Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/4136/18
У Х В А Л А
04.02.2019 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання у кримінальному провадженні № 0001293 від 16 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції головного управління національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 16 грудня 2018 року, близько 02 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на подвір`ї навпроти нічного клубу «JJ», який знаходиться по вул. Вакарова в м. Виноградів, Виноградівського району, де на грунті раптово виниклих, особистих, неприязних відносин, між ним, та ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність ОСОБА_4 , діючи умисно з метою спричинення тілесного ушкодження наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в область щелепи з лівої сторони, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку; відкритого двобічного перелому тіла нижньої щелепи; зубами справ та суглобного відростку зліва зі зміщенням кісткових уламків яке не є небезпечним для життя, і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України.

Відповідно до висновку експерта №216 від 11.01.2019, потерпілому ОСОБА_7 , заподіяні, тілесні ушкодження у вигляді: «струсу головного мозку та забійної рани м`яких тканин» спричинили розлад здоров`я понад 6 але не більше 21 дня, чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров`я або незначну стійку втрату працездатності. Тілесні ушкодження у вигляді «відкритого двобічного перелому нижньої щелепи», спричинили розлад понад 21 день, не являються небезпечними для життя, і по цим ознакам згідно з п.2.2.1. «Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

14 січня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, свою вину не визнав.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , не має постійного місця роботи, усвідомлюючи про неминучість покарання, за вчинення кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років, перебуваючи на волі, не маючи стійких соціальних зв`язків, може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, а не застосування запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства, у зв`язку з чим слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечили.

При вирішення клопотання слідчий суддя виходить з наступних обґрунтувань.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора. Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Проаналізувавши встановлені при розгляді клопотання обставини на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, а також той факт, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, щодо підозрюваного так як існує обґрунтована підозра щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років, а не обрання такого виду запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання кримінального судочинства, тому слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 186, 194, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів, тобто до 05 квітня 2019 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) з`являтись до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим та підозрюваними у кримінальному провадженні.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням підозрюваним особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити підозрюваному ОСОБА_4 під розписку копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали оголошений 08.02.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1