Справа № 487/3048/19
Провадження № 1-кс/487/3240/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.04.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , представника ТУ ДБР, розташоване у м. Миколаєві ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду в м. Миколаєва скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, - ВСТАНОВИВ:
19.04.2019 року ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді із скаргою в якій просила зобов`язати посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, не пізніше 24 годин, з дня отримання ухвали слідчого судді, внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви адвокатів ОСОБА_3 від 23.03.2019 року та розпочати досудове розслідування про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 367, ч.2 ст. 361, ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 367 КК України.
Свої вимоги мотивували тим, що 08.04.2019 року директору ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві надіслана заява про вчинення злочину. Так, Відносно ОСОБА_5 судом розглядається кримінальне провадження №0000167. Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження було встановлено ряд правопорушень, що були скоєнні посадовими особами Прокуратури Одеської області. 28.08.2017 року відкриті декілька кримінальних проваджень, але внесенні відомості за вказаними кримінальними провадженнями мають тотожні данні, відносно однієї події, відносно одного і того ж факту цивільного провадження №1505/9645/2012 від 30.11.2012 року, в подальшому вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження на підставі постанови прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 від 28.08.2017 року. Крім того, відомості до осіб за іншими цивільними провадженнями до ЄРДР не були внесені та в подальшому фальсифіковані та самостійно внесені шляхом підробки та виправлення на існуючи записи раніше внесених відомостей до ЄРДР слідчим, шляхом втручання у роботу електронної системи ЄРДР неодноразово, за попередньою змовою групою посадових осіб, що стало підставою для зміни кваліфікуючих ознак злочину з середнього на тяжкий за якими ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення, що спричинило їй тяжки наслідки. Крім того, датою закриття кримінального провадження №0000124 від 02.03.2015 року є 31.05.2016 року, а постанова про скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000124 від 02.03.2015 року винесена 29.08.2017 року. Проте, зі спливом строку, передбаченого чинним законодавством, лише 15.04.2019 року ОСОБА_3 отримав лист від ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за його заявою.
В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 скаргу підтримав з наведених у ній мотивів.
В судовому засіданні представник ТУ ДБР, розташоване у м. Миколаєві ОСОБА_4 , просила в задоволенні скарги відмовити посилаючись на те, що 08.04.2019 року до ТУ ДБР надійшла заява адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 про вчинення посадовими особами Прокуратури Одеської області кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 367, ч.2 ст. 361, ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 367 КК України, відповідь про відмову у внесенні даних до ЄРДР була направлена адвокатам 10.04.2019 року. Кримінальне провадження №0000167 відносно ОСОБА_5 перебуває на розгляді в Березанському районному суді Одеської області, тому обставини отримання доказів має з`ясувати суд, який розглядає справу. Крім того, питання про допустимість доказів здійснюється судом при їх оцінки в нарадчої кімнаті під час ухвалення рішення, а сторони кримінального провадження під час судового розгляду справи мають право подавати клопотання про визнання доказів недопустимими.
Заслухавши представника скаржника таТУ ДБР у м. Миколаєві, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів скарги, 08.04.2019 року захисники ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 направили директору ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві заяву про вчинення злочину та необхідності розпочати досудове розслідування відносно посадових осіб прокуратури Одеської області про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 365, ч.2 ст. 367, ч.2 ст. 361, ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 366, ч.2 ст. 367 КК України.
ТУ ДБР, розташоване у м. Миколаєві 10.04.2019 року за №М-07/1142-19 вих на адресу захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_7 направило відповідь та повідомлено про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР відносно посадових осіб прокуратури Одеської області.
Так, під час ознайомлення з матеріалами даного кримінального провадження захисниками ОСОБА_5 було виявлені, на їх думку, процесуальні порушення норм кримінального процесуального законодавства України посадовими особами прокуратури Одеської області, зокрема внесення відомостей до ЄРДР за кримінальними провадженнями. які мають тотожні данні, відносно однієї події, відносно одного і того ж факту цивільного провадження №1505/9645/2012 від 30.11.2012 року, які були об`єднані в одне провадження на підставі постанови прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 від 28.08.2017 року; фальсифікація та самостійне внесення шляхом підробки та виправлення на існуючи записи раніше внесених відомостей до ЄРДР слідчим, що є втручанням у роботу електронної системи ЄРДР за попередньою змовою групою посадових осіб, що стало підставою для зміни кваліфікуючих ознак злочину з середнього на тяжкий за якими ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення, що спричинило їй тяжки наслідки, порушення строків винесення постанови про скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000124 від 02.03.2015 року від 29.08.2017 року.
На теперішній час кримінальне провадження №0000167 за обвинуваченням ОСОБА_5 перебуває на розгляді в Березанському районному суді Одеської області.
Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими та оцінка допустимості та належності доказів надаеться судом при розгляді кримінального провадження по суті пред`явленого обвинувачення.
Отже, визнання зібраних доказів недопустимими може лише суд під час судового розгляду кримінального правопорушення по суті обвинувачення, правовими наслідками вказаного є неможливість посилання на них під час ухвалення судового рішення. Лише ухвала суду про визнання доказу недопустимим або вирок суду, де прямо вказано, що наданий стороною обвинувачення доказ є недопустимим з посиланням на конкретні матеріали кримінального провадження та норми чинного законодавства, може вважатися належною правовою підставою для твердження того, що сторона обвинувачення у ході здійснення досудового розслідування допустила кримінальне процесуальне порушення істотне порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією, законами України та міжнародними договорами, згідна на обов`язковість яких надана ВР України. Лише після цього, в розумінні ч.4 ст. 87, 90 КПК України може бути порушено питання про встановлення того, чи може таке процесуальне порушення підпадати під заборони, передбачені КК України.
Проте, оскільки триває судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000167 за обвинуваченням ОСОБА_5 , слідчий суддя, у даному випадку, позбавлений можливості давати оцінку допустимості доказів.
Крім того, постанова від 31.05.2016 року про закриття кримінального провадження №0000124 від 02.03.2015 року скасована постановою заступника прокурора Одеської області від 29.08.2017 року, відповідно до його повноважень згідно ч. 6 ст. 36 КПК України.
Також, згідно п. 8 Положення про порядок ведення ЄРДР, як слідчий так і прокурор, є реєстраторами та користувачами ЄРДР, тому їх доступ до таких систем є санкціонованим держателем ЄРДР, тобто Генеральною прокуратурою, тому посилання заявника на несанкціоноване втручання слідчим або посадовими особами прокуратури Одеської області в ЄРДР є безпідставним.
Крім того, у заяві про вчинення злочину не йдеться про спричинення потерпілої істотної шкоди, виходячи з примітки до ст. 364 КК України.
Положення ч. 1 ст.214 КПК України та пункту 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 700 від 14 серпня 2012 р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, виходячи зі змісту ст.214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити такі відомості.
При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Слідчий суддя вважає обґрунтованим та правомірним висновок посадової особи ТУ ДБР, розташоване у м. Миколаєві про те, що заява захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 не містить обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, оскільки окрім твердження заявників про вчинення кримінального правопорушення, яке є їхнім суб`єктивним сприйняттям та оцінкою обставин чи фактичних даних, які б свідчили про вчинення злочину, заява не містить.
У зв`язку з чим, вважаю відсутніми підстави, згідно ч.5 ст.214 КПК України, для внесення відомостей по даній заяві до ЄРДР, тому скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 55, 214, 303-309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1