13 грудня 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілого: ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому кримінальну справу (провадження №1-кп/686/1583/18) за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Колки Теофіпольського району Хмельницької області, із середньою освітою, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вона за попередньою змовою з ОСОБА_6 24 вересня 2018 року близько 17 год. 00 хв., перебуваючи в номері 21, готелю «Колізей», що по вул. Шевченка, 89, в м. Хмельницькому, спільно вирішили заволодіти майном, яке належить ОСОБА_7 .
Тоді ж, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та реалізуючи свій єдиний узгоджений умисел, спрямований на викрадення майна ОСОБА_7 , з корисливих мотивів перебуваючи у номері 21, готелю «Колізей», по вул. Шевченка, 89 в м. Хмельницькому, скориставшись, тим що ОСОБА_7 спав, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 зайшли в спальну кімнату вказаного готельного номеру, де спав потерпілий ОСОБА_7 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 підійшла до ліжка, на якому лежав гаманець, належний ОСОБА_7 , з якого шляхом вільного доступу, умисно, таємно, викрала грошові кошти у сумі 3000 гривень, які поклала до правового заднього кармана штанів, в які була одягнена.
В цей же час, ОСОБА_6 , діючи спільним умислом із ОСОБА_5 спрямованим на заволодіння майном ОСОБА_7 переконавшись, що за їхніми діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до столику, який стояв при вході в готельний номер 21, та шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «J3», золотистого кольору, ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ №2: НОМЕР_2 , вартістю 1360 гривень, в якому перебували сім картки мобільних операторів зв`язку «Київстар» з № НОМЕР_3 та «Лайфселл» з невідомим номером, на яких грошових коштів не перебувало, та матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_7 не становлять, який поклав собі в кишеню штанів, у які був одягнений.
Після чого, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 перебуваючи у вказаному готельному номері розподілили між собою викраденні грошові кошти у сумі 3000 гривень, по 1500 гривень кожному.
В подальшому, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покинувши місце вчинення кримінального правопорушення, вийшли на вулицю, де ОСОБА_5 передала ОСОБА_6 ще 600 гривень із своєї частки викрадених грошових коштів. викраденим майном ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 4360 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого за попередньою змовою групою осіб).
26 жовтня 2018 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах:
-обвинувачена ОСОБА_5 активно сприяла розкриттю злочину, щиро розкаюється у вчиненому, добровільно відшкодувала заподіяну потерпілому шкоду та зобов`язалася публічно попросити вибачення в потерпілого в залі судового засідання;
-потерпілий примирився з обвинуваченою та претензій до неї не має;
-сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачена свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України та просив затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена потерпілим і обвинуваченою міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 запобігання вчинення нею нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують їй покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнала свою вину, активно сприяла розкриттю злочину, щиро розкаялася, добровільно відшкодувала заподіяні збитки, потерпілий до неї претензій не має, публічно попросила вибачення в потерпілого, що пом`якшує покарання обвинуваченій.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого, з урахуванням особи винної, а також наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку укладену між сторонами угоду про примирення затвердити та призначити ОСОБА_5 узгоджене ними покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов в провадженні не пред`являвся.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
Укладену 26 жовтня 2018 року між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_5 угоду про примирення, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі:
-мобільний телефон марки «Samsung» моделі «J3», золотистого кольору, ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ №2: НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому за належністю;
-диск із відеозаписом із камер спостереження готелю «Колізей» - залишити при справі.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: