Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/169/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0004977за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 грудня 2018 року.

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровограда, українець, громадянин України, з професійною освітою, не працюючий, не одружений, проживає по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз09.12.2016 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 393, ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.02.2017 року в частині засудження за ч. 1 ст. 393 КК України провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України. Постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 198 КК України на 1 рік позбавлення волі та звільнено від відбуття призначеного покарання у зв`язку із його відбуттям, -
визнаний винуватим та засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Ухвалено строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 740 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та 1500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 572 грн. 00 коп.
Вирішено питання речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за наступних обставин.

Так, 05.06.2018 року близько 17 год. 50 хв. ОСОБА_7 на вул. Соборній у м. Кропивницькому навпроти будинку № 14, діючи з умислом на відкрите викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів шляхом ривка зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_10 та відкрито викрав належний останній ланцюг з золота жовтого кольору 585 проби вагою 14,55 грама довжиною 45 см вартістю 10889 грн. 22 коп. Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 10889 грн. 22 коп.

Окрім того, 12.06.2018 року близько 19 год. 05 хв. ОСОБА_7 на вул. Соборній у м. Кропивницькому навпроти будинку № 14, діючи з умислом на відкрите викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів шляхом ривка зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_8 , та відкрито викрав належний останній ланцюг з золота жовтого кольору 585 проби вагою 3,4 грама довжиною 50 см вартістю 2543 грн. 30 коп.Після чого ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2543 грн. 30 коп.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок місцевого суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Обгрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_7 протягом кількох років має психічне захворювання, з приводу чого неодноразово лікувався стаціонарно і амбулаторно у КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня».
На стадії досудового розслідування проведено амбулаторну судово-психіатричну експертизу № 273 від 20.07.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_7 в момент вчинення правопорушення виявляв і в даний час виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання декількох наркотичних засобів, проте вказані психічні розлади не досягають ступеню душевного захворювання і недоумкуватості, тому у відношенні до інкримінованого йому діяння вважається осудним, застосування заходів медичного характеру не потребує.
В судовому засіданні експерт лікар-психіатр ОСОБА_11 підтвердив висновок експерта, але разом з тим не надав чіткої відповіді на питання щодо об`єктивних даних, які давали підстави стверджувати, що ОСОБА_7 вживає наркотичні чи психоактивні препарати.
На клопотання захисту судом була призначена додаткова судово-психіатрична експертиза. Висновок експерта № 450 від 30.11.2018 р. містить дані, аналогічні до висновку експерта № 273 від 20.07.2018 р.
Під час судового розгляду захистом заявлено клопотання про проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, з тих підстав, що висновки експерта № 273 від 20.07.2018 та № 450 від 30.11.2018 року є необгрунтованими. Зокрема, з дослідницької частини висновку експерта № 450 від 30.11.2018 року не вбачається, що на час проведення експертизи експертна комісія мала у своєму розпорядженні матеріали, які б підтверджували вживання ОСОБА_7 наркотичних чи психоактивних речовин, період їх вживання та синдрому відміни з делірієм.
В період з 08.11.2017 р. до 24.11.2017 р. ОСОБА_7 стаціонарно лікувався у КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» з приводу поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії.13.08.2018 року на адресу суду КЗ «Кіровоградська обласнапсихіатрична лікарня» надана довідка № 2134/29, згідно якої ОСОБА_7 перебуває на стаціонарному лікуванні з 27.07.2018 року з діагнозом «параноїдна шизофренія», термін спостереження до 1 року, проте в дослідницькій частині експертного висновку відсутнє як посилання на цей діагноз, так і його спростування.
Ухвалою місцевого суду від 13.12.2018 року в задоволенні клопотання про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи відмовлено з тих підстав, що під час здійснення кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 проведено дві амбулаторні судово-психіатричні експертизи, під час проведення вказаних експертиз перевірено усі доводи сторони захисту та обвинуваченого, у тому числі ті, які не повідомлялися під час досудового розслідування та вказані безпосередньо під час судового розгляду.
Проте, оскільки у 2017 році ОСОБА_7 був встановлений діагноз «поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії», а в 2018 році - «параноїдна шизофренія», для з`ясування питання про осудність ОСОБА_7 необхідно призначити стаціонарну судово-психіатричну експертизу, що дозволить провести більш повне дослідження достатньої тривалості.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

Про дату час і місце розгляду справи ОСОБА_7 повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про участь виключно за його участі обвинувачений не заявляв, захисник-адвокат ОСОБА_6 , яка подала апеляційну скаргу, у судове засідання з`явилася, тому враховуючи, що участь обвинуваченого у цьому провадженні відповідно до вимог ч. 4 ст. 401 КПК України не є обов`язковою, апеляційний розгляд проведено за даної явки.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінальних проваджень передбачених КПК України.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, крім визнання ним винуватості, підтверджені зібраними доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження і в апеляційній скарзі не заперечуються.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України сторонами кримінального провадження не оспорюється.

