Справа № 740/2885/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/258/18
Категорія - ч.1 ст122 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000364 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та зареєстрований у АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, освіта базова середня, працює по договору в охоронній фірмі «КОМСЕРВІС» м. Київ, раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирався.

Вироком місцевого суду встановлено, що 29 березня 2018 року, близько 17.00 години, ОСОБА_7 , перебуваючи в житловому будинку за адресою АДРЕСА_3 , на ґрунті неприязних відносин, вчинив сварку з ОСОБА_9 , під час якої умисно завдав декілька ударів кулаком правої руки по обличчю останнього, в результаті чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію своїх дій, просив змінити вирок місцевого суду та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України. В обґрунтування скарги зазначив, що призначене покарання є явно несправедливе внаслідок його суворості. Вказав, що місцевим судом не було взято до уваги наявність на його утриманні малолітніх дітей, а також наявність підстав вважати, що виправитись він може без відбуття покарання, пов`язаного з обмеженням волі.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , місцевий суд врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, має на утриманні трьох малолітніх дітей; обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину у присутності дитини.

Проте, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, працевлаштований; потерпілий претензій майнового чи морального характеру до нього не має. Також, суд не в повній мірі зважив на висновок органу пробації про те, що виправлення обвинуваченого можливе без обмеження або позбавлення його волі. Крім того, на переконання колегії суддів, призначення покарання ОСОБА_7 з реальним відбуванням поставить його сім`ю, де виховуються троє малолітніх дітей, у ще більш тяжке матеріальне становище, так як на даний час він єдиний годувальник сім`ї. Вказані вище обставини колегія суддів визнає такими, що пом`якшують покарання, а тому вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

На думку колегії суддів, це буде достатнім і необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе без відбування покарання.

Відтак, доводи апелянта про невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, внаслідок суворості, заслуговують на увагу. Тому апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню, а вирок місцевого суду зміні в частині призначеного ОСОБА_7 покарання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити, в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4