Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 17.04.2019. Забезпечено надання загального доступу: 19.04.2019.
Дата набрання законної сили: 15.04.2019
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2096/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.10.2016 року задоволено клопотання слідчого групи слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000148 та накладено арешт на майно ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянки України НОМЕР_2 , виданий 26.04.2013 Дарницьким РВ ГУ ДМС України в місті Києві, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , а саме на земельну ділянку, що розташована в смт. Козин Обухівського району Київської області, з наступним кадастровим номером:

- :06:003:0111 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 2 га, - шляхом заборони розпорядження та відчуження вищезазначеним майном.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_7 подав в інтересах ОСОБА_6 апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.101.2018 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволені клопотання слідчого про накладення арешту на майно ОСОБА_6 відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 30.09.2016 року за ОСОБА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . паспорт НОМЕР_3 виданий Дарницьким РВ Г`У ДМС України в м. Києві від 26.04.2013 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , як добросовісним набувачем було зареєстровано право власності на земельну ділянку, що розташована в за адресою: Київська область. Обухівський район, смт. Козин. загальною площею - 2 га. кадастровим номером: :06:003:0111, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка).

Представник зазначає, що ОСОБА_6 є законним та добросовісним власником зазначеного заарештованого майна, що було придбано та зареєстровано в передбаченому законом порядку та реалізовано своє право щодо свободи користування та розпорядження, як добросовісний набувач майна. За таких обставин, апелянт вважає, що на даній стадії досудового розслідування не доведено необхідність у забезпеченні кримінального провадження, як арешт майна, з чим кримінально процесуальний закон пов`язує можливість скасування арешту майна.

В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000148 відомості щодо якого внесені в ЄРДР ще 23.04.2013 року, яке триває вже більше шести років, не встановлено, що земельна ділянка є процесуальним доказом вчинених кримінальних правопорушень та винуватості певних осіб у його вчиненні.

При цьому, представник зазначає, що ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності в межах кримінального провадження № 0000148, як особа, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України, не притягувалася.

Накладений арешт на земельну ділянку суперечать загальних засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прав практики Європейського суду з прав людини, оскільки такий захід як арешт не був співрозмірним з метою, яку прагнули досягнути у ;в`язку з його застосуванням.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000148 за підозрою ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 358 КК України (в редакції Закону України від 07.05.2008).

Досудовим розслідуванням по вказаному кримінальному провадженню зазначено, що ОСОБА_22 , будучи директором ТОВ «Кадастр ГЕО», з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів пов`язаних з заволодінням земельними ділянками на території Обухівського району Київської області, у 2007 році, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, створив, очолив, здійснював керівництво, та брав участь у злочинах вчинюваних злочинною організацією, в період з 2007 по 2010 рік, до складу якої залучив: приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_18 та ОСОБА_21 , невстановлених службових осіб Управління земельних ресурсів у Обухівському районі Київської області та ДП відділу ДЗК в Обухівському районі та інших не встановлених органом досудового розслідування осіб. Між членами злочинної організації виникли стійкі ієрархічні відносини у зв`язку з підготовкою до вчинення та вчиненням тяжких та особливо тяжких злочинів.

ОСОБА_22 було розроблено наступну схему незаконного заволодіння земельними ділянками на території Обухівського району Київської області.

Так, ОСОБА_22 , як організатор, безпосередньо здійснював загальне керівництво групою, розподіляв ролі між учасниками, підшукував потенційних покупців на земельні ділянки в Обухівському районі Київської області та виготовляв проектно-технічну документацію на земельні ділянки.

ОСОБА_24 , як приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу брала активну участь у вчиненні злочинною організацією кримінальних правопорушень, згідно розробленого плану дій та відведеної їй ролі, а саме посвідчувала завідомо підроблені договори купівлі-продажу земельних ділянок між членами злочинної організації та в подальшому з третіми особами, тим самим надаючи правочинам законності.

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_18 та ОСОБА_21 брали активну участь у вчиненні злочинною організацією кримінальних правопорушень, згідно розробленого плану дій та відведеної їм кожному ролі, а саме достовірно знаючи, що право власності на земельні ділянки на території Козинської селищної ради Обухівського району не набували, діючи умисно, з метою отримання вигоди та заволодіння земельними ділянками Державного підприємства «Київський лісгосп» укладали завідомо підроблені договори купівлі-продажу між собою та іншими громадянами, ніби то про продаж останніми земельних ділянок та договори дарування земельних ділянок.

