Справа №198/787/18
Провадження №1-кп/0198/80/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.18

року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000196 внесене в ЄРДР 24.09.2018 року за звинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с.Зайцеве Синельниківського району Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1 , не одружений, не працює, із середньо-спеціальною освітою, засудженого:

1)04.12.2017 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 263 ч.1, 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк три роки, з іспитовим строком на один рік шість місяців,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження, що спричинило її смерть за таких обставин.

12 вересня 2018 року о 15:00 годин на території домоволодіння АДРЕСА_1 між перебуваючим у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 та його співмешканкою ОСОБА_6 виникла сварка на грунті ревнощів з боку останньої.

Під час словесного конфлікту, який розвинув особисту неприязнь у ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_5 зайшов у приміщення літньої кухні, збудованої на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , та схопив ОСОБА_6 за волосся.

Далі ОСОБА_5 , реалізуючи виникший умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, завів її у середину будинку АДРЕСА_1 . Там ОСОБА_5 , на грунті особистих неприязних стосунків, умисно завдав кулаком руки удар ОСОБА_6 в обличчя та в область живота, а також два удари ступнею в область живота.

Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння від котрих ІНФОРМАЦІЯ_2 настала її смерть, у вигляді закритої тупої травми живота з розривом тонкого кишківника.

Кримінальне правопорушення підлягає кваліфікації за ч.2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав частково та дав покази про те, що 12.09.2018 року на території домоволодіння АДРЕСА_1 між ним та його співмешканкою ОСОБА_6 виникла сварка на грунті ревнощів. В наслідок конфлікту, близько 17:00 годин він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні літньої кухні, де сховалася ОСОБА_6 , схопив останню за волосся і супроводив у середину житла. Там, діючи умисно, завдав ОСОБА_6 удар кулаком в обличчя, удар кулаком та два удари ступнею ноги в живіт. Потім поклав ОСОБА_6 на диван і в той час коли остання лежала на спині, він бажаючи лягти поруч, перечепився через ковдру та випадково впав колінами на живіт ОСОБА_6 . Зранку наступного дня пішов у особистих справах, а при поверненні ОСОБА_6 у будинку не виявив.

Також обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що умисні удари рукою і ступнею у живіт ОСОБА_6 завдавав без застосування значної сили, а тому такими ударами тяжкі тілесні ушкодження спричинити не міг.

Покази ОСОБА_5 про неможливість спричинення ОСОБА_6 , умисно завданими ударами в область живота, тяжких тілесних ушкоджень, оскільки завдавав їх із незначною силою, суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам, так як вони спростовуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, і розцінює такі покази ОСОБА_5 , як надані з метою пом`якшити відповідальність за вчинене.

Натомість покази обвинуваченого в частині умисного завдання потерпілій ОСОБА_6 ударів кулаком і ступнею ноги (загалом три) в область її живота на думку суду є правдивими, оскільки співвідносяться з іншими доказами.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується:

-показами потерпілої ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_6 є її матір`ю. Про перебування останньої з тілесними ушкодженнями у лікарні дізналась 15-16 вересня 2018 року від свого діда ОСОБА_8 . ОСОБА_6 у закладі охорони здоров`я знаходилася у вкрай важкому стані, де і настала її смерть;

-показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про те, що 13.09.2018 року близько 12:00 - 13:00 годин до будинку за місцем їх мешкання, розташованого по АДРЕСА_1 , прийшла ОСОБА_6 . Остання перебувала у незадовільному фізичному стані, стогнала, скаржилась на біль у животі, у неї постійно відкривалась рвота. Як пояснила ОСОБА_6 , напередодні у вечері ОСОБА_5 її побив завдавав удари в область живота. ОСОБА_6 викликали «швидку медичну допомогу»;

-показами свідка ОСОБА_11 про те, що на території домоволодіння за місцем його мешкання разом з обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 вживав горілку. Також, свідок ОСОБА_11 вказував і на те, що тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 не бачив, остання перебувала у доброму фізичному стані, на стан здоров`я не скаржилась;

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підвердив, а свідок ОСОБА_11 не заперечував, що сумісне вживання алкогольних напоїв ними та потерпілою ОСОБА_6 мало місце 12.09.2018 року в обідній час.

-відомостями отриманими під час огляду місця події, що містяться у протоколі огляду від 24.09.2018 року та додатку до нього (т.2 а.м.к.п.10-15), відповідно до котрих по АДРЕСА_1 (за місцем мешкання обвинуваченого та потерпілої) дійсно збудовані літня кухня та житловий будинок;

-відомостями отриманими під час проведення слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_5 , які містяться у протоколі від 25.09.2018 року та додатку до нього (т.2 а.м.к.п.69-72), відповідно до котрих під час відтворення дій, обстановки та обставин ОСОБА_5 розповів та показав як 12.09.2018 року у будинку АДРЕСА_1 він умисно завдав удар кулаком в обличчя потерпілої ОСОБА_6 , а також умисно удар ступнею в область живота останньої;

Усуваючи розбіжності між показами ОСОБА_5 в судовому засіданні та відомостями отриманими під час проведення слідчого експерименту з останнім (т.2 а.м.к.п.69-72) стосовно характеру і кількості умисно завданих ударів потерпілій в область її живота, обвинувачений ОСОБА_5 зазначав, що під час слідчого експерименту, у зв`язку із особистим хвилюванням, не повідомив про всі умисно завдані потерпілій ОСОБА_6 удари в живіт.

З огляду на такі покази обвинуваченого, суд виходить із характеру та обсягу умисно завданих потерпілій ударів в область живота про які вказував ОСОБА_5 в судовому засіданні.

