Справа № 199/3523/19
ВИРОК
іменем України

22 травня 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000428 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2019, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, зареєстрованого та проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, громадянина України, українця, раніше судимого:

- 30.03.2016 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 17.11.2016 вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаної не відбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду

м. Дніпропетровська від 30.03.2016, остаточно призначено 2 роки 7 місяців позбавлення волі. 20.04.2018 року на підставі постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2018 року згідно ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково, з невідбутим строком на 8 місяців 28 днів;

- 23.10.2018 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2016, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 4 місяця;

- 11.01.2019 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців

у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1, ч. 4 ст.358 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1-й епізод:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість знову вчинив умисний злочин.
Так, в січні місяці 2019 року, більш точного часу та дати в ході досудового розслідування встановити не довелось за можливе, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку 4 по провулку Крушельницької у місті Дніпро, побачив на землі паспорт громадянина України. Піднявши вказаний паспорт з землі, ОСОБА_3 , усвідомив той факт, що вказане посвідчення є документом, що видається і посвідчується організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, а саме паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 20 січня 1997 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області.
В цей час, у ОСОБА_3 , виник злочинний намір направлений на підроблення та використання вказаного посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків, а саме: громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 20 січня 1997 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області.
Так, згідно п. 2.3 Положення «Про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 02 вересня 1993 року, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення шістнадцятирічного віку.
Згідно п. 7 вказаного Положення записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті здійснюється паспортною службою.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і якій надає права або звільняє від обов`язків, ОСОБА_3 , у січні місяці 2019 року, більш точного часу під час судового розгляду встановити не виявилось можливим, перебуваючи у квартирі
АДРЕСА_1 , за допомогою канцелярського приладдя видалив з п`ятої сторінки паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 20 січня 1997 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області фотокартку останнього, та на його місце вклеїв фотокартку зі своїм зображенням, після чого став зберігати вказане посвідчення при собі з метою подальшого використання.
Тобто, в первинний зміст реквізитів паспорта громадянина України, серійний номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 20 січня 1997 року

Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 вніс зміни шляхом заміни фотокартки на п`ятій сторінці (первинна фотокартка видалена, після чого на її місце вклеєна інша).
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у підробленні посвідчення, яке видається чи посвідчується установою, організацією, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 358 КК України.

2-й епізод:
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , 24.03.2019 приблизно о 05:50 годині, прибув у приміщенні Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, для дачі пояснень за фактом порушення громадського порядку, що мали місце 24.03.2019.
У цей час працівниками поліції АНД ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області, а саме: оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ОСОБА_6 в ході складання пояснення останньому було запропоновано надати документ, що посвідчує його особу. В цей час, у ОСОБА_3 виник умисел направлений на використання завідомо підробленого документу з метою повідомлення неправдивих відомостей про свою особу.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , добровільно вийняв з кишені раніше підроблений ним документ, а саме: паспорт громадянина України, серійний номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 20 січня 1997 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, в якому на п`ятій сторінці було вклєєно фотокартку ОСОБА_3 , та діючи умисно, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України є підробленим та що він не являється громадянином ОСОБА_5 , з метою повідомлення неправдивих відомостей про свою особу, пред`явив співробітникам поліції підроблений паспорт громадянина України, серійний номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 20 січня 1997 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, таким чином використав завідомо підроблений документ.
Тобто, в первинний зміст реквізитів паспорта громадянина України, серійний номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 20 січня 1997 року

Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 вніс зміни шляхом заміни фотокартки на п`ятій сторінці (первинна фотокартка видалена, після чого на її місце вклеєна інша).

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у використанні завідомо підробленого документу, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 358 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді.
Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчинених ним кримінальних правопорушень. ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно в січні місяці 2019 року, біля будинку АДРЕСА_2 , знайшов паспорт громадянина України ім`я ОСОБА_5 , він видалив з п`ятої сторінки паспорту фото на його місце вклеїв фотокартку зі своїм зображенням. Коли він 24.03.2019 приблизно о 05:50 годині, прибув у приміщенні Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, для дачі пояснень за фактом порушення громадського порядку, що мали місце 24.03.2019 то пред`явив підроблений ним паспорт.
ОСОБА_3 просив суд суворо не карати, врахувати щиросерде каяття.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, окрім визнання ним своєї вини, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.
Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 24.03.2019 року складеного слідчим СВ АНД ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , по вул. Новоселівській №17 ОСОБА_3 , добровільно вийняв з кишені раніше підроблений ним документ, а саме: паспорт громадянина України, серійний номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 20 січня 1997 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, в якому на п`ятій сторінці було вклєєно фотокартку ОСОБА_3 .
Відповідно до постанови слідчого від 16.04.2019, підроблений паспорт громадянина України серійний номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 20 січня 1997 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні і здано на зберігання до СВ АНД ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області з присвоєнням порядкового номеру 01371.
За результатами висновку експерта № 3/2.1/246 від 16.04.2019 до первинного змісту реквізитів паспорта громадянина України, серійний номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 20 січня 1997 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, були внесені зміни шляхом заміни фотокартки на п`ятій сторінці (первинна фотокартка видалена, після чого на її місце вклеєна інша).

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого у суду немає, оскільки ОСОБА_3 суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані:

-за ч. 1 ст. 358 КК України, як умисне підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права або звільняє від обов`язків з метою використання його підроблювачем;
-за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки ОСОБА_3 використав завідомо підроблений документ.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, та каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки вій визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_3 вчинив новий умисний злочин, маючи судимості за умисні злочини, передбачені ч.2.ст. 185 КК України.

5.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 злочинів, які скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав, не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, раніше притягався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання скарг не надходило, не має на утриманні неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді арешту із застосуванням вимог ч.1 ст.71 КК України, обвинувачений просив суворо не карати, також суд враховує наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді арешту в межах санкції ч.1, ч.4 ст. 358 України із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України,оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин після постановлення відносно нього 11.01.2019 вироку Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, будучи обізнаним, що йому призначено реальне покарання у виді позбавлення волі.
Призначаючи покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, суд вважає можливим до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком. За таких обставин початок строку відбуття покарання за даним вироком слід рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Призначення ж покарання у виді обмеження волі, яке є більш суворим видом покарання за частинами статті, що інкримінується ОСОБА_3 , буде досить суворим та не буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів передбачених ч.1, ч. 4 ст.358 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 358 КК України у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.

-за ч.4 ст. 358 КК України у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11.01.2019 і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 7 місяців.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання даним вироком законної сили.

Речовий доказ: підроблений паспорт громадянина України серійний номер серійний номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 20 січня 1997 року Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області ( знаходиться на зберіганні у СВ АНД ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області з присвоєнням порядкового номеру 01371) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави витрати пов`язані із проведенням судово-технічної експертизи документів (висновок експерта № 3/2.1/246 від 16.04.2019) в сумі 1099.07 гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 -Почтовик

22.05.2019