Справа № 464/4265/18
пр.№ 1-кп/464/45/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2019 м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №464/4265/18, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002207 від 13 липня 2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, уродженка м. Жовква Львівської області, громадянка України, з вищою освітою, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, розлучена, має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше неодноразово судима, востаннє 04.12.2018 Шевченківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до двох років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з встановленням іспитового строку терміном один рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, покарання не відбула, судимість не погашена, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, 12.07.2018 близько 14:00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з метою протиправного збагачення, перебуваючи у приміщенні супермаркету «Фуршет», що по вул.Зубрівська, 38 у м.Львові, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрала зі стелажів із товаром, що розташовані у торговому залі вищевказаного супермаркету одну пляшку віскі «Джони Волкер», ємкістю 1 л, вартістю 369 грн 10 коп., яку сховала в свою сумку. Після цього покинула приміщення супермаркету, не провівши оплату за викрадений товар. Через деякий час була затримана працівниками Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області з викраденим майном. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла ДП «Рітейл Центр», матеріальну шкоду на загальну суму 369 грн 10 коп.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала повністю та дала суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється і просить суд суворо не карати. Зазначила, що вчинила дане кримінальне правопорушення у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, так як мала намір в подальшому продати викрадену пляшку віскі «Джони Волкер».
Від представника потерпілого ДП «Рітейл Центр» ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд кримінального провадження за його відсутності, вказав, що претензії майнового характеру до обвинуваченої відсутні, при прийнятті рішення покликається на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, а відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.
Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України є правильною, так як вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Разом із тим, стороною обвинувачення обставиною, що обтяжує покарання, вказано рецидив злочинів.
Відповідно до ч.4 ст.67 КК України суд при призначенні покарання не враховує рецидив як обтяжуючу обставину, оскільки має місце повторність як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію.
Як роз`яснено у п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
Будь-яких інших обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Відтак, суд приходить до висновку про те, що із пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення слід виключити обставину, яка обтяжує покарання рецидив.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, вчинення обвинуваченою злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка розлучена, має малолітню дитину, має судимість, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, обставин, які обтяжують покарання, не встановлено, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття у вчиненому, враховуючи зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, з якої вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є дуже високим та виправлення такої не являється можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, що останній відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покаранняу виді позбавлення волі.

При цьому відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, а відтак враховуючи зазначені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу обвинуваченої, суд не знаходить підстав для застосування ст.69 КК України, а також виключається можливість для звільнення її від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до вимог ст.75 КК України.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_4 вчинила дане кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Шевченківським районним судом м.Львова 04 грудня 2018 року, остаточне покарання їй слід призначити за сукупністю злочинів вчинених нею за вказаним та даним вироками на підставі ч.1 та ч.4 ст.70 КК України, застосувавши принцип часткового складання призначених покарань, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, с у д , -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч.1 та ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 04 грудня 2018 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 /одного/ року 1 /одного/ місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили та звернення до виконання.

Речові докази у справі, а саме:

?пляшку віскі «Johnnie Walker Red label», ємкістю 1 літр, яка передана на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 під розписку, - залишити останньому;

?компакт-диск, на якому знаходиться відеозапис з камер спостереження за 12.07.2018, який вилучений з супермаркету «Фуршет», що за адресою: м.Львів, вул.Зубрівська, 38, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1