В подальшому вказані вище особи, відповідно до визначених їм ролей, звертались до директора землевпорядної організації ТОВ «Кадастр ГЕО» ОСОБА_22 , для виготовлення технічної документації, з метою надання законності придбаних земельних ділянок та отримання державних актів на землю.

Невстановлені службові особи Управління земельних ресурсів у Обухівському районі Київської області та невстановлені службові особи відділу ДЗК в Обухівському районі брали активну участь у вчиненні злочинною організацією кримінальних правопорушень, згідно розробленого плану дій та відведеної їм ролі, а саме підшукували земельні ділянки державної власності з числа земель Козинського лісництва на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області та достовірно знаючи, що вказані земельні ділянки з лісового фонду у встановленому законодавством порядку не вилучалась та у 2004 році державні акти на право власності не видавалися, вчинили дії по оформленню та реєстрації державних актів на землю, тим самим надаючи правочинам законності.

Таким чином, у 2007-2010 роках злочинна організація у складі вищевказаних осіб та службових осіб Управління земельних ресурсів у Обухівському районі Київської області та з іншими невстановленими особами, шляхом обману (шахрайства) придбали право власності на земельні ділянки загальною площею 108,07 га, вартістю 700 706 636 гривень, які розташовані на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області.

При цьому, невстановлені службові особи Управління земельних ресурсів у Обухівському районі, достовірно знаючи, що зазначені земельні ділянки у встановленому законодавством порядку у приватну власність не виділялись та з користування Державного підприємства «Київський лісгосп» не вилучалась, присвоїли їм кадастрові номери та внесли відомості до Державного земельного кадастру про належність вказаних земельних ділянок ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_25 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 та ОСОБА_26 .

В подальшому, з метою оформлення документів, які посвідчують право власності на вказані земельні ділянки, а саме - державних актів на право приватної власності на землю, внесення до системи державного кадастру вказаних в них земельних ділянок та присвоєння ним кадастрових номерів, у членів злочинної організації виник умисел на здійснення фіктивних правочинів, пов`язаних із перепродажем вказаних земельних ділянок між її членами.

З метою виконання злочинного плану, направленого на набуття права власності на зазначені земельні ділянки шляхом обману члени злочинної організації, діючи відповідно до відведених їм ролей, вчинили дії з укладання підроблених договорів купівлі-продажу вищезазначених земельних ділянок та в подальшому перепродали їх іншим громадянам.

З метою визначення актуальних кадастрових номерів земельних ділянок Державного підприємства «Київський лісгосп», якими незаконного заволоділи підозрювані 28.07.2016 був здійснений виїзд та оглянуто вказану місцевість.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_6 на даний час є власником однієї незаконно приватизованої земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0111 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 2 га.

10.10.2016 року слідчий групи слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 за погодженням з прокурором першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000148, що належить ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянки України НОМЕР_2 , виданий 26.04.2013 Дарницьким РВ ГУ ДМС України в місті Києві, а саме на земельну ділянку, що розташована в смт. Козин Обухівського району Київської області, з наступним кадастровим номером:

- :06:003:0111 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 2 га, - шляхом заборони розпорядження та відчуження вищезазначеним майном, мотивуючи його тим, що земельна ділянка, якою на даний час володіє ОСОБА_6 , розташована на території Козинської селищної ради Обухівського району, була об`єктом кримінально протиправних дій.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.10.2016 року клопотання слідчого було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000148, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на земельну ділянку, оскільки в даному кримінальному провадженні майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимогКПК Українита судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94, 132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на земельну ділянку, що розташована в смт. Козин Обухівського району Київської області, з кадастровим номером: :06:003:0111 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 2 га, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Вказане свідчить, всупереч доводам апелянта, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_6 , оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна призведе до його відчуження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доводи представника ОСОБА_7 про відсутність в кримінальному провадженні повідомлення про підозру ОСОБА_6 , не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності і співмірності.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого групи слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000148 та накладено арешт на майно ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянки України НОМЕР_2 , виданий 26.04.2013 Дарницьким РВ ГУ ДМС України в місті Києві, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , а саме на земельну ділянку, що розташована в смт. Козин Обухівського району Київської області, з наступним кадастровим номером:

- :06:003:0111 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 2 га, - шляхом заборони розпорядження та відчуження вищезазначеним майном, -залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 ОСОБА_7 , -залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...