УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання заступника начальника 3ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 17.01.2018 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч.3 ст. 212 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника 3ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що в провадженні СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0000006 від 17.01.18 за фактом умисного ухилення від сплати податків у особливо великому розмірі службовими особами ТОВ «Архінформ-проект» () за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України та за фактом фіктивного підприємництва ТОВ «Спец-Альянс Груп» (), ТОВ «Оліс Строй» (), ТОВ «Кастортрейд» (), ТОВ «Еліт Буд Альянс» (), ТОВ «НБФ Граніт» (), ТОВ «Будівела» () за ч. 1 ст. 205 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що службові особи ТОВ «Архінформ-проект» в період з 01.06.2015 по 30.04.2017, шляхом здійснення безтоварних операцій з нібито придбання будівельних послуг у суб`єктів підприємницької діяльності що мають ознаки «фіктивності»: ТОВ «Стройтекст» (ЄДРПОУ 39746899), ТОВ «Будпром-інвест» (код ), ТОВ «Будівела» (ЄДРПОУ 39746129), ТОВ «Буд мережа» (код ), ТОВ «Будівельна компанія «Вест Лідер» (код ), ТОВ «Київдомбуд» (код за ЄДРПОУ 40109312), ТОВ «Ідеалбудсервіс» (код 40108426), ТОВ «НБФ Граніт плюс» (код ), ТОВ «СЕО-груп» (код ), ТОВ «Гермес бізнес» () безпідставно сформували власний податковий кредит з ПДВ, чим зменшили податкові зобов`язання з ПДВ, в результаті чого умисно ухилились від сплати податку на додану вартість на загальну суму 4 349 666,56 грн., що призвело до фактичного ненадходження зазначених грошових коштів до державного бюджету та є особливо великим розміром.
Дана інформація підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: карткою платника податків ТОВ «Архінформ-проект», аналітичним дослідженням № 4/08-01-16-02-05/32420051 від 09.01.18, складеного співробітниками відділу перевірок сумнівних операцій управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідно до якого встановлений розмір матеріальних збитків, податковими деклараціями з податку на додану вартість ТОВ «Архінформ-проект» в яких до складу податкового кредиту з податку на додану вартість віднесені суми по взаємовідносинах з ТОВ «Стройтекст» (ЄДРПОУ 39746899), ТОВ «Будпром-інвест» (код ), ТОВ «Будівела» (ЄДРПОУ 39746129), ТОВ «Буд мережа» (код ), ТОВ «Будівельна компанія «Вест Лідер» (код ), ТОВ «Київдомбуд» (код за ЄДРПОУ 40109312), ТОВ «Ідеалбудсервіс» (код 40108426), ТОВ «НБФ Граніт плюс» (код ), ТОВ «СЕО-груп» (код ), ТОВ «Гермес бізнес» (код ), листом начальника ОУ Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_4 № 184 від 29.08.2018 з додатками.

11.10.2018 на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.10.2018 проведено обшук за адресою реєстрації та мешкання ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 , де разом з документами та предметами, зазначеними в ухвалі, виявлено та вилучено печатки ТОВ «Спец-Альянс Груп» (), ТОВ «Оліс Строй» (), ТОВ «Кастортрейд» (), ТОВ «Еліт Буд Альянс» (), ТОВ «НБФ Граніт» (), ТОВ «Будівела» (), а ні службовою особою, а ні засновником яких останній не є.

За даним фактом, слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області 12.10.2018 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 відомості про фіктивне підприємництво ТОВ «Спец-Альянс Груп» (), ТОВ «Оліс Строй» (), ТОВ «Кастортрейд» (), ТОВ «Еліт Буд Альянс» (), ТОВ «НБФ Граніт плюс» (), ТОВ «Будівела» () за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, якому присвоєно спільний реєстраційний номер №0000006.

Вилучені в ході обшуків документи та предмети постановою від 12.10.2018 року визнано речовими доказами та на них накладено арешто ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2018.

