Провадження № 1-кс/760/1757/19
Справа № 760/1996/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 , детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та детектива Третього підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000482 від 25.10.2013, -
ВСТАНОВИВ:

22.01.2019 підозрюваний ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із заявою про відвід прокурора начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та детектива Третього підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 , які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000482 від 25.10.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
На обґрунтування заяви зазначено, що детектив НАБУ, який здійснює досудове розслідування ОСОБА_6 , постановою начальника Третього підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_7 від 29.04.2016 був призначений старшим слідчим слідчої групи. Вказав, що у цьому ж кримінальному провадженні в період з 2014 по 2016 роки він здійснював функцію процесуального керівника, займаючи посаду старшого прокурора відділу прокуратури Миколаївської області, і певний час з 10.07.2014 по 31.01.2015 роки очолював групу прокурорів, про що свідчить постанова заступника прокурора Миколаївської області старшого радника юстиції ОСОБА_8 про зміну групі прокурорів від 10.07.2014, знаходився в групі прокурорів на момент закриття кримінального провадження №0000482 слідчим СУ ГУ національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_9 13.01.2016 і погодився з позицією слідчого, який прийняв відповідне рішення, про що свідчить відсутність з боку ОСОБА_6 будь-яких актів реагування на той час.
Також заявник зазначав, що, як стало відомо, у той час і прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України ОСОБА_5 , який на теперішній час здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000482, працював в одному відділі прокуратури Миколаївської області разом з ОСОБА_6 .
Крім того ОСОБА_3 зазначав, що після скасування першим заступником прокурора Миколаївської області ОСОБА_10 29.03.2016 постанови про закриття кримінального провадження і передачі матеріалів досудового розслідування за постановою керівника САП від 18.04.2016 про визначення підслідності за НАБ України повноваження слідчого у цьому кримінальному провадженні здійснює детектив ОСОБА_6 , який, більш того, визначений керівником групи детективів. Тобто заявник наголошував на тім, що детективом ОСОБА_6 приймаються основні рішення і проводяться процесуальні дії у кримінальному провадженні, зокрема: рішення про затримання підозрюваних, проведення обшуків, складання повідомлень про підозру, обрання запобіжного заходу тощо, а прокурором ОСОБА_5 погоджуються відповідні рішення детектива ОСОБА_6 .
Вважає, що при такій ситуації наявні підстави вважати, що детектив ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_5 не відповідають вимозі ст.9 КПК України, відповідно до якої слідчий, прокурор зобов`язані бути неупередженими, а отже згідно п.3 ч.1 ст.77 КПК України, підлягають відводу.
Також, заявник наполягав на тому, що виконання в одному кримінальному провадженні суб`єктом сторони обвинувачення (слідчим, прокурором) спочатку однієї процесуальної функції, а потім іншої, закладає підґрунтя для виникнення конфлікту інтересів, який безпосередньо позначається на об`єктивності досудового розслідування та викликає обґрунтовані сумніви стосовно неупередженості такого суб`єкта.
Окрім цього, ОСОБА_3 послався на лист Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, а саме від 23.10.2018 за №/2-10905вих18, згідно якого, як про те зазначено Головою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів В.Грушковським, при наявності передбачених ст.77 КПК України підстав, та відповідно до ст.80 КПК України, слідчий був зобов`язаний заявити самовідвід.
Підозрюваний ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали подану заяву про відвід детектива та прокурора, вказавши, що одна й та сама особа не може здійснювати повноваження щодо досудового розслідування та процесуального керівництва, зважаючи на різну процесуальну компетенцію прокурора та слідчого, яка чітко визначена законом, а процесуальний керівник ОСОБА_5 , як гарант дотримання законності на досудовому розслідуванні, зобов`язаний був здійснити процесуальні дії, спрямовані на усунення упередженої особи від виконання функцій слідчого, що відповідно не виконав, а тому заяву просили задовольнити в повному обсязі.
Детектив в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід, зазначивши, що доводи ОСОБА_3 є надуманими та необґрунтованими, оскільки він не мав ніякого відношення до даного кримінального провадження, та на обґрунтування своїх пояснень надав копію трудової книжки та копію постанови про групу прокурорів, які здійснювали організацію досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні у вказаний період.
Прокурор також ОСОБА_5 вказав на необґрунтованість вказаної заяви, просив у її задоволені відмовити повністю, оскільки він не мав ніякого відношення до даного кримінального провадження в зазначений період, а те що він працював в одній області з детективом ОСОБА_6 не дають обґрунтованих підстав для його відводу, і не свідчать про його упередженість та необ`єктивності під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши надані документи, слідчий суддя вважає, що заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 77 КПК України передбачені підстави для відводу, зокрема слідчого, прокурора та наведений їх перелік, в яких випадках слідчий, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні.
