ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/2328/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/204/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 128 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001492 за апеляційною скаргою прокурора Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 16 листопада 2018 року щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Саверна, Єрахтурського району, Рязанської області, Російської Федерації, громадянки України, росіянки, заміжньої, пенсіонерки, мешк. АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано не винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення за ст. 128 КК України. Вирішено питання про долю речових доказів.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 , обвинувачується в тому, що вона 15 травня 2017 року, близько 11:00 години, перебуваючи на прилеглій земельній ділянці будинку АДРЕСА_1 , під час конфлікту, на ґрунті тривалих неприязних відносин з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не передбачаючи при цьому можливості настання середньої тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 , хоча повинна була й могла їх передбачити, зважаючи на стан здоров`я та похилий вік потерпілої, штовхнула ззаду у плечі ОСОБА_10 , в результаті чого потерпіла впала на землю передньою частиною корпуса, отримавши при цьому тілесні ушкодження у виді перелому 9,11 ребер справа середньо-пахвової лінії. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 97 НК від 12.06.2017 року Новокаховського відділення СМЕ Комунального закладу Херсонської обласної ради «Бюро судово-медичної експертизи» тілесні ушкодження, заподіяні потерпілій ОСОБА_10 , відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.
Дії обвинуваченої ОСОБА_7 кваліфіковано за ст. 128 КК України (необережне середньої тяжкості тілесних ушкодження).

Прокурор Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки (п.2 ч.1 ст. 411 КПК України). В обґрунтування вимог посилається на те, що суд безпідставно виправдав ОСОБА_7 за ст. 128 КК України, оскільки такий висновок суперечить обставинам, встановленим під час судового розгляду та доказам, які були досліджені судом під час судового засідання. В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що визнання судом недопустимими доказами: протоколу слідчого експерименту від 18.07.2017 року (вказана слідча дія була проведена без обвинуваченої та протокол не наданий експерту), показів потерпілої та свідків - є не обґрунтованим, оскільки всі докази у кримінальному провадженні в своїй сукупності, з урахуванням хронології подій доводять вину обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні злочину, який їй було інкриміновано. А тому просить вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 16.11.2018 року скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, проте не призначати покарання, передбачені санкцією ст.128 КК України, у зв`язку із досягненням обвинуваченою пенсійного віку (у відповідності до положень ч.3 ст. 56, ч.2 ст.57 та ч.3 ст.61 КК України), провести судове слідство під час якого дослідити докази сторони обвинувачення, а саме: допитати потерпілу ОСОБА_10 ; допитати свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; дослідити письмові докази.
Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
Вислухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала апеляційні вимоги, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та думку захисника ОСОБА_8 , які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, заслухавши сторони в судових дебатах, під час яких вони залишились на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченої, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 409 КПК України - підставою для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно зі ст.368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання, чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
За змістом ст.373 КК України - виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
За положеннями ч.2, ч.4 ст.17 КПК України та ст. 62 Конституції України - ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.
Виходячи з вищевказаних законодавчих та конституційних принципів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані стороною обвинувачення докази винуватості ОСОБА_7 в необережному нанесенні потерпілій тілесних ушкоджень середньої тяжкості є неналежними та недопустимими доказами, які також спростовані стороною захисту, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з наведенням достатніх мотивів та посиланням на норми закону обґрунтував своє рішення щодо ухвалення виправдувального вироку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при ухваленні вироку суд першої інстанції дав аналіз усім зібраним у справі доказам, на які посилалася сторона обвинувачення, тобто всім фактичним даним, які містяться в показаннях потерпілої, свідків, письмових доказах, а також у висновках експертів. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом першої інстанції належним чином мотивовано, повністю забезпечено право учасників кримінального провадження в розгляді кримінального провадження в суді, у встановленому законом порядку вжито та проведено всі належні заходи щодо встановлення істини у провадженні та ухвалено виправдувальний вирок виключно на доказах, досліджених в процесі судового розгляду: показаннях потерпілої ОСОБА_10 ; показаннях свідка ОСОБА_11 , показаннях свідка ОСОБА_12 , протоколу слідчого експерименту з фототаблицею від 18.07.2017 року; висновку експерта № 97 НК від 12.06.2017 року, амбулаторної карти хворого ОСОБА_10 , висновку № 11 судово - медичної комісійної експертизи від 05.04.2018 року.
