Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5311/18
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2018 року

м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представників потерпілої адвокатів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої внесено клопотання ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши кримінальне провадження №0009375 у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Черкаси, розлученої, з вищою освітою, працюючої приватним підприємцем, яка є матір`ю двох неповнолітніх дітей 2009 та 2011 років народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Формулювання обставин суспільно небезпечного діяння, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_7 23.11.2017 близько 07 год. 45 хв., керуючи автомобілем VOLKSWAGEN Polo сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 в дворі будинку АДРЕСА_3 , побачивши ОСОБА_11 , 1983 р.н., яка на вказаний вище час проживала з ОСОБА_12 , 1985 р.н. (колишній чоловік ОСОБА_7 ), скерувала свій автомобіль в її сторону, та виїхавши автомобілем на алею, по якій йшла потерпіла, вдарила переднім бампером по ногах ОСОБА_13 , від чого остання впала через металевий паркан у квітник, вдарившись об земельну ділянку правою стороною спини та правим коліном об металевий паркан. А після того як ОСОБА_11 піднялась на ноги та намагалась продовжити йти по квітнику, ОСОБА_7 в свою чергу її наздогнала, та схопивши за волосся правою рукою, лівою рукою почала наносити удари в лобну та лицеву частину голови з правої сторони, здійснивши не менше 5-ти ударів, після чого нанесла не менше двох ударів ногою по тулубу ближче до пахової частини живота.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/264 від 21.02.2018 в ОСОБА_11 мали місце наступні тілесні ушкодження: травма голови із струсом головного мозку, крововиливом обличчя справа, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; крововилив правої сідниці, травматичний набряк м`яких тканин попереку справа, садно правої гомілки, крововилив правої нижньої кінцівки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Суд встановлює причетність ОСОБА_7 до вказаних суспільно небезпечних діянь, які кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_7 визнала свою причетність до визначених у клопотанні суспільно небезпечних діянь, пожалкувала що вчинила їх, та пояснила, що в кінці листопада 2017 вона їхала на автомобілі VOLKSWAGEN Polo до своєї подруги на ім`я ОСОБА_14 за іграшками. Вказаним автомобілем керувала вона особисто. У дворі багатоквартирного будинку, де відбувались події, випадково зустріла ОСОБА_13 . Із-за того, що її відволікли діти, вона здійснила наїзд автомобілем на жінку. На момент удару вона не знала, що це була ОСОБА_13 . Удар прийшовся по колінах потерпілої. Коли вийшла із автомобіля, то впізнала ОСОБА_13 , яка, на її думку, була винуватою у розпаді її сім`ї. Побачивши ОСОБА_13 , не змогла вгамувати емоції, схопила її за волосся та дала ляпас. Їх розборонив її колишній чоловік.

