Номер провадження: 11-кп/813/660/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2018 року відносно:
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кам`яна Криниця Ульяновського району Кіровоградської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, без реєстрації та без визначеного місця проживання, раніше судимого:

- 21.06.2016 р. Ульяновським райсудом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

- обвинуваченогоу вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк сім років, з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ульяновського райсуду Кіровоградської області від 21.06.2016 року у виді одного місяця позбавлення волі і визначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк сім років і один місяць, з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна.

Вирішено долю речових доказів.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 визнаний винуватим у тому, що 04.09.2018 р., близько 04 год., діючи з корисних мотивів, маючи умисел на протиправне заволодіння чужим майном шляхом розбою, знаходячись на узбережжі Чорного моря між 12-ю та 13-ю станціями Великого фонтану в м. Одесі, ножем розрізав брезентову частину стінки торгівельного павільйону, який розміщений між будинками №1 та №2 пляжу на 13-й станції Великого фонтану в м. Одесі, через яке проник до торгівельного павільйону, який належить ТОВ «Навіт».

Перебуваючи у зазначеному торгівельному павільйоні, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_10 , що виразилось у прикладанні ножа до її шиї, ОСОБА_9 , шляхом розбою заволодів майном потерпілої, а саме: грошовими коштами у розмірі 2000 грн.; мобільним телефоном марки «Самсунг» у чохлі чорного кольору, оснащеним сім-карткою оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_1 загальною вартістю 3500 грн.; виробом з металу сріблястого кольору - каблучкою, яка для потерпілої не представляє грошової цінності, а всього на суму 5500 грн. Окрім того, він заволодів майном ТОВ «Навіт», а саме: грошовими коштами у розмірі 1957 грн.; 4 пляшками пива «Стела Артуа»; 5 банками слабоалкогольного напою «Рево», які для потерпілого не представляють грошової цінності.

Після цього, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , зазначив, що вважає вирок суду 1-ої інстанції надто суворим, оскільки при призначенні покарання суд не врахував, що він розкаявся у вчиненому злочині, є сиротою, має на утриманні трьох малолітніх дітей, є єдиним годувальником сім`ї та зобов`язується більше не порушувати закон.

Посилаючись на такі доводи, обвинувачений ОСОБА_9 просить призначити йому більш м`яке покарання.

Правові позиції інших учасників апеляційного розгляду.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу підзахисного та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, посилаючись на те, що покарання обвинуваченому призначене в межах санкції ч. 3 ст. 187 КК України та на підставі положень ст.ст. 65, 71 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, прокурора ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження в контексті доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Мотивуючи доведеність вини обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, що йому інкримінується, суд першої інстанції послався у вироку на його показання, у яких він повністю визнав свою вину і підтвердив фактичні обставини справи.

Встановивши, що показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження,суд першої інстанції, за погодженням зі сторонами судового розгляду, з`ясувавши правильність розуміння ними змісту цих обставин та відсутність заперечень, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів.

За таких обставин, суд 1-ої інстанції обґрунтовано кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодінням чужим майном, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням у інше сховище.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст. 66 КК України, а саме: повне визнання вини, щире каяття, часткове повернення потерпілій викраденого майна та грошових коштів, відсутність претензій з боку потерпілих, а також те, що вони не наполягають на суворому покаранні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, з числа передбачених ст. 67 КК України, суд першої інстанції визнав рецидив злочинів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що, врахувавши сукупність зазначених вище обставин, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше був двічі судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.

Отже, суд першої інстанції правильно призначив покарання обвинуваченому, відповідно до приписів ст. 65 КК України та положень ст. 71 КК України, у межах, наближених до мінімальної санкції ч. 3 ст. 187 КК України, тому колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги про призначення надто суворого покарання, - безпідставними.
Апеляційний суд вважає, що обвинувачений безпідставно посилається у апеляційній скарзі на те, що при призначенні покарання, суд першої інстанції не врахував щире каяття, адже суд визнав цю обставину такою, що пом`якшує покарання.

Посилання обвинуваченого на те, що суд не врахував, що він є сиротою, має на утриманні трьох малолітніх дітей, є єдиним годувальником сім`ї, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки, на підтвердження зазначених обставин, обвинувачений не надав жодного доказу.

Відповідно до припису п. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Отже, колегія суддів вважає, що підстав для зміни вироку в частині призначення покарання обвинуваченому, - немає.
Керуючись ст.ст. 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2018 р. відносно ОСОБА_9 , обвинуваченогоу вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженим, який утримується під вартою, у той же строк, з дня отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3