При розгляді доводів апеляційної скарги колегія суддів відповідно до ст. 404 КПК України виходить із фактичних обставин провадження, встановлених судом першої інстанції.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65 КК України в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України за якою його засуджено.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд правильно вказав, що ОСОБА_7 характеризується позитивно, офіційно не працює, не одружений, раніше судимий, осудний, перебуває на обліках в КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, канабіноїдів, синдром залежності з 2012 року (т.1 арк.к.п.139) та КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», де неодноразово знаходився на лікуванні з приводу психічних розладів та розладів поведінки внаслідок вживання декількох наркотичних засобів (т.1 арк.к.п.138). Відповідно до досудової доповіді наявні дуже високі ризики повторного вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 та ризики небезпеки для суспільства особи обвинуваченого (т.2 арк.к.п.73-76).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд правильно визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та часткове добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та призначив йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України з його реальним відбуванням, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Доводи апеляційної скарги щодо неповноти судового розгляду та необхідність призначення ОСОБА_7 стаціонарної судово-психіатричної експертизи, колегія суддів вважає необгрунтованими, виходячи з наступного.
Під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 проведено амбулаторну судово-психіатричну експертизу №273 від 20.07.2018 року (т.1 арк.к.п.173-175).

Відповідно до висновку вказаної експертизи ОСОБА_7 в момент вчинення кримінального правопорушення виявляв і в даний час виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання декількох наркотичних засобів згідно (МКХ-10 F-19.0), проте вказані психічні розлади не досягають ступеня душевного захворювання і недоумкуватості. Тому у відношенні до інкримінуємого йому діяння слід вважати осудним. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

Допитаний експерт лікар психіатр ОСОБА_11 , у судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, повністю підтвердив висновки судово-психіатричної експертизи №273 від 20.07.2018 року, при цьому вказав, що враховувалися усі дані, наявні на час проведення експертизи, у тому числі щодо лікування ОСОБА_7 у Кіровоградській обласній психіатричній лікарні.

Під час судового розгляду стороною захисту заявлено клопотання про доручення комунальному закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» проведення додаткової амбулаторної судової психіатричної експертизи з метою вирішення питань, які раніше ставилися перед експертами згідно з ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.07.2018 року. З врахуванням повідомлених ОСОБА_7 даних, зокрема, що він чує голоси, які спонукали його вчинити злочини та встановленого йому діагнозу під час лікування влітку та восени 2018 року, у якому, згідно з листом КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» №2134/29 від 13.08.2018 року, вказувалася «параноїдна шизофренія».
Ухвалою Кіровського районного суду м Кіровограда від 06.11.2018 року, клопотання захисника ОСОБА_6 задоволено, доручено експертам комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» проведення додаткової амбулаторної судово-психіатричної експертизи в кримінальному провадженні №0004977.
При цьому місцевий суд вказав, що під час кримінального провадження встановлені нові обставини, які можуть вплинути на визначення психічного стану обвинуваченого, що потребують дослідженню, під час проведення додаткової амбулаторної судової-психіатричної експертизи, на теперішній час необхідні спеціальні знання в області судової психіатрії.
Зокрема, з долучених під час судового розгляду документів вбачається, що після проведення у кримінальному провадженні судово-психіатричної експертизи №273 від 20.07.2018 року, ОСОБА_7 у період з 23.07.2018 року тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», де йому також ставився діагноз «параноїдна шизофренія», що згідно з висновком експертів та показань експерта ОСОБА_11 не досліджувалося під час проведення експертизи. Також, ОСОБА_7 стверджує, що вчинити злочини його спонукали голоси, які він чув, чого не пояснював під час проведення судово-психіатричної експертизи (т.2 арк.к.п.90-92).
Згідно із висновками додаткової судово-психіатричної експертизи №450 від 30.11.2018 року проведеної експертами комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», ОСОБА_7 в момент скоєння правопорушення виявляв і в даний час виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психотропних речовин, проте вказані психічні розлади не досягають ступеню душевного захворювання і недоумкуватості, тому у відношенні до інкримінуємого йому діяння вважається осудним, застосування заходів медичного характеру не потребує (т.2 арк.к.п.102-104).

