Провадження № 1-кс/761/9808/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Шевченківського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , утриманців не має, раніше неодноразово судимого,
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000807 від 29.01.2019 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, -

в с т а н о в и в :
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва звернулась слідчий слідчого відділення ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.
Вказане клопотання погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_6 .
В обгрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що у провадженні слідчого відділення ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000807 від 29.01.2019 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.
У клопотанні слідчим вказано, що ОСОБА_4 , близько 02 години 50 хвилин, 25 січня 2019 року, перебуваючи у приміщенні ігрового клубу «Арена» котрий розташований за адресою: місто Київ, вулиця Вадима Гетьмана, 13 користуючись відсутністю сторонніх осіб, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, взяв мобільний телефон марки «Honor 7х» моделі «BND-L21», котрий належить потерперпілому ОСОБА_7 з зарядного пристою, вартістю 3849 (три тисячі вісімсот сорок девять) гривень 00 копійок, з сім-карткою, оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_1 , на абонентському рахунку якої грошових коштів не було, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, тобто незаконно заволодів чужим майном, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3849 (три тисячі вісімсот сорок дев`ять) гривень 00 копійок.
Зазначає, що 28 січня 2019 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 з метою повторного, відкритого викрадення чужого майна підійшов до малолітнього ОСОБА_8 , схопив рукою телефон останнього та намагався різким рухом вирвати, однак малолітній потерпілий ОСОБА_8 телефон не відпустив. Продовжуючи вчинення злочину, ОСОБА_4 , з метою подолання опору з боку малолітнього потерпілого ОСОБА_8 наніс останньому удар кулаком у підборіддя, тобто застосував насильство яке не є небезпечним для життя чи здоров`я малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , після чого діючи умисно, повторно, відкрито вирвав з рук малолітнього потерпілого ОСОБА_8 належний потерпілій ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Meizu M6T», вартістю 3888 (три тисячі вісімсот вісім) гривень 00 копійок, з сім-карткою, оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_2 , на абонентському рахунку якої грошових коштів не було, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 3888 (три тисячі вісімсот вісім) гривень 00 копійок.
29 січня 2019 року приблизно о 14 годині 25 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , підійшов до малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , різким рухом вирвав з рук малолітнього потерпілого ОСОБА_10 належний потерпілому ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Santin #Armor» вартістю 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, з сім-карткою, оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , на абонентському рахунку якої грошових коштів не було, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, тобто повторно відкрито викрав чуже майно, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
30 січня 2019 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 з метою повторного, відкритого викрадення чужого майна підійшов до малолітньої ОСОБА_12 , перебуваючи позаду неї наніс удар ногою у спину, тобто застосував насильство яке не є небезпечним для життя чи здоров`я малолітньої потерпілої ОСОБА_12 , після чого діючи умисно, повторно, почав вимагати передати йому мобільний телефон, який перебував у користуванні малолітньої потерпілої ОСОБА_12 та належав потерпілому ОСОБА_13 , а саме мобільний телефон марки «Meizu M6T», вартістю 3000(три тисячі) гривень 00 копійок, з сім-карткою, оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_2 , на абонентському рахунку якої грошових коштів не було, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, однак малолітня потерпіла ОСОБА_12 почала кричати, кликати на допомогу, в зв`язку з чим ОСОБА_4 не вчинив усіх дій які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
07 лютого 2019 року, перебуваючи у приміщенні ТЦ «Квадрат» у магазині «URBANSPORT», який розтишований за адресою: місто Київ, Лукянівська площа користуючись відсутністю сторонніх осіб, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку чоловічих спортивних брюк «Norway mix 75M», тобто повторно, незаконно заволодів чужим майном, яке перебуває на балансі магазину «URBANSPORT» (і.н. , юридична адреса: 71108, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Руденка, буд. 19), усього вартістю 359 (триста п`ятдесят девять) гривень 00 копійок, тобто незаконно повторно заволодів чужим майном, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду на суму 359 (триста п`ятдесят девять) гривень 00 копійок.
До того ж, приблизно о 23 годині 00 хвилин, 10 лютого 2019 року перебуваючи за адресою: м. Київ вул. Гетьмана, 10, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 помітили ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_14 , виконуючи свої службові обов`язки по виявлянню та розкриттю злочинів, голосно звернувся до ОСОБА_4 та повідомив, що він працівник поліції, висловив вимоги стояти та не рухатися, проте ОСОБА_4 законних вимог працівника поліції не виконав, почав тікати. ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , виконуючи покладені на них службові обов`язки, наздогнали ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_14 схопив ОСОБА_4 за верхній одяг та голосно повідомив, що він працівник поліції та висловив вимогу зупинитися.
