Справа № 203/3426/18
Провадження № 1-кс/0203/27/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП на станції №1 ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, заявлене у рамках кримінального провадження №0000300, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:

18 січня 2019 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно. В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що 20.09.2018 о 14 год. 30 хв. ОСОБА_4 , знаходячись в пасажирському поїзді № 42 сполучення Дніпро-Трускавець, виявив відсутність належного йому мобільного телефону Samsung S8+.
Під час досудового розслідування встановлено, що у мобільному телефоні належного ОСОБА_4 працював мобільний номер НОМЕР_1 , який є фінансовим номером його банківської картки ПАТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , та з якої були здійснені грошові переводи на загальну суму 167 081,63 грн.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що грошові кошти в сумі 51 020,41 грн., та 53 061,22 грн. з банківського рахунку потерпілого ОСОБА_4 були перераховані на банківський рахунок іншого клієнта ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 .
В своєму клопотанні слідчий прохає задовольнити клопотання та постановити ухвалу щодо накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, що знаходяться та можуть надійти на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адже власник безготівкових коштів, що знаходяться на вказаному банківському рахунку може в будь-який час зняти грошові кошти та здійснити їх відчуження, що призведе неможливості збереження речових доказів та відшкодування спричинених збитків.
Клопотання слідчого про арешт майна, в силу положень ч. 2 ст. 172 КПК України розглянуто без власника майна щодо якої здійснюється провадження, адже це є необхідною умовою для досягнення мети забезпечення арешту майна.
Крім того, вищезгадане клопотання в силу ч. 1 ст. 171 КПК України розглянуто без участі слідчого та прокурора, оскільки останні не прибули в судове засідання.
За змістом ст. ст. 131, 170 КПК України, арешт майна є різновидом заходів забезпечення кримінального провадження, завданням якого є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно зі ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, враховує особливості застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, визначені ч. 2 ст. 173 КПК України.
На підставі ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Зважаючи на це, суд зазначає, що в клопотанні слідчого порушується питання щодо накладення арешт на майно, з метою позбавлення права на відчуження, розпорядження або користування усіма грошовими коштами, які знаходяться та можуть надійти на вищезгаданий розрахунковий рахунок, проте в цій частині клопотання не може бути задоволено, оскільки за таких обставин неминуче буде порушено принцип співмірності розміру шкоди та вартості арештованого майна.
Враховуючи наведені положення кримінального процесуального законодавства та приймаючи до уваги, що матеріали кримінального провадження можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вважаю, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування справи, у даному провадженні є потреба в накладенні арешту на вказане у клопотанні майно.
Керуючись ст. ст. 110, 170-173, 369372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП на станції №1 ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, заявлене у рамках кримінального провадження №0000300, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти в розмірі 104 081,63 грн., які знаходяться та можуть надійти на розрахунковий рахунок, відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , в частині витрат, шляхом зупинення видаткових операцій за винятком операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів до бюджету або державні цільові фонди, так само по сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на державне пенсійне страхування, видатків пов`язаних з виплатою заробітною плати.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Судове рішення стосовно арешту майна може бути оскаржене власником майна щодо якого здійснюється провадження, шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді до Дніпровського апеляційного суду, через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська, протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1