Справа №591/3084/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/4/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Клопотання слідчого, прокурора, сторони кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 жовтня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

представник власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області та накласти арешт на вилучений під час проведення обшуку, мобільний телефон марки «Самсунг» (модель «Galaxy A8», ІМЕІ гніздо №1 НОМЕР_1 , гніздо №2 НОМЕР_2 ), з сім-картою номеру телефону « НОМЕР_3 », який належить ОСОБА_9 . Вилучений мобільний телефон відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та визнаний у встановленому порядку речовим доказом, оскільки містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зокрема, фотокопії листів, виконаних на бланках ТОВ "Інтерагростандарт" і КП "Лисичанський завод залізобетонних виробів" щодо постачання вапна негашеного 2-го сорту станом на січень та березень поточного року, відповідно. Також, у даному кримінальному провадженні призначена судова комп`ютерно-технічна експертиза з метою дослідження цифрового наповнення вищевказаного мобільного телефону. Повернення вилученого телефону власнику спричинить неможливість виконання вказаної експертизи та в подальшому призведе до порушення принципу безпосередності дослідження доказів (речей і документів) судом в судовому засіданні під час розгляду даного провадження.

Від власника майна ОСОБА_9 надійшло заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому він просить відмовити прокурору в задоволенні його апеляційної скарги. Під час огляду мобільного телефону слідчим було порушено його право на таємницю листування, а тому отримані в такий спосіб відомості є недопустимими доказами і суд не може посилатися на них при ухваленні судового рішення. Зазначає, що втручання у приватне спілкування можливе лише за ухвалою слідчого судді апеляційного суду в порядку ст. 247 КПК України. До того ж, звертає увагу, що на момент подання клопотання, мобільний телефон не був визнаний речовим доказом, і взагалі він не відповідає критеріям ст. 98 КПК України

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 жовтня 2018 року, у задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування в особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 про арешт майна, відмовлено. Судове рішення мотивоване тим, що вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст. 167 КПК України. Крім того, огляд телефону вже був проведений, були встановлені та зафіксовані відомості, що мають значення для кримінального провадження, а в разі додаткової потреби, інформація про зв`язок абонента може бути здобута в результаті отримання тимчасового доступу до відомостей, які знаходяться у володінні відповідного оператора телекомунікаційного зв`язку, що надавав послуги конкретному абоненту в період часу, що цікавить органи досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи представника власника майна адвоката ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення проти неї, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000103 від 18.05.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 205 КК України.

У межах цього кримінального провадження встановлено, що 27.02.2018 ПАТ «Сумихімпром» уклало договір з ТОВ «НВП Укрднепротрейд» на поставку 28000 тонн вапна негашеного 2-го сорту за ціною 3516 грн./тонна на загальну суму 98 448000 грн. 06.02.2018 року укладено аналогічний договір з ТОВ «Компанія Укрднепротрейд» на суму 99120000 грн. Товариства здійснюють закупівлю вапняку флюсового доломітизованого у ПАТ «Новотроїцьке рудоуправління» за ціною 235 грн./тонна, каменю вапнякового у ТОВ Гірничо-видобувної компанії «Подільські кар`єри» за ціною 140 грн./тонна, у ТОВ «Тернопільський кар`єр» щебеню вапнякового за ціною 160 грн./тонна. ТОВ «Компанія Укрднепротрейд» з початку 2018 року здійснювала закупівлю послуг по виготовленню вапна з давальницької сировини у ТОВ «Куп`янськ спецпереробка» загальною вагою 23000 тони, при цьому ТОВ «Укрднепротрейд» вказаних послуг не замовляла. Крім того, ТОВ «Компанія Укрднепротрейд» здійснювала сумнівні операції з ТОВ «Дорінгтон» на загальну суму близько 23 000 000 грн. та іншими суб`єктами господарювання на суму понад 20 000 000 грн. щодо придбання побутової техніки, будівельних матеріалів. Продаж вказаної техніки та будівельних матеріалів ТОВ «Компанія Укрднепротрейд» у подальшому не здійснювала, що може свідчити про безтоварність відповідних операцій. Також, проведеним аналізом фінансово-господарської діяльності ПАТ «Сумихімпром» за період часу з 01.01.2016 р. до 31.08.2018 р. встановлено, що ПАТ «Сумихімпром» проводила операції по яким відбувалася закупівля сировини, зокрема, вапна негашеного 2-го сорту по цінам, вищим за ринкові. Вказані операції проводилися через ТОВ «НВП Укрднепротрейд», ТОВ «Компанія Укрднепротрейд», ціна 2925 грн. за 1т вапна негашеного 2-го сорту. При цьому, відповідно до інформації з мережі Інтернет середня вартість 1 тони вапна 2-го сорту становить 2 850 грн.

