Справа № 471/587/18-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка подання старшого інспектора Братського районного сектору в Миколаївській області філії державної установи «Центр пробації» ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Старший інспектор Братського районного сектору в Миколаївській області філії державної установи «Центр пробації» ОСОБА_4 звернувся до суду із поданням, яким, посилаючись на положення ч.3 ст. 37 КВК України, ч.3 ст. 56 КК України, порушив питання про звільнення ОСОБА_5 від покарання у виді громадських робіт.

Зокрема, у поданні указано, що ОСОБА_5 засуджений вироком Братського районного суду Миколаївської області від 17 вересня 2018 року за ч.1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт, проте, наразі досяг пенсійного віку, а тому, відповідно до п. 5.6. Розділу ІІ наказу № 270/1560 від 19.12.2003 року, суб`єкт звернення просив вирішити питання про звільнення засудженого від покарання.

Позиції учасників судового провадження

Представник Братського районного сектору в Миколаївській області філії ДУ «Центр пробації» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду подання повідомлявся неодноразово, причин свого неприбуття не повідомив, будь яких заяв/клопотань або ж інших матеріалів до суду не направляв.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні присутнім також не був, 22 січня 2019 року подав до суду заяву, в якій просив розглядати внесене щодо нього подання за його відсутності. Цією ж заявою висловив позицію відносно того, що проти задоволення подання не заперечує.

За таких обставин, суд, з огляду на положення ч.5 ст. 539 КПК України, не убачав перешкод для розгляду подання по суті без указаних осіб.

Прокурор же в ході розгляду подання по суті не погодився із його доводами та пояснив, що покарання, призначене за вироком суду було узгоджене сторонами угоди між обвинуваченим та потерпілою, а тому його звільнення від такого покарання означатиме невиконання умов угоди.

Мотиви, з яких виходив суд при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених фактичних обставин із даного питання

У свою чергу, суд, заслухавши думку прокурора, перевіривши доводи і обґрунтованість внесеного на його розгляд подання, дослідивши додані до нього документи, які є доказами у розумінні положень ст. 84 КПК України, керуючись законом, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності і допустимості, і сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, зробив такі висновки.
Суд достовірно установив, що ОСОБА_5 засуджений вироком Братського районного суду Миколаївської області від 17 вересня 2018 року .
Цим же вироком затверджено угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000228, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2018 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт.
Вирок, згідно відповідного розпорядження в.о. голови Братського районного суду Миколаївської області набрав законної сили 18 жовтня 2018 року.
Проте, був звернутий до виконання лише 29 листопада 2018 року, що підтверджується супровідним листом Братського районного суду Миколаївської області за вих. № 1-кп/471/75/3079/18 від 29.11.2018 року, у той час, як органом прбації зареєстрований 12 грудня 2018 року за вх. № 0105.
Відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 31 жовтня 2018 року Пенсійним фондом України ( серія ААК № 407551), ОСОБА_5 є пенсіонером за віком, а термін дії пенсійного посвідчення є довічним.
Тобто, після ухвалення вироку, в період його звернення до виконання (18.10.2018 року 29.11.2018 року) засуджений досяг пенсійного віку, що, у свою чергу, зобов`язує уповноважений орган з питань пробації направити до суду подання про його звільнення від відбування покарання на підставі ч.3 ст. 37 КВК України.
Але суд вважає, що таке подання не може бути задоволене з огляду на таке.
Вирок Братського районного суду Миколаївської області від 17 вересня 2018 року був постановлений шляхом затвердження угоди про примирення, укладеної 27 липня 2018 року між ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 .

Зокрема, ч.1 ст. 471 КПК України указує, що в угоді про примирення зазначаються, окрім інших необхідних відомостей, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення, а так само, і наслідки невиконання угоди.
У свою чергу, у резолютивній частині вироку на підставі угоди повинно міститися рішення про призначення узгодженої сторонами міри покарання, що прямо передбачено ч.3 ст. 475 КПК України.
Тобто, вказане у вироку Братського районного суду Миколаївської області від 17 вересня 2018 року покарання у виді 80 годин громадських робіт є фактично однією із умов затвердженої угоди.

За таких обставин, у цьому випадку ідеться про невиконання однією із сторін, а саме засудженим ОСОБА_5 , умов угоди.

Щоправда, таке невиконання, на погляд суду, має й певні об`єктивні причини, як то досягнення пенсійного віку, що саме по собі не залежить від волі засудженого, але й кримінальний процесуальний закон не регламентує випадки, за яких узгоджене сторонами та призначене судом покарання може не виконуватись.

Таким чином, фактично має місце невиконання однієї з умов угоди про примирення, а саме : узгодженого сторонами покарання.

Як указала колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 16 жовтня 2018 року у справі № 439/1344/17, за своїм змістом укладення угоди між сторонами свідчить про узгодження умов відповідальності, виконання яких при її затвердженні судом є обов`язковими для сторін та тягне певні правові наслідки в разі їх невиконання.
А статтею 476 КПК України визначено, що у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Тобто, у цій ситуації, на думку суду, за наявності обставин, які об`єктивно на даний час перешкоджають виконанню умов угоди, в силу положень ст. 476 КПК України, має бути застосований спеціальний порядок, який полягає не у направленні до суду подання про звільнення від покарання, а ґрунтується на зверненні до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

І тільки після відмови суду у скасуванні угоди є можливим направлення подання про звільнення від покарання у загальному порядку.

Отже, такого роду звернення є передчасним, і як наслідок, воно не підлягає до задоволення.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 369, 370, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого інспектора Братського районного сектору в Миколаївській області філії державної установи «Центр пробації» ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухваламоже бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на неї протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1