Справа № 570/444/18
номер провадження 1-кп/570/151/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_10 ,
цивільного позивача ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області кримінальне провадження №0000244 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Користь Корецького району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 04 листопада 2017 року, приблизно о 18 год. 29 хв., керуючи автомобілем ВМW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в межах с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, зі сторони м. Київ в напрямку м. Рівне, на 318 км + 600 м автодороги Київ-Чоп, в порушення підпункту ґ) пункту 8.7.3, пункту 8.10 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), проігнорував спочатку жовтий сигнал світлофора для руху транспортних засобів, який забороняв йому рух та попереджав про наступну зміну сигналів, а далі - червоний сигнал світлофора, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), продовжив рух та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які перетинали проїзну частину по регульованому пішохідному переході на дозволений для них сигнал світлофора та справа наліво відносно напрямку руху даного транспортного засобу.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходам ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинено тілесні ушкодження, від яких вони померли на місці події.
Порушення ОСОБА_4 вимог підпункту ґ) пункту 8.7.3, пункту 8.10 Правил дорожнього руху, згідно яких сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; у разі подання світлофором (крім реверсивного), що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), не створюючи перешкод для руху пішоходів, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.
Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.
Крім того, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що в результаті наїзду автомобілем ВМW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішоходів ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , останні залишилися лежати на проїзній частині автодороги Київ-Чоп, що в межах c.Біла Криниця Рівненського району Рівненської області та позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, маючи правовий обов`язок і реальну можливість надати первинну медичну допомогу, не виконав свого громадського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі: на місці дорожньо-транспортної події не залишився, не переконався чи потребують потерпілі медичної допомоги, не викликав працівників медичної допомоги, не відвіз потерпілих до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив у небезпеці та з місця події зник.
Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги осіб, які перебували в небезпечному для життя стані і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їм допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан.
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, визнав повністю, та дав показання про те, що 04 листопада 2017 року, ввечері їхав на автомобілі BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з с. Користь додому в м. Рівне. В с. Біла Криниця, подивившись на автомобіль патрульної поліції, який стояв на обочині зустрічної смуги руху із ввімкненими маяками синього кольору, відволікся від дороги. В цей час відчув сильний удар свого автомобіля о перешкоду. При ударі сильно вдарився головою і більше нічого не пам`ятає. Щодо перебування під час ДТП в стані алкогольного сп`яніння обвинувачений не зміг нічого пояснити. У вчиненому щиро розкаявся, просив пробачення у потерпілих, вказав, що частково відшкодував, а в подальшому буде продовжувати відшкодовувати їм шкоду.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (злочинах), його винуватість у вчиненому підтверджується іншими дослідженими під час судового розгляду доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 дав показання про те, що загибла ОСОБА_13 була його рідною сестрою, з якою він був в хороших відносинах. 04 листопада 2017 року ввечері дізнався, що ОСОБА_14 збив автомобіль в с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, після чого вона померла на місці пригоди. Просив призначити обвинуваченому реальну міру покарання строком десять років з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що під час ДТП, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області загинула її донька. Про подію дізналась від сина і відразу з ним поїхала на місце події. Приїхавши до місця де сталася пригода тіло дочки ОСОБА_13 вже повезли до моргу в м. Рівне. Транспортний засіб, що скоїв ДТП, був відсутній. Після чого вони поїхали в м. Рівне, де біля Рівненського зоопарку побачили чорний позашляховик, на якому була сумка її доньки. Цивільний позов підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі. Поряд з цим, вказала, що обвинувачений відшкодував їй 125 тисяч гривень моральної шкоди. Просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком десять років з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 дала показання про те, що в даній ДТП загинула її донька ОСОБА_15 . Про подію їй повідомили по телефону та сказали що на пішохідному переході в с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області автомобіль наїхав на пішоходів, там була і її донька. Цивільний позов підтримала та просила задовольнити його в повному обсязі. Поряд з цим, вказала, що обвинувачений відшкодував їй 125 тисяч гривень моральної шкоди. Просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком десять років з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні дав показання про те, що 04 листопада 2017, приблизно між 18 та 19 годинами, точного часу не пам`ятає, він перебував на вулиці біля магазину, який знаходиться в с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області біля автодороги Київ-Чоп зі сторони як їхати до м. Києва. Почувши звук удару, подивився в сторону регульованого пішохідного переходу, там побачив позашляховик темного кольору схожий на BMW X5, що швидко рухався по крайній лівій смузі руху зі сторони м. Києва у напрямку м. Рівне. На правій смузі руху для руху у напрямку м. Рівне перед світлофором стояла вантажівка. Коли він побачив даний позашляховик, то той знаходився якраз за пішохідним переходом і на світлофорі для руху транспортних засобів горів червоний сигнал. Коли вказаний автомобіль проїхав деяку відстань з його капота впало тіло людини, яка була одягнена в світлу куртку. Після падіння тіла позашляховик перестроївся в праву смугу руху та зупинився, далі через декілька секунд автомобіль набираючи швидкість поїхав вперед в напрямку м.Рівне. До місця ДТП почали підходити люди. Навпроти магазину стояв автомобіль патрульної поліції. Коли до нього підійшов поліцейський він повідомив останньому, що позашляховик схожий на BMW X5 збив людину. Через деякий час він дізнався від людей, що пішоходи померли. До місця пригоди він не підходив.