За таких обставин, на переконання колегії суддів, висновки амбулаторних судово-психіатричних експертиз №273 від 20.07.2018 року та №450 від 30.11.2018 року, між собою не містять жодних суперечностей. Під час проведення вказаних експертиз перевірено усі доводи сторони захисту та обвинуваченого, у тому числі ті, які не повідомлялися під час досудового розслідування та вказані безпосередньо під час судового розгляду у суді першої інстанції.

Висновок №450 від 30.11.2018 року обґрунтований усіма даними щодо стаціонарного лікування ОСОБА_7 у Кіровоградській обласній психіатричній лікарні з 08.11.2017 року по 24.11.2017 року, з 13.03.2018 року по 23.03.2018 року, з 23.07.2018 року по 23.09.2018 року, в яких зазначено про врахування лікування ОСОБА_7 з приводу наркотичної залежності, синдрому відміни з делірієм. Також, враховано діагноз «поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії». Вказано про підстави встановлення остаточного діагнозу ОСОБА_7 25.09.2018 року, описано психічний стан останнього та його пояснення з вказаного приводу, у тому числі під час судового розгляду.

Так, відповідно до дослідницької частини додаткової амбулаторної судово-психіатричної експертизи №450 від 30.11.2018 року, ОСОБА_7 у 2012 році лікувався в обласному наркологічному диспансері з приводу психічних розладів та розладів поведінки внаслідок сумісного вживання наркотичних та психоактивних речовин.

В подальшому продовжував вживати наркотичні препарати. Починаючи з 05.03.2017 року неодноразово лікувався стаціонарно у КЗ «КОПЛ» з приводу наркотичної залежності (історія хвороби № 1973/17), діагноз: Порушення психіки і поведінки внаслідок вживання наркотиків та психоактивних речовин. Синдром відміни з делірієм. Історія хвороби № 4522/17 з 08.11.2017 року по 24.11.2017 року, діагноз: Поліморфний психічний розлад з симптомами шизофренії. Історія хвороби № 1015/18 з 13.03.2018 року по 23.03.2018 року, діагноз: Психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання декількох наркотичних засобів. Історія хвороби № 2921/18, з 23.07.2018 року по 23.09.2018 року, діагноз: Психічні розлади та розлади поведінки внаслідок сумісного вживання наркотичних та психоактивних речовин. 10.09.2018 року ОСОБА_7 оглянутий комісією психіатричної ЛКК, ознаків інвалідності не виявлено.

Окрім того, 25.09.2018 року з метою уточнення діагнозу, ОСОБА_7 був оглянутий завідувачем кафедри психіатрії Донецького медичного університету доктором медичних наук ОСОБА_12 , доцентом ОСОБА_13 , доцентом ОСОБА_14 . Встановлено діагноз: поведінкові розлади внаслідок сумісного вживання наркотичних та психоактивних речовин (згідно МКХ10, F-19.8).

Отже, під час дослідження враховано усі обставини, на які посилається сторона захисту у своїй апеляційній скарзі, як на такі що не враховані експертами під час додаткової амбулаторної судово-психіатричної експертизи. Окрім того, зазначено про наркотичну залежність ОСОБА_7 та синдром відміни з делірієм, у зв`язку із чим обвинувачений з 2017 року проходив лікування у Кіровоградській обласній психіатричній лікарні.

Осудність ОСОБА_7 та відповідність його ознакам суб`єкта злочину, усвідомлення ним значення своїх дій та керування ними під час вчинення кожного епізоду кримінального правопорушення, у колегії суддів сумніву не викликає, оскільки беззаперечно підтверджується двома висновками судово-психіатричних експертів, які не містять жодних суперечностей та показаннями експерта ОСОБА_11 даними під час розгляду справи у суді першої інстанції.
За таких обставин, на переконання колегії суддів, доводи апеляційної скарги про необхідність призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, оскільки експертні дослідження виконані не повністю, в частині осудності ОСОБА_7 , не грунтуються на вимогах закону, метою яких є уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності за вчинене.

Інших доводів, щодо незаконності судового рішення суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено та під час апеляційного розгляду стороною захисту не надано.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування або зміни вироку суду, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, оскільки доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 грудня 2018 року, стосовно ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4