Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/2097/18
Провадження № 1-кп/280/146/19
У Х В А Л А
Іменем України
08 травня 2019 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , законного представника потерпілої ОСОБА_5 , особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_6 , законного представника особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000038 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Радомишль Житомирської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , учениці 9-ого класу Радомишльської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3, не судимої, у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 03.01.2019 відповідно до ухвали Житомирського апеляційного суду від 20.12.2018 у порядку положень ст. 34 КПК України надійшло клопотання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.

16 січня 2018 року близько 17:00 години біля магазину «Імідж» по вул. Мала Житомирська в м. Радомишль Житомирської області між малолітніми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла суперечка, під час якої, у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи умисел, направлений на спричинення малолітній ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, розуміючи протиправність вчинюваних дій, на ґрунті взаємних непорозумінь, малолітня ОСОБА_6 , будучи особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, під час вказаної суперечки, нанесла малолітній ОСОБА_4 один удар долонею руки в область вушної раковини, внаслідок чого спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді синцю лівої вушної раковини, яке по своїй категорії відноситься до легкого ступеню важкості. За таких обставин, в діях малолітньої ОСОБА_6 , яка не досягла віку кримінальної відповідальності, вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

31 жовтня 2018 року старшим слідчим СВ Радомишльського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_9 складено клопотання, яке затверджене прокурором, про застосування до неповнолітньої ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000038 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , терміном на один рік.

У судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_6 пояснила, що конфлікт між нею та потерпілою відбувся біля магазину «Імідж» у м. Радомишль, вона нанесла потерпілій рукою в обличчя удари,скільки не пам`ятає, це було в січні 2018 року. Подруга ОСОБА_6 - ОСОБА_10 , яка молодша віком за останню попросила, щоб вона захистила її від потерпілої ОСОБА_11 , так як потерпіла її ображала та принижувала. ОСОБА_6 на час вчинення вказаних дій виповнилося 13 років, раніше конфліктів з потерпілою не було. Просила задовольнити клопотання слідчого та застосувати до неї примусові заходи виховного характеру, провину визнає, щиро кається, зробила висновки стосовно своєї поведінки.

У судовому засіданні неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 пояснила,що 16 січня 2018 року вона та ОСОБА_10 повертались зі школи,біля магазину «Імідж» в м. Радомишль позаду йшла ОСОБА_6 із друзями, вона підійшла до потерпілої та стала пред`являти претензії стосовно ОСОБА_10 , потім нанесла один удар рукою в область обличчя,кулаками била по голові,на обличчі був синець. Зверталась до лікарні,приймала призначені ліки,шкода не відшкодована. Потерпіла примирилась із ОСОБА_6 , просила задовольнити клопотання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру.

У судовому засіданні законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 пояснила, що шкода не відшкодована, матеріальних претензій не має, просила задовольнити клопотання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , терміном на один рік, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітньою нового злочину.

Захисник неповнолітньої ОСОБА_8 , та законний представник ОСОБА_7 просили задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері до досягнення повноліття терміном на один рік.

Законний представник ОСОБА_7 у судовому засіданні надала згоду на передачу їй неповнолітньої ОСОБА_6 під нагляд, пояснила, що відносно доньки ОСОБА_6 не позбавлена батьківських прав, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася, має позитивний вплив на доньку, вибачалась перед потерпілої ОСОБА_4 та законним представником ОСОБА_5 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити.

Відповідно до положень ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.

Судом встановлено, що неповнолітньою ОСОБА_6 було вчинено діяння, яке підпадає під ознаки діянь, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, тобто заподіяння потерпілій ОСОБА_4 умисних легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за даний злочин настає з шістнадцяти років. На час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_6 виповнилося 14 років, отже, не досягла 16 років, а тому вона не є суб`єктом злочину, передбаченого статтею 125 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_6 судом враховуються обставини провадження, а також дані про особу, про сім`ю, суд враховує особу неповнолітньої, яка характеризуються посередньо по місцю проживання та навчання, не перебуває на обліку в службі у справах дітей Радомишльської районної ради, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досягла 16 років і, таким чином, не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння, здатність матері забезпечити виховний вплив на ОСОБА_6 та постійний контроль за її поведінкою, суд вважає, що до неповнолітньої ОСОБА_6 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме, передання останньої під нагляд матері, оскільки ОСОБА_6 проживає разом з ОСОБА_7 , права та обов`язки щодо виховання неповнолітньої дочки покладені на неї та вона здатна позитивно впливати на дочку, так як, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків, в судовому засіданні зобов`язалася здійснювати контроль за поведінкою своєї неповнолітньої дочки, а остання надала згоду на виконання контролю з боку матері, ніяких скарг на неналежне виконання ними батьківських обов`язків до органів поліції, органу опіки та піклування не надходило.

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

При ухваленні судового рішення щодо неповнолітнього суд повинен суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання та ухвалювати рішення щодо неповнолітнього керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК України та розділу ХІ КК України.

Крім того, суд враховує, що відповідно до пункту 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення прав дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей - правопорушників.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме. Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що вина ОСОБА_6 в скоєнні нею суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, доведена в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до неповнолітньої ОСОБА_6 примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітньої під нагляд матері.

Запобіжний захід неповнолітній ОСОБА_6 не обирався, арешт на майно останньої не накладався. Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

З метою здійснення контролю за виконанням рішення про застосування примусових заходів виховного характеру копію ухвали слід направити уповноваженим особам служби у справах дітей Радомишльської міської ради та інспектору ювенальної превенції Радомишльського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 97, 105 КК України, ст. ст. 284, 292, 301, 498-501, 392-395 КПК України, суд

постановив:

Задовольнити клопотання слідчого, погоджене прокурором, про застосування щодо ОСОБА_6 , яка не досягла віку кримінальної відповідальності, примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000038 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.

Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі її під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строком на один рік.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга через Коростишівський районний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1