Захисник ОСОБА_9 просила закрити кримінальне провадження щодо застосування заходів медичного характеру на підставі ч.5 ст. 513 КПК України, так як неосудність ОСОБА_7 як на момент вчинення суспільно небезпечного діяння так і станом на сьогодні не доведена в силу того, що висновок судово-психіатричної експертизи №213 від 30.05.2018 є недопустимим доказом, виходячи з того, що вказана експертиза безпідставно призначена постановою слідчого, тобто в порушення порядку, визначеного Кримінальним процесуальним кодексом, а саме в порушення правил, передбачених ст. ст. 242, 243, 509 КПК України, тобто не слідчим суддею (судом). Крім того, захисник вважає, що вищевказане експертне дослідження проведено експертами, які станом на 30.05.2018 не мали повноважень на здійснення судово-психіатричної експертизи, так як з інформації Державного реєстру атестованих судових експертів відсутня відомості, що у експертів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 продовжені їх повноваження як атестованих судових експертів. Також зауважила, що ОСОБА_7 регулярно консультується із лікарями, на час суспільно небезпечного діяння і на даний час вона веде здоровий спосіб життя, виховує двох дітей, працює, що спростовує факт її неосудності як на момент досліджуємих діянь ОСОБА_7 так і її суспільну небезпечність на сьогоднішній день.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин та вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння.
Показаннями потерпілої ОСОБА_4 встановлено, що остання знає ОСОБА_7 з 2014 року як колишню дружину її чоловіка ОСОБА_12 23.11.2017 близько 7 год. 30 хв. її чоловік пішов за автомобілем, який знаходився на стоянці неподалік будинку, де вони проживають, а саме АДРЕСА_3 . Сама вона залишилась чекати біля під`їзду. В цей час в двір заїхав автомобіль VOLKSWAGEN сірого кольору, і коли водій її побачив за 4-5 метрів збільшив швидкість автомобіля і скерував його на неї. За кермом була ОСОБА_7 , вона її побачила, коли автомобіль рухався прямо на неї. Від удару автомобіля по її колінах вона впала. Після того як вона піднялась, продовжила рух в бік стоянки, але ОСОБА_7 її наздогнала, схопила однією рукою за волосся, а другою рукою почала бити по голові. Удари приходились по лобі, очам. Одночасно вона била її ногами по ногах ближче до живота. Нанесла не менше п`яти ударів.

Показання потерпілої ОСОБА_4 підтверджено відомостями протоколу проведення слідчого експерименту з її участю від 16.02.2018, під час якого вона розповіла та показала на місці про обставини вчиненого відносно неї суспільно небезпечних діянь.

Такі показання потерпілої ОСОБА_4 отримано у порядку, визначеному законом, вони є конкретними та узгоджуються з іншими зібраними доказами, зокрема з:

показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що 23.11.2017 о 07 год. 40 хв. він знаходився в дворі будинку АДРЕСА_3 . В цей час побачив автомобіль, який стояв на тротуарі і переднім колесом уперся в огорожу квітника. Також бачив як ОСОБА_7 однією рукою тримала ОСОБА_11 за волосся, а іншою била по потилиці, по обличчю. Наносила також удари ногами по тулубу, ногах.

За висновком експерта №02-01/264 від 27.02.2018 встановлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження: травма голови із струсом головного мозку, крововиливом обличчя справа, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; крововилив правої сідниці, травматичний набряк м`яких тканин попереку справа, садно правої гомілки, крововилив правої нижньої кінцівки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Висновки експертизи щодо кількості встановлених у потерпілої ушкоджень, механізму їх утворення та локалізація зводять нанівець показання ОСОБА_7 , та дає суду зробити висновки, що такі ушкодження (за версією останньої) не могли бути спричинені від одного удару (ляпасу).

Суспільне небезпечне діяння ОСОБА_7 також доводиться відомостями протоколу огляду місця події від 23.11.2017 та фототаблицями до нього, за якими встановлено та оглянуто місце вчинення суспільно небезпечного діяння територія біля будинку №425 по вул. Надпільна в м.Черкаси, а саме встановлені ушкодження металевого паркану, а також оглянутий автомобіль VOLKSWAGEN Polo сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 з виявленими у нього пошкодженнями бамперу, а також лакофарбового покриття.

Таким чином показання потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_12 , які підтверджені іншими доказами, не викликають сумніву у їх правдивості, а тому їх показання в силу ст. 84 КПК є джерелом доказів, які обґрунтовано покладено в основу судового рішення.

Мотиви неврахування окремих доводів сторони захисту.

Щодо порядку залучення експерта суд встановлює наступне.

Встановлено, що слідчим відділом Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області проводилось досудове розслідування в кримінальному провадженні №0009375, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2017 за кваліфікацією фактичних обставин по ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до п.4 § 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017 (№2147-VIII) норми щодо змін до ст. ст. 242, 243, 244 КПК України вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, тобто з 15.03.2018, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Таким чином порядок залучення експерта в даному кримінальному провадженні повинен відбуватись за правилами, які діяли до 15.03.2018.

