Справа № 589/964/19
Провадження № 1-кс/589/536/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2019 року м.Шостка

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання старшого слідчого Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_7 , що погоджено з прокурором Шосткинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Вороніж Сумської області, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого (в цьому ж населеному пункті) за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2019 на вирішення слідчого судді передано дане клопотання. Слідчий вказує, що 09.03.2019 ОСОБА_6 був затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України та поміщений до ІТТ № 2 (м. Шостка) ГУНП в Сумській області. В цей же день йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, вказуючи на наявність ризиків невиконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, можливістю переховування від органів досудового розслідування, впливу на свідків тощо у випадку відмови в задоволенні клопотання або ж застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу.

Зокрема, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що у ОСОБА_6 відсутнє постійне джерело доходів, що підтверджується відсутністю трудової зайнятості та відсутністю стійких соціальних зв`язків, крім того, зважаючи на тяжкість покарання за вчинене правопорушення, не можна виключати того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, на думку прокурора підтверджується тим, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин проти власності, що свідчить про його грубе нехтування суспільними нормами моралі та поваги прав інших громадян на недоторканість житла і прав власності, а також вказує на його небажання виправлятися, що в свою чергу може призвести до продовження подальшої злочинної діяльності останнього.

Наявність ризику, передбаченого п. 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, на думку прокурора підтверджується тим, що ОСОБА_6 кримінальне правопорушення вчинив свідомо, вибравши неповнолітнього потерпілого, який не здатний чинити йому опір.

Також, наявність даного ризику, підтверджується тим, що під час вчинення кримінального правопорушення підозрювані, серед яких був ОСОБА_6 завдали тілесні ушкодження неповнолітньому потерпілому, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 також може перешкоджати встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, незаконно впливати на неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та інших свідків.

Також, наявність даного ризику, підтверджується тим, що під час вчинення кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_9 перебував із сокирою в руках, а підозрюваний ОСОБА_10 перебував із предметом схожим на пістолет, тим самим створювали психологічний тиск на неповнолітнього потерпілого, який приймав демонстрацію вказаних предметів як загрожу свого життя та здоров`я. Натомість, підозрюваний ОСОБА_6 жодних зауважень своїм спільникам не казав, тим самим погодився на демонстрацію даних предметів, для вчинення психологічного тиску на неповнолітнього потерпілого. Обставини та зухвалість вчиненого кримінального правопорушення, із застосуванням предметів схожих на сокиру та пістолет, свідчать про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_6 .. Перебуваючи на свободі останній, без вагань, зможе впливати на потерпілих, свідків та співучасників злочину, шляхом як фізичного насильства, так і погрози його застосування, з метою негативного впливу на хід подальшого досудового розслідування та уникнення відповідальності за вчинений злочин.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував. Захисник вказав на можливість застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляду особистого зобов`язання.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України закріплено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000276 від 09.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Фактичні обставини (з витягу з ЄРДР): 09.03.2019 близько 01:20 год. ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, проникли до буд. АДРЕСА_3 , де вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я, а також з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих, погрожуючи сокирою та предметом схожим на пістолет, заволоділи майном ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в результаті чого їм заподіяна матеріальна шкода.

Слідчим суддею встановлено, що підозра ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України підтверджується протоколом огляду місця події, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколами допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом обшуку житла ОСОБА_15 .

Як вказує Європейський суд з прав людини, "...факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обгрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією у процесі розслідування кримінальної справи" (рішення Мюррей проти Сполученого Королівства від 28 жовтня 1994 року, п. 55).

Враховуючи дану позицію, слідчий суддя вважає, що про обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_6 та причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення свідчать вищезазначені докази їх сукупності, яких на даній стадії достатньо для висновку про обґрунтованість підозри, яка, по суті, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення "Фокс, Кемпбелл та Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32).

Відповідно до 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Частиною 4 ст. 194 КПК України передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів вчинення злочину, тяжкість покарання, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя приходить до переконання, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому слідчий суддя враховує, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання за наявності мінімального ризику переховування та можливого впливу на потерпілих є явно недостатнім, а запобіжний захід у вигляді застави застосувати неможливо з огляду на відсутність у слідчого судді відомостей про наявність у підозрюваного постійного доходу, достатнього для внесення застави у розмірі, передбаченому ст. 182 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 2 даної статті домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, має родичів, які зможуть забезпечувати його харчуванням та іншими предметами першої необхідності, слідчий суддя вважає, що будь-які перешкоди для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відсутні. Враховуючи тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного домашній арешт, встановити заборону залишати житло у визначений період доби.

Враховуючи наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є достатньо обгрунтованим, та з урахуванням встановлених обставин підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 194 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на строк 60 діб, заборонивши йому залишати житло - будинок АДРЕСА_2 з 22-00 до 06-00 години наступної доби, зобов`язавши підозрюваного прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та до суду за першою вимогою та покласти на нього такі обов`язки:

1) не відлучатися з вищевказаного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали з дня її оголошення та по 24 годину 09 травня 2019 року.

Дію затримання припинити, звільнити підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1