Аналізом документів податкового обліку та звітності зазначених підприємств, що містяться у базах даних ДФС України, встановлено, що вони створені без мети зайняття підприємницькою діяльністю та використовуються лише з метою штучного формування податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки та підконтрольним підприємствам, шляхом реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому, під час діяльності відбувається підміна товарних позицій, а саме йде придбання товарів народного вжитку, побутової техніки, а реалізовуються монтажно - будівельні послуги.
Встановлено, що у зазначеній злочинній схемі, пов`язаній з фіктивним підприємництвом спрямованим на пособництво підприємствам реального сектору економіки в ухиленні від сплати податків, для отримання від них безготівкових грошових коштів за ніби то поставлені на їх адресу товари, роботи або послуги, та подальшого їх перерахунку в якості сплати за такі ж безтоварні операції з ніби то придбання різноманітних ТМЦ, використовувались та використовуються наступні відкриті банківські рахунки: ТОВ «Спец-Альянс Груп» () рахунок № НОМЕР_1 відкритий у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851) та рахунок № НОМЕР_2 відкритий у АТ «Райффайзен банк Аваль» у м. Києві(МФО 380805), ТОВ «Оліс Строй» () рахунок № НОМЕР_3 відкритий у АБ «Укргазбанк» (МФО 320478), ТОВ «Кастортрейд» () рахунок № НОМЕР_4 відкритий у Зап. РУ ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 313399), ТОВ «Еліт Буд Альянс» () рахунки №№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 відкриті у АТ «Сбербанк» (МФО 320627), ТОВ «НБФ Граніт плюс» () рахунок № НОМЕР_8 відкритий у АТ «Таскомбанк» (МФО 339500). ТОВ «Будівела» () не має відкритих банківських рахунків.

Зазначена інформація підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, у тому числі рапортом старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ другого оперативного відділу оперативного управління ГУ ДФС у Запорізькій області майора податкової міліції ОСОБА_6 та іншими матеріалами.

Таким чином, за результатом розслідування отримано достатні дані про те, що грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках є предметом протиправної діяльності щодо сприяння суб`єктам підприємницької діяльності в мінімізації ними податкових зобов`язань, розкраданню державного майна, надійшли на рахунок фіктивного суб`єкта господарювання внаслідок вчинення кримінального правопорушення та можуть бути засобами для розкриття злочину, виявлення винних осіб, та в подальшому визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, які у свою чергу, відповідно до п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження можуть бути конфісковані у дохід держави.

Заступник начальника 3ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області вважає за необхідне накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «НБФ Граніт плюс» () № НОМЕР_8 відкритому у АТ «Таскомбанк» (МФО 339500) та заборонити АТ «Таскомбанк» (МФО 339500) проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів з зазначеного банківського рахунку .

Заступник начальника 3ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області підтримав подане клопотання, надавши відповідну письмову заяву.

У судове засідання представник ТОВ «НБФ Граніт плюс`не з`явився.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Статтею 131 КПК України, передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже субєкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Так, хоча в клопотанні слідчий вказує на необхідність накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «НБФ Граніт плюс»з метою припинення злочинної діяльності, забезпечення можливому у майбутньому конфіскації майна, а також збереження речових доказів, але при цьому не приводить жодного належного доказу на підтвердження викладеного. Тому слідчий суддя вважає, що існування правової мети арешту майна відповідно до ст. 170 КПК України всупереч вимогам кримінального процесуального закону в клопотанні слідчого з доданими до нього матеріалами, є недоведеною.
При цьому слід зауважити, що не може бути метою накладення арешту на грошові кошти ТОВ «НБФ Граніт плюс» конфіскація майна, як вид покарання або захід кримінально-правового характеру щодо юридичної особи у звязку з тим, що жодній службовій особі цього товариства у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру. Крім того, санкція ч.1 ст.205 КК України не передбачає конфіскації як додаткового покарання.
Крім того, слідчий не надав і будь-яких доказів того, що грошові кошти у безготівковому вигляді, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «НБФ Граніт плюс» можуть відповідати критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Зокрема, оскільки вказані грошові кошти у встановленому порядку не визнані органом досудового розслідування речовими доказами у кримінальному провадженні, тобто в матеріалах провадження відсутня відповідна постанова органу досудового розслідування про визнання їх речовими доказами, то в даному випадку не може ставитися питання про накладення на них арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, виходячи з того, що при цьому нівелюється мета накладення на них арешту, передбачена п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Не міститься в цьому кримінальному провадженні і даних про заявлений цивільний позов, що виключає можливість накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову, а така підстава накладення арешту на майно може мати місце лише в тому випадку, коли цивільний позов є реально заявленим.
Враховуючи, що за матеріалами даного клопотання відсутні достатні докази вчинення кримінального правопорушення за участю ТОВ «НБФ Граніт плюс», то наявність підстав вважати, що існує правова підстава для арешту грошових коштів, які знаходяться на банківських рахунках цього суб`єкта господарської діяльності, взагалі спростовується.
Також у клопотанні слідчого, в порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, не зазначено суму грошових коштів, яка знаходиться на банківських рахунках ТОВ «НБФ Граніт плюс», а це, в свою чергу, свідчить, про неможливість оцінити розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для працівників ТОВ «НБФ Граніт плюс».
З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, слідчий суддя суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на вказане майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання щодо накладення арешту та про відмову в його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170,171,172,173 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання заступника начальника 3ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт, подане в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 17.01.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч.3 ст. 212 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1