Справа № 396/210/19
Провадження № 1-кс/396/160/19
УХВАЛА
Із змісту даного клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 31.01.2019 року о 04:27 год ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи біля супермаркету «Копілка» ТОВ «Копілка», який розташований за адресою вул. Соборна, 48, м. Новоукраїнка Кіровоградської області домовився із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про вчинення крадіжки пляшок коньяку з магазину «Копілка».
Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи повторно ОСОБА_4 попрямував в середину магазину «Копілка», разом із ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині попрямували до стелажів на яких розміщені алкогольні напої, підійшли до стелажу на якому розміщений коньяк, де розділивши між собою ролі, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 домовившись про спільне вчинення крадіжки.
Продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне вчинення чужого майна, ОСОБА_7 став таким чином, щоб обмежити оглядовість камер відеоспостереження та працівникам ТОВ «Копілка», в цей час ОСОБА_4 таємно для оточуючих взяв до рук пляшку коньяку «Ok`vin» 0.5 (трьох зірковий), помістив її за пояс та приховав за допомогою одягу. Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 залишили територію магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
В подальшому, о 04.37 год. ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 керуючись спільним єдиним умислом, направленим на таємне вчинення крадіжки пляшок коньяку, продовжуючи свій злочинний умисел, розуміючи, що їхні дії ніким не помічені, маючи єдиний злочинний намір ОСОБА_7 та ОСОБА_4 повернулись в середину магазина «Копілка», при цьому ОСОБА_7 заздалегідь підготовив тканинний рюкзак коричневого кольору для переховування викрадених ними пляшок коньяку.
Заходячи до магазину, ОСОБА_7 та. ОСОБА_4 пройшли повз касу та попрямували до стелажів на яких розміщені алкогольні напої, підійшли до стелажу на якому розміщені пляшки коньяку. В цей час у охоронника ТОВ «Копілка» виникли підозри, щодо наміру на крадіжку у даних осіб, останній неодноразово звертав на них увагу та вступав в дискусію з ОСОБА_4 . В момент, коли охоронник перебував біля каси та втратив останніх з поля зору, ОСОБА_7 відповідно до домовленості з ОСОБА_4 став спиною до камери відеоспостереження, чим обмежив оглядовість камер та працівників магазину, при цьому зняв з плеча рюкзак, тримаючи його попереду себе, відкрив його.
В цей час ОСОБА_4 взяв до рук пляшку коньяку «Ok`vin» 0.5 (чотирьох зірковий) та помістив його до рюкзака, після чого поклав ще три пляшки коньяку: «Ok`vin» 0.5 (п`яти зірковий), «Борисфен» 0,5 л. (п`яти зірковий) та «Таврія» 0,5 V.S. Після чого ОСОБА_7 почав закривати блискавку рюкзака та в цей момент підійшов охоронник та почав дискусію із ОСОБА_4 .
В подальшому ОСОБА_4 спілкуючись з охоронником з метою відволікти увагу охорони, розпочав рух до каси, а ОСОБА_7 залишився в торговій залі та через деякий час підійшов до каси, що не працювала, де передав рюкзак ОСОБА_4 , який залишив місце вчинення злочину а саме магазину «Копілка», після чого приміщення магазину покинув ОСОБА_7 , викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Відповідно висновку експерта № 503/19-27 від 19.02.2019 року ринкова вартість коньяку: «Ok`vin» 0.5 (трьох зірковий), в кількості 1 шт., складала 128 грн. 30 коп.; «Ok`vin» 0.5 (чотирьох зірковий), в кількості 1шт., складала 139 грн. 30 коп.; «Ok`vin» 0.5 (п`яти зірковий), в кількості 1 шт., складала 151 грн. 70 коп.; «Борисфен» 0,5 л. (п`яти зірковий), в кількості 1 шт. складала 145 грн. 00 коп. та «Таврія» 0,5 V.S. в кількості 1 шт., складала 136 грн. 00 коп..
23.02.2019 року ОСОБА_4 , на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Прокурор, слідча під час розгляду клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в клопотанні та неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, вказавши, що ризики на які посилається сторона обвинувачення висловленні у формі припущення, матеріали клопотання не містять достатніх доказів про існування оголошених ризиків. Крім того, підозрюваний проживає в цивільному шлюбі, в АДРЕСА_1 , працює по договору по установці сонячних батарей, від досудового розслідування не ухилявся, а тому просила у клопотанні відмовити, вважає за можливе обрати відносно ОСОБА_4 інший захід забезпечення кримінального провадження у виді домашнього арешту. Захисником також подано характеристику за місцем проживання підозрюваного, видану виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради, згідно якої зі слів сусідів ОСОБА_4 характеризується позитивно.
