Дата документу 28.01.2019 Справа № 314/4017/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/4017/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/570/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянула 28 січня 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2018 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелений Гай Веселівського району Запорізької області, громадянина України, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1
засудженого 18.05.2015 року вироком Веселівського районного суду Запорізької області за ч.1 ст. 309 ч.1, ч.3 ст. 185, ч.1.ст.70, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі.

Встановлені ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області
від 12 листопада 2018 року обставини:
До Вільнянського районного суду від засудженого надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд вказав про відсутність достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , оскільки останній не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити про його виправлення та перевиховання.

Вимоги і доводи апеляційних скарг
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає, що є підстави для застосування до нього ст. 81 КК України, зазначає, що суд йому відмовив, не пояснивши причину. Просить всебічно розглянути його справу.

При апеляційному розгляді засуджений підтримав вимоги апеляційної скарги.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги та вважав ухвалу законною та обґрунтованою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 засуджений вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 18.05.2015 року за ч.1 ст. 309 ч.1, ч.3 ст. 185, ч.1.ст.70, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання повинні враховуватися поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання повинно сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України N 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам необхідно ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи.

Як було встановлено судом і вбачається з матеріалів справи засудженого ОСОБА_7 , за час перебування в державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)» характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має. Працевикористовується різноробочим у будівельній бригаді. До праці ставиться задовільно. Однак, поставлені перед ним завдання виконує не завжди вчасно та якісно через особисту не організованість. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Однак, не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Намагається утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті та порядку, але останній не завжди має охайний зовнішній вигляд. Намагається дбайливо ставитись до майна установ і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, використовувати їх тільки за призначенням. Проте, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для самостійного їх виконання, не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Бере участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Подолання алкогольної та наркотичної залежності». Не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Не входить до складу ради колективу засуджених. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування.

За наданими з установи відбуття покарання характеристиками та довідками, ОСОБА_7 загалом характеризується посередньо.

Проте, однією із обов`язкових умов для умовно-дострокового звільнення засудженого є доведення ним свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

За час перебування в установі, виходячи з даних довідки про заохочення та стягнення засуджений, ОСОБА_7 має догани, які погашені в установленому порядку, однак наявний факт притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, та має лише 2 заохочення у 2017 році (а.п. 7).

Протягом всього часу відбування покарання був працевлаштований лише протягом нетривалого проміжку часу, а саме у 2017 році працював лише протягом 3 місяці, що є дуже незначним (а.п. 8).
Тобто, дані про особу засудженого ОСОБА_7 за період відбування ним покарання не свідчать про його усталену сумлінну поведінку і, відповідно, доведення його виправлення.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу відбування покарання.

При цьому судова колегія приймає до уваги, що засуджений ОСОБА_7 неодноразово судимий (а.п. 10-13),однак подальші дії засудженого свідчать про те, що останній на шлях виправлення не став та знову продовжив свою злочину діяльність, що у сукупності із поведінкою останнього під час відбуття покарання за останнім вироком, наявності притягнення до дисциплінарної відповідальності свідчить про те, що засуджений не довів, що його поведінка є стабільно позитивною та активною, а отже і не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Таким чином, судом дослідженні всі обставини по справі та надана їм належна оцінка, що спростовує доводи апелянта щодо порушення порядку дослідження доказів.
Твердження апелянта про наявність підстав для застосування до нього положень ст. 81 КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Посилання засудженого на те, що суд, відмовляючи у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільненні, не пояснив причину, спростовується змістом мотивувальної частини оскаржуваної ухвали.

Отже, ухвала є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Висновок суду про те, що до засудженого ОСОБА_7 не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, належним чином обґрунтований, тому, підстав для задоволення апеляційної скарги судова колегія не вбачає, оскільки на даний час відсутні достатні відомості, які б свідчили про дійсне виправлення засудженого ОСОБА_7 і слугували б підставою для його умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2018 року про відмову в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4