Номер провадження: 11-сс/785/2111/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КПК України.

07.05.2017 року приблизно о 04.15 годині ОСОБА_9 разом з невстановленими особами, помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зайшов до приміщення супермаркету «Обжора», при цьому вирішивши, що у останнього може бути при собі цінне майно, яким можливо заволодіти, ОСОБА_9 разом з ще однією невстановленою особою, попрямували за потерпілим до магазину. Слідуючи за ОСОБА_10 , ОСОБА_9 з іншою особою, помітили на шиї у потерпілого золотий ланцюжок, який вони одразу визначили предметом спільного злочинного посягання.
Невстановлені слідством особи, отримавши інформацію від ОСОБА_9 одразу послідували за ОСОБА_10 в напрямку пров. Чайковського, та очікували коли останній відійде від приміщення супермаркету в більш безлюдне місце та менш освітлюване. При цьому ОСОБА_9 з іншою частиною невстановлених осіб почали обходити потерпілого по периметру всієї вулиць, з метою її всебічного огляду для завчасного повідомлення про появу людей, які можуть завадити їх спільній злочинній меті.
Реалізуючи кінцеву частину злочинного плану, направленого на відкрите викрадання чужого майна, невстановлена особа наблизилась з-зі спини до ОСОБА_10 , після чого штовхнула останнього ззаду в плече та одразу схопила рукою його золотий ланцюжок, після чого шляхом ривка зірвала його та почала втікати з викраденим. ОСОБА_10 в свою чергу намагався наздогнати нападника, однак інша невстановлена особа, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось в поштову ОСОБА_10 в плече, від чого потерпілий впав на землю, та отримав тілесні ушкодження, в виді перелому лівої руки, після чого помітивши, що зловмисники значно переважають його чисельною перевагою, не наважився їх переслідувати.
Таким чином, ОСОБА_9 разом з іншими невстановленими слідством особами, закінчили реалізацію спільної мети, заволодівши золотим ланцюжком потерпілого ОСОБА_10 , вагою 40 грам, 750 проби, плетіння «Бісмарк», вартістю 26 000 гривень, на якому також знаходився золотий хрестик з дорогоцінними каменями «Діамантами», вагою 8,65 грам, вартістю 100 100 гривень.
В подальшому з метою спільної наживи, ОСОБА_9 07.05.2017 та 11.05.2017 заклав викрадені золоті вироби до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Гроші Тут»», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 5.
В результаті вказаних злагоджених спільних дій ОСОБА_9 разом з невстановленими особами, заволоділи майном потерпілого ОСОБА_10 , чим спричинили йому значного матеріального збитку на загальну суму 126 100 гривень.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання наступним.
Підозра ОСОБА_9 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додані до клопотання та обґрунтовують доводи органів досудового розслідування.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з наведених підстав.
Захисник та підозрюваний просили застосувати більш м`який запобіжний захід, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Не погодившись з даною ухвало слідчого судді, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Виконати вимоги ч. З ст. 183 КПК України у разі постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Жодний із цих ризиків об`єктивно не існує, оскільки у суду немає законних підстав вважати, що ОСОБА_9 буде переховуватися від суду, оскільки попередня поведінка ОСОБА_9 говорить про інше; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення останній не може, оскільки всі докази стороною обвинувачення вже зібрані.

Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні також не підтверджений належними об`єктивними доказами.

Вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_9 обвинувачується, останній також не збирається та протилежному немає жодних доказів.

Окрім того, прошу суд також звернути увагу на обставини того, що органами досудового розслідування не були застосовані усі можливі засоби та способи спрямовані на встановлення фактичного місцезнаходження ОСОБА_9 , останній жодного разу не був повідомлений належним чином про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, та планується проведення будь-яких слідчих дій з його участю, що свідчить про те, що ОСОБА_9 не мав прямого умислу ухилятися від органів досудового розслідування, так як він взагалі не міг знати, що відносно нього проводяться слідчі дії, що також об`єктивно підтверджується матеріалами кримінального провадження.

