Справа №127/5122/19
Провадження №1-в/127/128/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Микільське Білозерського району Херсонської області, до засудження проживаючому по АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше судимому:

13.09.2002 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

19.12.2003 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

13.09.2004 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 2 місяці;

15.03.2012 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 395 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

по даній справі засудженому 01.09.2017 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника Державної установи «Вінницька

виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст. 82 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)". В установі працевлаштований, характеризується позитивно, заохочувався адміністрацією установи. Просить замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав та пояснив, що в установі він працює на виробництві установи у цеху по рубці дров, до праці ставиться добросовісно, адміністрацією установи заохочувався неодноразово. Вважає, що став на шлях виправлення, однак адміністрація установи ставиться до нього упереджено. Просить клопотання задовольнити.

Представник Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що засуджений працевлаштований на виробництві установи на дільниці по рубці дров. Засуджений характеризується посередньо, за порушення режиму двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи двічі був заохочений. 04.09.2018 року комісією установи засудженому було відмовлено у переведені до дільниці соціальної реабілітації, оскільки комісія дійшла висновку, що засуджений не став на шлях виправлення. Вважає, що засудженому не доцільно замінювати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання засудженого, оскільки він був неодноразово засуджений, на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти злочини. Як вбачається з характеристики, яка міститься в особовій справі засудженого, він характеризується негативно, двічі був заохочений адміністрацією установи, до дисциплінарної відповідальності притягувався двічі. В 2018 році комісією установи засудженому було відмовлено у переведені до дільниці соціальної реабілітації, оскільки комісія дійшла висновку, що засуджений не став на шлях виправлення. Вважає, що засуджений за весь період відбування покарання не довів, що став на шлях виправлення, а тому в задоволенні клопотання просить відмовити.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 01.09.2017 року, згідно якого він засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.

Початок строку покарання рахується з 29.06.2017 року, кінець строку покарання - 29.12.2020 року.

На даний час засуджений відбув більш ніж 1/2 частини строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України.

Згідно з частинами 1- 3 статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Уразі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений з 30.10.2017 року по даний час відбуває покарання в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)".

Засуджений працевлаштований в установі на виробництві у цеху по рубці дров.

Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_3 від 04.09.2018 року, за час відбування покарання в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)" засуджений характеризується негативно, за порушення режиму один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи двічі був заохочений. Працевлаштований на виробництві установи у цеху по рубці дров, поставленні завдання виконує, але потребує постійного нагляду з боку представників адміністрації. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Намагається дотримуватись санітарно-гігієнічних норм, намагається утримувати у чистоті своє спальне місце та приліжкову тумбочку, незавжди має охайний вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, потребує постійного нагляду з боку представників адміністрації. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Участь у програмі диференційованого виховного впливу приймати не бажає. Не виявляє бажання підвищувати свій наявний загальноосвітній рівень та вдосконалювати наявні професійно-технічні навички. Підтримує соціально-корисні зв`язки із своїми рідними.

Як вбачається з довідки про наявність стягнень та заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_3 від 26.11.2018 року, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки він двічі заохочувався адміністрацією установи: 02.04.2018 року та 27.06.2018 року, 04.09.2018 року до засудженого застосовано дисциплінарне стягнення.

Крім того, із витягу з протоколу № 154 від 27.11.2018 року дисциплінарної комісії установи, вбачається, що комісією установи прийнято рішення про притягнення засудженого ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у виді догани.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, 04.09.2018 року адміністрація установи розглядала питання про переведення засудженого до дільниці соціальної реабілітації, однак засудженому було відмовлено, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання. Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Як встановлено в судовому засіданні, в установі засуджений працевлаштований, за період відбування покарання ОСОБА_3 має два дисциплінарних стягнення, в 2018 році двічі був заохочений адміністрацією установи.

Разом з тим, суд зазначає, що працевлаштування засудженого в установі, а також заохочення у зв`язку з цим, самі по собі не доводять того, що засуджений став на шлях виправлення в розумінні положень ст. 82 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений за період відбування покарання довів, що став на шлях виправлення.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_3 був неодноразово засуджений, звільнявся від відбування покарання з випробуванням, однак на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти злочини.

За час відбування покарання засуджений двічі заохочувався адміністрацією установи, однак цього не достатньо для висновку про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення та не є безумовною підставою для заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є необгрунтованим, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Суддя