Так, згідно висновку № 11 судово - медичної комісійної експертизи від 05.04.2018 року локалізація виявлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень у вигляді переломів 9,11 ребер справа, що відповідає боковій поверхня грудної клітки справа, виключає їх виникнення як за обставин викладених в обвинувальному акті (а.с.2) «штовхнула ззаду у плечі ОСОБА_10 , в результаті чого потерпіла впала на землю передньою частиною корпуса, отримавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді перелому 9,11 ребер» так і в результаті падіння з висоти власного росту (а.с.54 протокол проведення слідчого експеременту від 18.07.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_10 )… впала передньою частиною корпуса, обличчям вперед на землю…».
Таким чином, доводи прокурора про те, що суд першої інстанції безпідставно виправдав ОСОБА_7 за ст. 128 КК України, не взявши до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки - спростовуються матеріалами кримінального провадження, перевіреними та дослідженими судом першої інстанції доказів сторони обвинувачення та сторони захисту, яким надано належну оцінку у відповідності до вимог ст. 94 КПК України.
Колегія суддів бере до уваги, що ставлячи питання про скасування вироку, прокурор конкретних фактів істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не навів, твердження прокурора, що докази у своїй сукупності, з урахуванням хронології подій у кримінальному провадженні доводять вину обвинуваченої у вчиненні злочину, який їй було інкриміновано, носять абстрактний характер, не можуть бути взяті судом апеляційної інстанції до уваги та підлягають відхиленню.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Жуковський проти України» від 03.03.2011 року наголошується, що за загальним правилом пункти 1 і 3«d» статті 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше (рішення від 23.04.1997 року у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів» та рішення від 15.06.1992 року у справі «Люді проти Швейцарії»). Вирок не може ґрунтуватись виключно або вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити (рішення від 27.01.2009 року у справі «A. L. проти Фінляндії»).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою "внутрішнього переконання" чи системою "поза межами розумного сумніву", який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.
Суд апеляційної інстанції визнає, що всі докази, якими суд першої інстанції обґрунтував висновок відносно невинуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ст.128 КК України, є допустимими і порушень вимог закону про безпосередність їх дослідження судом першої інстанції не допущено, не суперечить вимогам ч.1 ст. 62 Конституції України (особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки, зокрема, її вину не буде доведено в законному порядку) та вимогам ч.2, ч.4 ст. 17 КПК України (ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом).
З огляду на те, що вироком суду першої інстанції вирішено питання виключно відносно ОСОБА_7 і виключно відносно висунутого їй обвинувачення за вчинення протиправних дій, передбачених ст. 128 КК України, доказів, якими б поза розумним сумнівом підтверджували вину ОСОБА_7 в заподіянні потерпілій необережних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, стороною обвинувачення суду не надано, а також зважаючи, що судом першої інстанції було встановлено дійсні обставини провадження, дана належна оцінка наданим стороною обвинувачення доказам, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає висновок про виправдання ОСОБА_7 за недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги прокурора щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду кримінального провадження та такими, що не ставлять під сумнів законність рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів залишає також поза увагою вимогу прокурора щодо проведення судового слідства для дослідження доказів сторони обвинувачення (допит потерпілої ОСОБА_10 ; допит свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , дослідження письмових доказів) виходячи з того, що у випадку, коли суд першої інстанції дослідив усі можливі докази з дотриманням засади безпосередності, а суд апеляційної інстанції погодився з ними, то суду апеляційної інстанції немає потреби знову досліджувати ці докази в такому ж порядку, як це було зроблено в суді першої інстанції у відповідності до ст. 23 КПК України (правова позиція Верховного Суду у справі № 5-465кс(15)16 постанова від 20.04.2017 року).
На підставі встановлених та перевірених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування вироку з мотивів, наведених прокурором в апеляційній скарзі та вважає за необхідне за наслідками апеляційного розгляду прийняти рішення, яким вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 16.11.2018 року залишити без зміни, а подану прокурором апеляційну скаргу - без задоволення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 16.11.2018 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_1 , яким її визнано невинуватою та виправдано за ст.128 КК України у кримінальному провадженні № 0001492 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і з цього часу протягом трьох місяців може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.
Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2