У відповідності з мотивувальною частиною рішення Конституційного суду України від 08 липня 2002 року № 14-РП/2003 в справі № 1-23/2003 тяжкість злочину законом не визначається підставою для застосування будь- якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Окрім того, враховуючи вищезазначені обставини, згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального провадження, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Таким чином, відповідно п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судом також не розглянуто можливість застосування інших менш суворої міри запобіжного заходу (до прикладу застосування домашнього арешту).

Отже, ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 11 грудня 2018 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 є необгрунтованою, а ризики не наведеними належними та достатніми доказами, а тому підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали суду, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, із застосуванням насильства, тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, за який законом передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.
Обставини, що дають підстави органу досудового розслідування підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні вказаного злочину обґрунтовуються наступними доказами: листом генерального директора ПТ «Ломбард «Гроші Тут» від 12.05.2017р., протоколом огляду місця події від 12.05.2017р., протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.05.2017р., протоколом огляду предметів від 15.05.2017р., протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 15.05.2017р., протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.05.2017р. та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої
у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.
В судовому засіданні стороною захисту надані матеріали, які позитивно характеризують підозрюваного, а саме: характеристика ОСОБА_9 з місця реєстрації, характеристика ОСОБА_9 з шкільного закладу, позитивна характеристика сусідів та довідка з місця стажування ОСОБА_9 ..
Разом з тим, ОСОБА_9 переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений його розшук.
Наведені обставини щодо особи підозрюваного та тяжкість покарання, яке йому загрожує, свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 ставиться необхідність запобігання спробамподальшого переховування від органів досудового розслідування та суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам зважаючи на обставини справи та дані про особу підозрюваного.
Обставин, передбачених ч. 2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_12 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.
Зважаючи на положення ч.4 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
В судовому засіданні, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, із застосуванням насильства, тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, за який законом передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.
Обставини, що дають підстави органу досудового розслідування підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні вказаного злочину обґрунтовуються наступними доказами: листом генерального директора ПТ «Ломбард «Гроші Тут» від 12.05.2017р., протоколом огляду місця події від 12.05.2017р., протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.05.2017р., протоколом огляду предметів від 15.05.2017р., протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 15.05.2017р., протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.05.2017р. та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.
В судовому засіданні стороною захисту надані матеріали, які позитивно характеризують підозрюваного, а саме: характеристика ОСОБА_9 з місця реєстрації, характеристика ОСОБА_9 з шкільного закладу, позитивна характеристика сусідів та довідка з місця стажування ОСОБА_9 ..
Разом з тим, ОСОБА_9 переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений його розшук.
Наведені обставини щодо особи підозрюваного та тяжкість покарання, яке йому загрожує, свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 ставиться необхідність запобігання спробамподальшого переховування від органів досудового розслідування та суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам зважаючи на обставини справи та дані про особу підозрюваного.
Обставин, передбачених ч. 2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.
Зважаючи на положення ч.4 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
На думку колегії, скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного неможливе, оскільки існують ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або перешкоджати досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні іншим чином, а тому на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, що обумовлює безпідставність доводів сторони захисту. Оцінюючи доводи ухвали, а також доводи наведені в апеляції, колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку, що слідчий суддя, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною злочину, тяжкість покарання, що загрожуватиме останньому в разі визнання його винуватим, наявність місця проживання, міцних соціальних зв`язків за місцем реєстрації, де підозрюваний проживає, стану його здоров`я, та прийняв обґрунтоване рішення на підставі діючого законодавства.

Колегія суддів перевіряючи доводи апеляції перевірила всі викладені обставини з сукупністю приведених доказів причетності підозрюваного до скоєння злочинів в яких він підозрюється і ризиків в обґрунтованості міри запобіжного заходу. Суд першої інстанції, вірно зазначив, що розмір застави обирається у рамках передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. При продовженні строку тримання під вартою, слідчий суддя не уповноважений вирішувати таке питання, у зв`язку з чим й залишив дане клопотання захисника без задоволення, що є законним та обґрунтованим рішенням слідчого судді.

За таких обставин колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляції захисника та скасування чи зміни прийнятого рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 176-178,183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без зміни.

Рішення є остаточним і подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2