Дата документу 18.03.2019 Справа № 554/2092/19
Провадження № 1кс/554/3951/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника ОСОБА_4 , володільця ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Полтавського РВП ПВП ГУ Національної поліції в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000244 від 12.03.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
13 березня 2019 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання заступника начальника СВ Полтавського РВП ПВП ГУ Національної поліції в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль «Сітроєн» д/н НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_8 та яким керував водій ОСОБА_5 шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування та проведення будь-яких ремонтних робіт та зміни технічного стану.

Клопотання обґрунтоване тим, що 11.03.2019 р. до чергової частини Полтавського РВП надійшло повідомлення про те, що на автодорозі Київ-Харків в с. Копили Полтавського району сталося ДТП, під час якого було травмовано пішохода.

12.03.2019 р. слідчим відділенням Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області відомості про вказане правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000244з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході розслідування кримінального провадження встановлено, що 11.03.2019 р., близько 21:50 години, на автодорозі Київ-Харків в с. Копили Полтавського району сталося ДТП за участю автомобіля «Сітроєн» д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який на вказаному автомобілі здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який перебував на проїжджій частині автодороги. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікувального закладу.

Під час проведення огляду місця ДТП автомобіль «Сітроєн» д/н НОМЕР_1 було вилучено та поміщено на майданчик для транспортних засобів Полтавського РВП.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що автомобіль «Сітроєн» д/н НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_8 та яким керував водій ОСОБА_5 , є предметом, який зберіг на собі сліди злочину, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного кримінального правопорушення, та у зв`язку з необхідністю проведення автотехнічної експертизи, є потреба накладення арешту на автомобіль «Сітроєн» д/н НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_8 та яким керував водій ОСОБА_5 , заступник начальника СВ Полтавського РВП ПВП ГУ Національної поліції в Полтавській області підполковник поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні заступник начальника СВ Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 клопотання підтримав, прохав його задовольнити та поновити пропущений строк для звернення з даним клопотанням до суду посилаючись на те, що строк було пропущено у зв`язку з тим, що подія сталася в нічний час , наступного дня, 12.03.2019 о 15 год. 50 хв. було призначено процесуально прокурора по даному кримінальному провадженню, що унеможливило вчасне погодження клопотання та звернення до суду з клопотанням про арешт майна.

Власник автомобіля ОСОБА_8 належним чином повідомлялася про місце, дату та час розгляду клопотання, до суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Представник власника автомобіля ОСОБА_8 ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що клопотання не містить даних, де буде зберігатися транспортний засіб після його арешту. В автомобілі пошкоджене переднє скло, внаслідок несприятливих погодних умов транспортний засіб може бути пошкоджено, чим спричиниться шкода власнику. Також зазначив, що потерпілий не має претензій до ОСОБА_5 , тому підстав утримувати під арештом транспортний засіб немає.

Володілець майна ОСОБА_5 підтримав позицію представника ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, встановив, що в провадженні Полтавського РВП ПВП ГУ Національної поліції перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000244 від 12.03.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України(а.с. 2).

З рапорту чергового частини ОСОБА_10 вбачається, що 11.03.2019 р. до чергової частини Полтавського РВП надійшло повідомлення про те, що на автодорозі Київ-Харків в с. Копили Полтавського району сталося ДТП, під час якого було травмовано пішохода (а.с.3).

З протоколу огляду місця події від 11.03.2019 р. вбачається, що близько 21:50 години, на автодорозі Київ-Харків в с. Копили Полтавського району сталася ДТП за участю автомобіля «Сітроєн» д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який на вказаному автомобілі здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який перебував на проїжджій частині автодороги. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікувального закладу (а.с.4-7).

Належність автомобіля «Сітроєн» д/н НОМЕР_1 на праві власності ОСОБА_8 підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Постановою наступника начальника СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області Нездійминогою В.М. Сітроєн» д/н НОМЕР_1 , автомобіль визнано речовим доказом (а.с.9).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено, що встановлено ч.5 ст. 171 КПК України.

Відповідно п.п. 1, 2, 5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Слідчий суддя вважає, що при подачі клопотання пропущено строк звернення до суду з клопотанням з поважних причин, а тому вважає за необхідне клопотання заступника начальника СВ Полтавського РВП ПВП ГУ Національної поліції в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку звернення до суду задовольнити, поновити пропущений строк звернення до суду.

У судовому засіданні доведено, що автомобіль марки «Сітроєн» д/н НОМЕР_1 має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, містить сліди злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Речовий доказ, а саме автомобіль ««Сітроєн» д/н НОМЕР_1 підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчому судді доведено необхідність арешту майна, а саме з метою збереження слідів кримінального правопорушення та загалом речового доказу, необхідністю встановлення обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування, в тому числі шляхом можливих відповідних судових експертиз, зокрема, експертизи технічного стану транспортного засобу для встановлення об`єктивних обставин, за яких сталося зіткнення, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження автомобіля, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування та проведення будь-яких ремонтних робіт та зміни технічного стану. При цьому враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доводи представника власника майна щодо відсутності претензій у потерпілого до водія, який керував транспортним засобом, не спростовують необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Не зазначення у клопотанні місця зберігання арештованого майна не є підставою для повернення клопотання у відповідності до ч.3 ст. 172 КПК України та не є підставою для відмови у його задоволенні, оскільки слідчий суддя не позбавлений можливості визначити місцем зберігання транспортного засобу місце, визначене у постанові заступника начальника СВ Полтавського РВП ПВП ГУ Національної поліції в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_6 про визнання речовими доказами від 12.03.2019 року, а саме територію майданчика тимчасового тримання транспортних засобів Полтавського РВП ПВП ГУ Національної поліції в Полтавській області

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Поновити заступнику начальника СВ Полтавського РВП ПВП ГУ Національної поліції в Полтавській області підполковнику поліції ОСОБА_6 пропущений строк звернення до суду з клопотанням про накладення арешту.

Клопотання заступника начальника СВ Полтавського РВП ПВП ГУ Національної поліції в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_6 задовольнити .
Накласти арешт на автомобіль «Сітроєн» д/н НОМЕР_1 , що належать ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та яким керував водій ОСОБА_5 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження, користування та проведення будь-яких ремонтних робіт та зміни технічного стану - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання автомобіля марки «Сітроєн» д/н НОМЕР_1 , визначити територію майданчика тимчасового тримання транспортних засобів Полтавського РВП до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1