Відповідно до ч.1 ст. 243 КПК України, яка була чинною до введення в дію цих змін, саме сторона обвинувачення залучає експерта за наявності підстав для проведення експертизи, а тому призначення судово-психіатричної експертизи за постановою старшого слідчого ЧВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_18 від 10.05.2018 відбулось законно.

З приводу наявності повноважень на здійснення судово-психіатричної експертизи у експертів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 суд констатує, що вищевказані експерти занесенні до Державного реєстру як атестовані судові експерти та вказує на наявність у них повноважень на здійснення судово-психіатричних експертиз.

Таким чином такі доводи захисника ОСОБА_9 суд не приймає до уваги, в свою чергу висновки судово-психіатричної експертизи №213 від 30.05.2018 визнає допустимим доказом в розумінні положень ст. 86 КПК України, а відтак не вбачає підстав для закриття провадження щодо застосування заходів медичного характеру на підставі ч.5 ст. 513 КПК України.

Відомості встановленої наявності у особи розладу психічної діяльності.
За висновками судово-психіатричного експерта №230 від 30.05.2018 комісія прийшла до висновку про наявність у ОСОБА_7 хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної форми з періодичними загостреннями, з відміченими на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого їй правопорушення маячними ідеями ревності, відношення, мотивами маячної помути, через що вона не могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час ОСОБА_7 через вказане хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної форми з періодичними загостреннями, з відміченими в клінічній картині проявами маячного синдрому, маячними ідеями ревності, переслідування, відношення, спрямованих на конкретних осіб, прояви афективного напруження, некритичності - вона також не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може приймати участь у слідчих діях і судовому процесі, і за своїм психічним станом через вказані прояви маячного синдрому, хворобливих маячних ідей, спрямованих на конкретних осіб, прояви негативного відношення до лікування, відмічені раніше рецидиви небезпечної поведінки (суїцидальні, агресивні дії), наявність потенційної небезпеки, активного типу суспільної небезпеки, з метою попередження нових небезпечних дій з боку ОСОБА_7 , вона потребує госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом і лікування в примусовому порядку.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_17 показав, що експерти в межах своєї компетенції прийшли до наявного у ОСОБА_7 діагнозу шизофренії. Такі висновки вони зробили на підставі як медичної документації, клінічна картина в яких давала підстави констатувати динаміку психозу, так і комплексу інших досліджень, які не давали сумнівів у поставленому ними діагнозу, який є категоричним. Діагнози інших лікарів не впливають на їх висновки, які за своєю суттю є незалежними. Поставлені діагнози ОСОБА_7 , які зазначені в медичній документації, вони не прийняли, так як вони не вкладаються в науково доказані клінічні дані про перебіг того чи іншого захворювання. Встановлення у ОСОБА_7 діагнозу хронічно-психічного захворювання - шизофренії, із зазначенням симптоматики, наростаючою зміною особистості, давали підстави для висновків, що з юридичної точки зору вона не могла усвідомлювати свої дії і керувати ними як на час інкримінованих їй суспільно-небезпечних діянь, так і станом на сьогодні. А прояви маячного синдрому та інші встановлені рецидиви небезпечної поведінки встановлюють її суспільну небезпеку.

З огляду на весь комплекс досліджених матеріалів, спираючись на вищевказані висновки суд вважає, що враховуючи встановлений характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд вбачає підстави для застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру.

Цивільний позов не заявлявся.
Рішення щодо речових доказів та про відшкодування процесуальних витрат.
Вирішуючи питання про речові докази, суд керується положеннями ч. 9 ст. 100 КПК України, а відтак: автомобіль VOLKSWAGEN Polo необхідно залишити у власника.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, суд

ухвалив:
Застосувати до ОСОБА_7 , яка вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.125 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Речові докази: автомобіль VOLKSWAGEN Polo залишити у власника.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення.
Суддя: ОСОБА_1