Європейський суд з прав людини, у справі «П`єрсак проти Бельгії» висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Щодо суб`єктивності складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Таким чином, існує презумпція неупередженості слідчого, прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для їх відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розслідуванні справи.
Аналізуючи вказані норми законодавства, та як слідує з наданих матеріалів, 25.10.2013 за №0000482 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що передбачено ст.214 КПК України, старшим слідчим з ОВС СУ ФР Міжрегіонального ГУ міндоходів - Центрального офісу з ОВП ОСОБА_11 та старшим групи призначено прокурора виділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_12 , якому доручено керувати діями інших прокурорів.
Постановою про зміну групи прокурорів від 10.04.2014, змінено групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000482 від 25.10.2013, призначено до її складу старшого групи, прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 , та якому доручено керувати діями інших прокурорів та постановою про зміну групи прокурорів від 31.01.2015 змінено групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000482 від 25.10.2013, призначивши у її складі старших прокурорів відділу прокуратури області ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та ОСОБА_14 .
Постановою старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Миколаївської області ОСОБА_9 від 13.01.2016 кримінальне провадження, внесене 25.10.2013 до ЄРДР за №0000482, закрито у зв`язку з відсутністю в діях посадових осіб ВП «Южно-Українська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
Постановою першого заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_15 від 29.03.2016 вищевказану постанову скасовано, а матеріали кримінального провадження направлено до СУ ГУ Національної поліції в Миколаївській області.
Встановлено, що постановою керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури України від 18.04.2016 у кримінальному провадженні №0000482 від 25.10.2013 за фактом розтрати коштів службовими особами ВП «Южно-Українська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, визначено підслідність за Національним антикорупційним бюро України та 29.04.2016 постановою начальника третього підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективі Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_16 , визначено слідчу групу у кримінальному провадженні №0000482 від 25.10.2013 у складі детективів ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , старшим групи, який керуватиме їх діями, визначено детектива ОСОБА_6 .
Зазначене, враховуючи викладені обставини, на думку слідчого судді свідчить про існування обґрунтованих сумнівів у ОСОБА_3 в об`єктивному розслідуванні детективом НАБ України ОСОБА_6 цієї справи, та про упередженість та необ`єктивність його під час здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.
Водночас, слідчий суддя враховує інформацію, викладену у наданому листі кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 23.10.2018 за №/2-10905вих18, відповідно до якого, проведення будь-якої процесуальної дії, прийняття будь-якого процесуального рішення слідчим, який попередньо перебував у цьому кримінальному провадженні в статусі процесуального керівника, після скасування постанови про закриття кримінального провадження буде свідчити про зміну його правової позиції, а в підсумку - про можливу його упередженість, або коли він був процесуальним керівником, або коли він є слідчим.
Тобто зміна процесуального статусу такого суб`єкта може суттєво вплинути на його позицію під час реалізації інших функцій у межах кримінального провадження.
Разом з тим, відповідно до частини першої ст.214 КПК України слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. З моменту такого призначення, при наявності підстав, передбачених ст.77 КПК України, та відповідно до ст.80 КПК України, слідчий був зобов`язаний заявити самовідвід.
Вищевказане дозволяє дійти висновку про неможливість поєднання в одному кримінальному провадженні однією особою реалізацію повноважень щодо здійснення досудового розслідування та процесуального керівництва, а тому унеможливлюють у подальшому участь детектива НАБ України ОСОБА_6 у здійсненні досудового розслідування.
Згідно ст. 36 КПК України прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, під час якого він уповноважений здійснювати відповідні функції, передбачені даною нормою.
Прокурор ОСОБА_5 , повністю ігноруючи дії, спрямовані на усунення упередженої особи від виконання функцій слідчого та вимоги ч. 2 ст. 36 КПК України, згідно якої прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, не виконує завдання норми КПК України, які стоять перед ними під час досудового слідства, та закріплені в ст. 2 КПК України, а саме: «Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини...», а тому, оцінюючи доводи, якими обґрунтовується заява про відвід, а також ті, на які звернули увагу заявник та адвокат в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником та адвокатом доведено існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви зі сторони заявника у неупередженості прокурора, який також у даному кримінальному провадженні підлягає відводу.
З урахуванням викладеного, з метою виключення в подальшому сумнівів учасників кримінального провадження у неупередженості детектива ОСОБА_6 і прокурора ОСОБА_5 при розгляді вказаного вище кримінального провадження, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_3 .
Керуючись вимогами статей 77, 81 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

заяву задовольнити.
Відвести детектива Третього підрозділу (відділу) детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 та прокурора начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від участі у здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000482 від 25.10.2013.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1