Так, у ОСОБА_4 , який мав на меті вирватися від ОСОБА_14 , виник злочинний умисел, направлений на умисне нанесення працівнику правоохоронного органу, а саме начальнику сектора кримінальної поліції ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 , тілесних ушкоджень під час виконанням ним службових обов`язків. В подальшому ОСОБА_4 , з метою уникнути затримання, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи, що його дії спрямовані на працівника правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, застосовуючи фізичну силу, розпочав боротьбу з начальником сектора кримінальної поліції ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 .
В ході боротьби, ОСОБА_4 , розуміючи свої протиправні дії, застосовуючи відносно начальника сектору кримінальної поліції ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_14 , фізичну силу, штовхнув останнього та збив його з ніг при цьому ОСОБА_4 , натиснув вагою власного тіла на праву ногу ОСОБА_14 спричинивши останньому тілесні ушкодження середньої тяжкості (згідно довідки міської клінічної лікарні № 9 м. Києва, у ОСОБА_14 діагностовано закритий внутрішньосуглобовий перелом верхньої третини кісток правої гомілки зі зміщенням).
11 лютого 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.
12 лютого 2019 ОСОБА_4 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 квітня 2019 року включно.
15 березня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
У заявленому клопотанні слідчий вказує про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому діянь, що підтверджується доказами, які долучені до клопотання.
Щодо заявлених ризиків, слідчий вказує, що такі продовжують існувати, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, останній вчинив злочин перебуваючи на іспитовому терміні, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, крім цього підозрюваний в разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою може незаконно впливати на свідків та потерпілих, схиляючи їх до зміни показів на його користь, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також спотворити чи знищити речі та документи, які можуть мати доказове значення для кримінального правопорушення.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні його доводам, просить таке задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, просив застосувати більш м`який запобіжний захід. Зазначив, що не заперечує своєї причетності до викрадення майна, однак вказує, що насильства під час затримання до працівників не застосовував, опору не чинив.
Заслухавши доводи прокурора на підтримання заявленого клопотання, думку підозрюваного, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
У провадженні слідчого відділення ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000807 від 29.01.2019 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.
11 лютого 2019 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_6 від 11.02.2019 року матеріали кримінального провадження № 0000807 від 28.01.2019 року, № 0000847 від 29.01.2019 року, 0001286 від 09.02.2019 року, № 0001340 від 11.02.2019 року та № 0001357 від 11.02.2019 року об`єднано в єдине кримінальне провадження та присвоєно № 0000807 від 28.01.2019 року.
11 лютого 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2019 року до підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення альтернативного розміру застави.
15 березня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_16 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000807 від 29.01.2019 року продовжено до трьох місяців.
Причетність підозрюваного ОСОБА_4 та обґрунтованість його підозри у вчиненні інкримінованих йому діянь свідчать докази долучені слідчим до матеріалів клопотання, а саме: протоколом прийняття заяв про вчиненні кримінальні правопорушення; протоколами огляду місця подій; протоколами допитів свідків; протоколами пред`явлення особи для впізнання проведеними з потерпілими у вказаному кримінальному провадженні; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_4 ; протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; протоколом проведення слідчого експерименту проведеним з підозрюваним ОСОБА_4 ; іншими матеріалами провадження у своїй сукупності.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, слідчий суддя виходить із наступного.
За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог ч. 1,3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в тому числі із дотриманням вимог ст. 176-178 КПК України.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.
З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані слідчим, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування є на даний час досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_4 до кримінальних правопорушень, що йому інкримінується.
Слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочин, яке інкримінується підозрюваному не є виправданням у продовженні тримання ОСОБА_4 під вартою, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.
Згідно практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Враховуючи вищевказане та дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема, що такий раніше судимий, соціальних звязків не має, оскільки не одружений, не працює, дітей та утриманців не має, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають в даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані стороною обвинувачення докази про причетність підозрюваного до особливо тяжкого злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим, враховуючи, що заявлені слідчим та прокурором ризики знайшли своє підтвердження під час розгляду заявленого клопотання, оцінюючи сукупність встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення, а перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.
З огляду на цинічний характер дій у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , їх особливу суспільну небезпеку та загрозу широкому колу людей, а також на наявні високі ризик позапроцесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не видається можливим.
Зважаючи, що злочин пов`язаний із застосуванням насильства щодо малолітніх осіб та працівника правоохоронного органу під час виконання ним службового обов`язку, в порядку ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення альтернативної застави.
З врахуванням зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання є підставним та підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 219, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Шевченківського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без альтернативного визначення розміру застави.
Строк дії ухвали про продовження строку тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити в межах строку досудового розслідування, на 34 дні, тобто до 11 травня 2019 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1