Таким чином, ПАТ «Сумихімпром» у березні-вересні 2018 року зайво сплатило за сировину ТОВ «НВП Укрднепротрейд», ТОВ «Компанія Укрднепротрейд» приблизно 2541,7тис. грн. Також ПАТ «Сумихімпром» проводила операції із закупівлі товарів від суб`єктів господарювання, що мають ознаки фіктивності, ймовірно створених без мети проведення господарської діяльності для використання їх реквізитів у схемах мінімізації податкових зобов`язань, внесення штучних показників у податкових накладних та податковій звітності.

Відповідно до ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 21 вересня 2018 року, за місцем проживання комерційного директора ПАТ «Сумихімпром» ОСОБА_9 був проведений обшук, в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Самсунг» (модель "Galaxy A8", ІМЕІ гніздо №1 НОМЕР_1 , гніздо №2 НОМЕР_2 ), з сім-карткою номеру телефону « НОМЕР_3 », який належить ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мета відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

З наданих матеріалів кримінального провадження слідує, що 08 жовтня 2018 року органом досудового розслідування було проведено огляд виявленого та вилученого під час проведення обшуку, мобільного телефону. Дані слідчі дії зафіксовані протоколом огляду документів від 08.10.2018 року, згідно якого в телефоні а саме в паці "Viber Image" виявлено фотокопію документу надрукований на офіційному бланку "ІнтерАгроСтандарт", № 2018-1201-02 від 12.01.2018 року з підписом директора товариства ОСОБА_11 та печаткою. У папці "WhatsApp Images" виявлено фотокопію документа надрукований на офіційному бланку Колективного підприємства "Лисичанський завод залізобетонних виробів" на адресу ПАТ "Сумихіпром" № 65 від 05.03.2018 року, за підписом в.о. директора ОСОБА_12 . Крім того було виявлено листування з абонентом " ОСОБА_13 ".

Арешт майна, згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів. Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що орган досудового розслідування до звернення з клопотанням про арешт майна, здійснив необхідні слідчі дії з метою отримання необхідної інформації, яка міститься у виявленому та вилученому мобільному телефоні, з метою подальшого використання їх як доказу факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 жовтня 2018 року призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу вилученого мобільного телефону. Зважаючи на сплив часу, колегія суддів вважає, що у органу досудового розслідування було достатньо часу провести експертизу та вирішити всі поставлені експерту питання.

Апеляційним судом встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна та долучені до нього матеріали не відповідають вимогам ч.2 ст.171 КПК України, оскільки не підтверджують підстави, мету та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна, а також розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В порушення вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна не зазначені правові підстави, мета відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту мобільного телефону.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

Згідно п.1 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, стороною обвинувачення не доведено наявність підстав для накладення арешту на майно. Прокурор в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не зміг довести те, що мобільний телефон міг бути знаряддям вчинення злочину, здобуте внаслідок злочинної діяльності чи зберіг на собі сліди такої діяльності, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Таким чином, висновки слідчого судді в оскаржуваній ухвалі відповідають фактичним обставинам справи, є законними, обґрунтованими та вмотивованими.

З огляду на це, підстав для скасування ухвали слідчого судді, з мотивів наведених в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 жовтня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,