Ухвала
Іменем України

14 травня 2019 року

м. Київ
справа № 163/2771/17
провадження № 51-7314 км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданнікримінальне провадження за касаційною скаргоюадвоката ОСОБА_6 наухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 21 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 26 квітня 2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Мшанець Любомльського району Волинської області, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 272 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 21 листопада2017 року ОСОБА_7 на підставі ст. 45 КК звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 272 КК у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження закрито.
Як зазначено в ухвалі суду першої інстанції, ОСОБА_7 в період з 01 по 06 вересня 2017 року, по АДРЕСА_2 , за допомогою автозаправної станції контейнерного типу організувала та розпочала роботу паливно-розливного пункту та, не забезпечивши належних, безпечних умов праці, здійснювала підприємницьку діяльність у вигляді роздрібної торгівлі дизельним паливом, що призвело до високої ймовірності початку дії шкідливих факторів, загоряння паливної суміші, вибуху, руйнування споруд, транспортних засобів і створило загрозу життю та настання інших тяжких наслідків для навколишнього середовища та оточуючих осіб.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 26 квітня 2018 року зазначена ухвала суду першої інстанції залишена без зміни.
На вказані судові рішення ОСОБА_8 було подано касаційну скаргу.
Іншими учасниками кримінального провадження судові рішення щодо ОСОБА_7 не оскаржено.

У судовому засіданні колегія суддів поставила на обговорення питання щодо закриття даного касаційного провадження з причин подання касаційної скарги особою, яка не має права її подавати. Прокурор заперечила щодо закриття касаційного провадження з цих підстав.
Перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Положеннями ч. 1 ст. 425 КПК визначено перелік осіб, які мають право подати касаційну скаргу на судові рішення, які визначені ст. 424 КПК, зокрема:засуджений, його законний представник чи захисник - у частині, що стосується інтересів засудженого; виправданий, його законний представник чи захисник - у частині мотивів і підстав виправдання; підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник; законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусових заходів виховного характеру, - в частині, що стосується інтересів неповнолітнього; законний представник чи захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру; прокурор; потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції; цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову; цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову; представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - у частині, що стосується інтересів юридичної особи. Цей перелік є вичерпним.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідуванняна підставі постанови слідчого адвокат ОСОБА_6 був залучений для здійснення захисту ОСОБА_7 за призначенням.
Однак, під час досудового розслідування даного кримінального провадження ОСОБА_7 відмовилася від захисника і самостійно здійснювала захист своїх інтересів, про що свідчить наявний в матеріалах провадження відповідний протокол.
У подальшому органами досудового розслідування до суду було направлено клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК у зв`язку з дійовим каяттям.
При цьому, ОСОБА_7 під час підготовчого судового засідання роз`яснювалося,серед іншого, право мати захисника, однак вона виявила бажання самостійно здійснювати свій захист.
За результатами розгляду даного клопотання, ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 21 листопада 2017 ОСОБА_9 було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК.
Після цього, під час оскарження ОСОБА_10 зазначеної ухвали в апеляційному порядку, ОСОБА_7 подала письмову заяву, в якій заперечила щодо задоволення апеляції захисника та просила рішення суду першої інстанції залишити без зміни.
При цьому, ОСОБА_7 в своїй заяві зазначила, що під час досудового розслідування та в суді першої інстанції її права порушені не були, а від послуг захисника вона відмовилася.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у зв`язку з відмовою ОСОБА_7 від послуг захисника на стадії досудового розслідування та подальшого здійснення нею свого захисту самостійно, в ОСОБА_11 відсутній процесуальний статус захисника у даному кримінальному провадженні, а томувін не є особою, яка має право накасаційне оскарження судових рішень щодо ОСОБА_7 .
Зазначені обставини унеможливлюють здійснення касаційного розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_6 .
Враховуючи те, що касаційнаскарга подана особою, яка не має права подавати касаційну скаргу, касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_6 необхідно закрити.
Керуючись статтями 403, 432, 434, 441 КПК, п. 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України№ 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Суд

постановив:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою скаргуадвоката ОСОБА_6 на ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 21 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 26 квітня 2018 року щодо ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню

не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3