Підозрюваний під час розгляду підтримав позицію захисника, вказавши, що буде виконувати всі вказівки досудового розслідування, як і виконував, від слідства не ухилявся, навпаки перебував весь час у слідчого.
Заслухавши учасників та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами.
Згідно з ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Згідно з п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Крім того, згідно з ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.
Дослідивши матеріали, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Об`єктивна підозра ОСОБА_8 підтверджується також зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- протоколами огляду місця події від 01.02.2019 року (а.к. 11-12) та від 11.02.2019 року (а.к. 25-26), протоколами допиту свідків ОСОБА_9 від 15.02.2019 року (а.к. 13-14), ОСОБА_10 від 20.02.2019 року (а.к. 15-16), ОСОБА_11 від 20.02.2019 року (а.к. 17-18), ОСОБА_12 від 20.02.2019 року (а.к. 19-20), ОСОБА_13 від 25.02.2019 року (а.к. 21-22), ОСОБА_14 від 25.02.2019 року (а.к. 23-24), при цьому свідки попореджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо недостовірної інформації; протоколом огляду предмету від 12.02.2019 року (а.к. 27), протоколом перегляду лазерного носія інформації від 20.02.2019 року (а.к. 29), постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 20.02.2019 року (а.к. 30); повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 23.02.2019 року (а.к. 39-41), протоколом допиту підозрюваного від 25.02.2019 року (а.к. 42-43).
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до п`яти років.
Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені п. 5 ст.177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі матиме можливість вчинити інше кримінального правопорушення, так як ОСОБА_4 , незважаючи на судимість та факт відбування покарання у вигляді іспитового строку, вчинив крадіжку чужого майна, що свідчить про те, що на шлях виправлення він не став і маючи не погашену в установленому законом порядку судимість продовжує вчиняти злочини, свідомо порушуючи загальновизнані норми поведінки.
При цьому, суд погоджується із стороною захисту, що ризики на які посилається сторона публічного обвинувачення висловленні у формі припущення, так як належних та допустимих доказів, які б свідчили що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та іншого підозрюваного, стороною обвинувачення не надано, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення дійсно не виключається, так як особа раніше судима і підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку, чого сторона захисту не заперечує.
Сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.
Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, ніж зазначені у ст.176 КПК України, зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим частково ризикам, та буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Отже, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених частково ризиків, на думку слідчого судді, є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Усі наведені обставини у їх сукупності, навіть із урахуванням відсутності зареєстрованого місця проживання та підозри у вчиненні злочину в період іспитового строку, не дають достатніх підстав застосувати відносно підозрюваного найбільш тяжкий запобіжний захід.
Вказана обставина переконує суд у необхідності обрання до підозрюваного запобіжного заходу із метою недопущення вчинення ним нових злочинів та з метою захисту інтересів суспільства від кримінальних посягань на право власності, й запобіжний захід не може бути обраний у вигляді особистого зобов`язання, поруки або застави, зважаючи на високу ступінь суспільної небезпечності інкримінованого йому злочину.
Враховуючи обставини ст.178 КПК України, особу підозрюваного, який хоча і не зареєстрований, але постійно проживає по АДРЕСА_1 , власником даного домоволодіння є співмешканка підозрюваного ОСОБА_15 , має на утриманні малолітню доньку, працює по договору найму, за місцем проживання характеризується позитивно, алкогольними напоями не зловживає, з сусідами не конфліктує, що підтверджується характеристикою Новоукраїнської міської ради від 26.02.2019 року, відсутність фактів незаконного впливу на свідків та іншого підозрюваного, фактів ухилення від досудового розслідування, в розшуці не перебував, суд приходить до висновку щодо необхідності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із 21-00 години до 06-00 години, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків та запобігання ризику, визначеному п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 193-194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого постійного проживання АДРЕСА_1 , із 21-00 години до 06-00 години.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим і кожним викликом;
- не відлучатися із м. Новоукраїнка Кіровоградської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
- не відвідувати місця, в яких спиртні напої реалізуються на розлив;
- утримуватися від спілкування із особами, визнаними потерпілими або свідками у цьому кримінальному провадженні, крім випадків спілкування з ними під час здійснення процесуальних дій;
Надати можливість працівникам органу поліції з метою контролю за поведінкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`являтися в житло за адресою: АДРЕСА_1 , із вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановити на 60 днів, до 26 квітня 2019 року до 17.00 год.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням обраних обов`язків покласти на Новоукраїнський ВП ГУНП у Кіровоградській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Виконання ухвали покласти на Новоукраїнський ВП ГУ НП в Кіровоградській області.
Повний текст ухвали складено 27 лютого 2019 року і оголошено учасникам провадження 27 лютого 2019 року о 14.00 годині.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1