Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1967/18
Провадження № 1-в/596/118/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" листопада 2018 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
представника установи виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в режимі відеоконференцзв`язку між Гусятинським районним судом Тернопільської області та Державною установою "Копичинська виправна колонія (№ 112)" справу за клопотанням Державної установи "Копичинська виправна колонія (№ 112)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України , із середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, до засудження непрацюючого, раніше не судимого.

Засудженого: 11.10.2016 року Зборівським районним судом Тернопільської області за ст.ст. 15 ч.2,115 ч.2 п. 6, 69 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна.

Вироком колегії суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області від 10.05.2017 року вирок Зборівського районного суду Тернопільської області від 11.10.2016 року в частині призначеного покарання скасовано, вважати засудженим за ст.ст. 15 ч 2, 115 ч 2 п.6, 69 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, крім житла. В решті вирок залишено без змін.

На підставі ст. 72 ч 5 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 22.06.2015 року по 10.05.2017 року, у співвідношенні 1 дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И В:
Адміністрація колонії і спостережна комісія звернулись до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на невідбутий строк покарання засудженого ОСОБА_5 . Посилаються на те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Представник установи ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити клопотання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання умовно-дострокове звільнити його від відбування невідбутої частини покарання.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення, в задоволенні клопотання просить відмовити.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Із матеріалів клопотання та особової справи видно, що 11.10.2016 року Зборівським районним судом Тернопільської області ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.2 п. 6, 69 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна.

Вироком колегії суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області від 10.05.2017 року вирок Зборівського районного суду Тернопільської області від 11.10.2016 року в частині призначеного покарання скасовано, вважати засудженим за ст.ст. 15 ч 2, 115 ч 2 п.6, 69 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, крім житла. В решті вирок залишено без змін. На підставі ст. 72 ч 5 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 22.06.2015 року по 10.05.2017 року, у співвідношенні 1 дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні для військовслужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбуваня покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Частиною 3 статті 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі з 22.06.2015 року. Кінець строку 03.08.2020 року, 3/4 строку 03.11.2018 року.

Засуджений ОСОБА_5 за час утримання в слідчому ізоляторі м.Чортків характеризувався негативно, допустив 1 (одне) порушення режиму утримання, за яке накладалось дисциплінарне стягнення. Стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

Міру призначеного судом покарання у Державній установі «Копичинська виправна колонія (№112)» відбуває з 23.05.2017 року, за період відбування покарання у Державній установі «Копичинська виправна колонія (№112)» характеризується позитивно. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 3 (три) рази.

У взаємовідносинах із іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом колонії. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, яким користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймав участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення» та «Професія», які повністю реалізував. У 2017 році закінчив Копичинський навчальний центр № 112 та здобув професію «Слюсар з ремонту автомобілів» Соціально-корисні зв`язки із рідними підтримує шляхом особистих побачень, телефонних розмов, отримує від них посилки та передачі. Вину у скоєному злочині визнав повністю, розкаюється у вчиненому. Відбув 3/4 строку покарання, позову на виконанні за виконавчими листами не має.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону щодо зміни умов тримання, згідно ст.ст. 100, 101 КВК України, підлягав після фактичного відбуття 1/2 частини призначеного судом строку покарання 03.02.2017 року. Постійно-діючою комісією державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» засудженому було відмовлено у застосуванні до нього заохочувальної норми закону, як такому, що не стає на шлях виправлення (протокол № 13 від 02.06.2017 року).

За статейними ознаками заохочувальній нормі закону щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України, підлягав після фактичного відбуття 2/3 частини призначеного судом строку покарання 03.04.2018 року. Постійно - діючою комісією державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» засудженому відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 9 від 06.04.2018 року).

Згідно довідки Державної установи "Копичинська виправна колонія (№ 112)" ОСОБА_5 в період часу з 15.03.2018 року по даний час працевлаштований на виробництві установи в бригаді № 35 (цех по обсипанню ялинкових прикрас). В період часу з 15.03.2018 року по даний час добросовісно та сумлінно виконує поставлені (змінні) завдання проявляє старання та стійке прагнення до праці. Весь інший час, а саме з 23.05.2017 року по 15.03.2018 року на виробництві установи працевлаштований не був та з заявою про забезпечення його роботою не звертався.

У відповідності до п.п. 2,17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З досліджених судом матеріалів випливає, що засуджений ОСОБА_5 відбуваючи покарання в Державній установі "Копичинська виправна колонія (№ 112)" з 23.05.2017 року, в період часу з 23.05.2017 року по 14.03.2018 року на виробництві установи працевлаштований не був та із заявою про забезпечення його роботою до адміністрації не звертався.

Розпочав працювати тільки з 15.03.2018 року та працевлаштований по даний час, що не може свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення ставленням до праці.

Суд враховує також те, що постійно-діючою комісією Державної установи «Копичинська виправна колонія (№112)» засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні заохочувальної норми закону щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 9 від 06.04.2018 року).

Згідно довідки про заохочення і стягнення від 09.11.2018 року, засуджений ОСОБА_5 має три заохочення: 06.04.2018 року; 06.07.2018 року; 05.10.2018 року.

Отже, з наведеного випливає, що сумлінною поведінка засудженого стала в період відбування покарання в Державній установі «Копичинська виправна колонія (№112)», починаючи з 06.04.2018 року та по даний час, а не за весь період відбування покарання - з 22 червня 2015 року.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків, а висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З огляду на наведене, суд вважає, що засуджений не довів своє виправлення, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 537,539 КПК України, ст.81 КК України, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання Державної установи "Копичинська виправна колонія (№ 112)" про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 28 листопада 2018 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1