-лікарським свідоцтвом про смерть №576 від 24.09.2018 року (т.2 а.м.к.п.17), відповідно до котрого смерть ОСОБА_6 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок ушкодження;

-висновками судово-медичної експертизи №576 від 05.10.2018 року (т.2 а.м.к.п.98-99) та висновками додаткової судово-медичної експертизи №576 від 19.10.2018 року (т.2 а.м.к.п.110-111), відповідно до котрих під час дослідження трупа ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривом тонкого кишківника, яка утворилася від дії тупих твердих предметів та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння, та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Окрім того, виявлені множинні синці та садна в області голови, обличчя, верхніх кінцівок, котрі утворилися від дії тупих, твердих предметів та мали ознаки легких тілесних ушкоджень. Ушкодження в області черевної порожнини не могли утворитися при падінні потерпілої з висоти власного зросту на площину. Смерть ОСОБА_6 настала від закритої тупої травми живота, котра супроводжувалася розривом тонкого кишківника з послідуючим розвитком фібринозно-гнійного перитоніту та ускладнилась інтоксикацією, яка й зумовила безпосередню причину смерті. Виявлені у потерпілої ОСОБА_6 тілесні ушкодження в області живота (що зумовили безпосередню причину смерті), а також в області обличчя, могли утворитися при завданні ударів руками та ногами в ці області, як на це вказував ОСОБА_5 у своїх показах і на слідчому експерименті;

-показами судово-медичного експерта Павлоградського міжрайонного відділення КЗ «Дніпропетровське обласне БСМЕ» ОСОБА_12 про те, що тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривом тонкого кишківника супроводжується відчуттям болю в області живота, зміною кольору шкіри потерпілого на нехарактерний, відкриттям рвоти у потерпілого. Враховуючи характер тілесних ушкоджень тупа травма живота з розривом тонкого кишківника, можна зробити висновок, що удари (удар) в область живота потерпілої були (був) завдані зі значною силою. Тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота з розривом тонкого кишківника утворилося не менш як від однієї травмуючої дії.

Переглянувши в судовому засіданні відеозапис слідчого експерименту, експерт вказував на те, що найбільш вірогідним є утворення у потерпілої тілесних ушкоджень в області живота (закрита тупа травма живота з розривом тонкого кишківника) від удару носком стопи, а не при стисканні живота колінами.

Наведені вище докази узгоджуються між собою та показами обвинуваченого ОСОБА_5 щодо часу, місця, обставин, наслідків вчинення кримінального правопорушення, локалізації завданих обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 ударів.

Згадані докази є належними. Підстави вважати покази обвинуваченого в судовому засіданні та результати слідчого експерименту з останнім, в частині умисного завдання ОСОБА_5 ударів потерпілій ОСОБА_6 в обличчя і область живота, а також інші наведені докази недопустимими, недостовірними відсутні.

Піддавши аналізу покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 щодо причин незадовільного фізичного стану ОСОБА_6 , покази експерта в судовому засіданні в сукупності з викладеними вище іншими доказами, враховуючи наявність побутового конфлікту між потерпілою і обвинуваченим, який передував і був причиною заподіяння тілесних ушкоджень, зважаючи на агресивну поведінку ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 , силу, локалізацію (живіт), кількість, спосіб, цілеспрямованість умисно завданих ОСОБА_5 ударів, особу потерпілої (жінка), суд приходить до переконання, що саме внаслідок умисних дій обвинуваченого потерпілій ОСОБА_6 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, котрий при цьому усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій і бажав їх настання.

Обвинувачення в частині умисного завдання ОСОБА_5 удару двома колінами, одномоментно, потерпілій ОСОБА_6 в живіт не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Покази обвинуваченого про стискання живота потерпілої з необережності в результаті свого падіння, доказами наданими стороною обвинувачення не спростовуються.

Разом з тим, суд з аналізу досліджених доказів приходить до висновку, що це не виключає винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Суд, у відповідності до ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого доведена.

Обираючи покарання для обвинуваченого, суд у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 скоїв злочин, який згідно ст.12 КК України, є тяжким, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий. Обтяжуючими покарання обставинами для ОСОБА_5 суд визнав вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів. Пом`якшуючих покарання обставин суд для ОСОБА_5 не вбачає.

Також слід зазначити, що ОСОБА_5 є суб`єктом злочину. Підстави вважати вчинення ОСОБА_5 злочину у стані неосудності або обмеженої осудності, відсутні.

Грунтуючись на завданні Кримінального кодексу України, меті та загальних засадах призначення покарання, визначених у ст.ст. 1, 50, 65 КК України, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, котрий будучи раніше судимим, знову скоїв умисне, тяжке кримінальне правопорушення, до того ж в період іспитового строку, наявність обтяжуючих покарання обставин, суд призначає покарання ОСОБА_5 в межах санкції ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі, оскільки приходить до переконання, що саме таке покарання буде не тільки карою, а також сприятиме виправленню ОСОБА_5 та попередженню вчинення ним і іншими особами нових злочинів.

З огляду на вимоги ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України, підстави для їх застосування відносно ОСОБА_5 відсутні.

Цивільний позов по справі не поданий.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому за ч.2 ст.121 КК України обвинуваченні.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років шість місяців.

На підставі ст.71 КК України, ОСОБА_5 остаточно призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком, невідбутої частини покарання, що складає три роки позбавлення волі, призначеного вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2017 року, у виді позбавлення волі на строк сім років дев`ять місяців.

Запобіжний захід не обрано.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, витяг з ЄРДР, пам`ятку про процесуальні права, протокол допиту ОСОБА_6 , копію лікарського свідоцтва про смерть (т.2 а.м.к.п.128-133), зберігати у справі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію вироку вручити негайно прокурору, обвинуваченому, захиснику, надіслати потерпілій ОСОБА_7 .

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1