У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника володільця майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна -

в с т а н о в и в :
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва звернувся представник володільця майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 із клопотанням про скасування арешту майна, а саме автомобіля марки «Мазератті», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обгрунтування заявленого клопотання зазначає, що ОСОБА_3 являється власником вказаного автомобіля. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.07.2018 року на вказаний автомобіль накладено арешт, оскільки за версією слідства ним користується підозрюваний ОСОБА_7 . Зазначає, що ОСОБА_3 не є фігурантом жодного кримінального провадження, підозра у вчиненні кримінального правопорушення їй не повідомлялась, а тому накладений арешт є необґрунтованим, в зв`язку з чим просить такий скасувати.

В судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримала, надала пояснення аналогічні його доводам, просить таке задовольнити.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні щодо заявленого клопотання заперечили, зазначають, що арешт накладено обґрунтовано, судом апеляційної інстанції, а отже такий не підлягає на даний час скасуванню.

Заслухавши пояснення представника власника майна та слідчого, оцінивши доводи клопотання в сукупності з наданими учасниками доказами, слідчим суддею встановлено наступне.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 18.07.2018 року задоволено апеляційну скаргу прокурора Головної військової прокуратури, скасовано ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2018 року та накладено арешт, в тому числі на автомобіль марки «Мазератті», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

До вказаного висновку колегія суддів суду апеляційної інстанції прийшла зважаючи на те, що ОСОБА_7 чоловік ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України, зазначений автомобіль набутий за час щлюбу із ОСОБА_3 , є їх спільною сумісною власністю, а фактично автомобілем користується ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для скасування арешту майна, слідчий суддя зазначає таке.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Статею 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення подальшої можливої конфіскації майна.

Саме ця обставина стала підставою для арешту автомобіля судом апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, саме на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Отже, власник майна повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

Незважаючи на вказане, заявником не наведено достатніх доводів на підтвердження поданого клопотання.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 2, 7-9, 170, 173, 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
у задоволенні клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1