ОСОБА_17 будучи допитаним в судовому засіданні як свідок дав показання про те, що 04 листопада 2017 року, у вечірній час, точного часу не пам`ятає, він прибирав в с.Біла Криниця ділянку проїзної частини автодороги Київ Чоп, після аварії, що трапилась раніше. На даному відрізку дороги розташований регульований світлофором пішохідний перехід. Проїзна частина була сухою, опадів не було, видимість була хорошою.
Почувши звук удару, подивився в сторону регульованого пішохідного переходу, там побачив позашляховик темного кольору, який швидко рухався по крайній лівій смузі руху зі сторони м. Києва у напрямку м. Рівне. На правій смузі руху для руху у напрямку м. Рівне перед світлофором стояла вантажівка. Коли він підійшов до місця пригоди то побачив двох жінок які лежали на дорозі за пішохідним переходом. Одна жінка лежала на лівій смузі руху в напрямку м.Рівне інша на роздільній смузі біля металевої огорожі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 повідомив, що проходить службу на посаді інспектора роти УПП в м.Рівне ДПП. 04 листопада 2017 року, після 18 години, він спільно з інспектором ОСОБА_19 стояли службовим автомобілем Toyota Prius, в с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, на правій смузі дороги для руху у напрямку м. Києва, з включеними маяками синього кольору. У той час працівники дорожньої служби прибирали смуги руху у напрямку м. Києва після аварії, яка відбулася 03 листопада. Приблизно через декілька хвилин після того як він з колегою ОСОБА_20 пішли по своїм особистим потребам в сторону магазину то почули удар без гальмування. Зі слів людей він дізнався, що позашляховик марки BMW X5 збив пішоходів, які рухалися на зелений, для них, сигнал світлофора і поїхав у напрямку м. Рівне. Коли він вже був на місці події потерпілі були без ознак життя. За деякий час дізнався, що транспортний засіб виявили в районі Рівненського зоопарку. На той час на місці дорожньо-транспортної пригоди було включене дорожнє освітлення з обох сторін автодороги, проїзна частина знаходилась у сухому стані, атмосферних опадів не було. Видимість з двох напрямках дороги нічим не погіршувалась і не обмежувалась.
Аналогічні показання, під час судового розгляду надав свідок ОСОБА_19 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 дала показання про те, що проходить службу на посаді інспектора роти УПП в м.Рівне ДПП. 04 листопада 2017 року, після 18 години, вона спільно з ОСОБА_22 по радіоефіру почули, що трапилась ДТП в с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області в межах пішохідного переходу, автомобіль BMW X5 скоїв наїзд на пішоходів та зник з місця події у напрямку м. Рівне. Вони з колегою прийняли рішення шукати вказаний автомобіль. В районі зоопарку вони помітили транспортний засіб схожий на той який був в орієнтуванні. В авто знаходився лише водій, це був обвинувачений. Спочатку водій не хотів відчиняти дверцята авто, але згодом відкрив. Від водія відчувався запах алкоголю з ротової порожнини. На автомобілі були механічні пошкодження його передньої частини. Пізніше ОСОБА_4 почав говорити «що я наробив». Про обставини пригоди і механізм виникнення пошкоджень ОСОБА_4 нічого не розповідав. Згодом приїхав інший екіпаж патрульної поліції, який повіз ОСОБА_4 на медичний огляд для перевірки на стан сп`яніння. Вони з ОСОБА_23 залишились охороняти автомобіль BMW X5 до приїзду слідчого.
Аналогічні показання, під час судового розгляду надав свідок ОСОБА_23 .
Крім показань обвинуваченого, потерпілих та свідків, винність ОСОБА_4 підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме:
протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04 листопада 2017 року, схемою та фототаблицею до нього, якими підтверджується, що місцем дорожньо-транспортної пригоди являється ділянка автодороги Київ Чоп (318 км + 600 м) в межах с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, проїзна частина якої містить три смуги для руху в напрямку м.Рівне, яку перетинає регульований пішохідний перехід, регулювання руху на ділянці здійснюється транспортними і пішохідними світлофорами та дорожньою розміткою, дорога освітлюється ліхтарями дорожнього освітлення, на місці дорожньо-транспортної пригоди виявлено та зафіксовано місце розташування тіл ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , осипу уламків транспортного засобу, та відсутність на місці ДТП транспортного засобу;
протоколом огляду транспортного засобу від 04 листопада 2017 року, з якого вбачається, що під час проведення слідчої дії було оглянуто автомобіль BMW X5, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який виявлено у заїзді до Рівненського зоопарку, що в м. Рівне по вул. Київській, яка примикає до автодороги Київ-Чоп в напрямку дорожньо-транспортної пригоди. Під час огляду встановлено, що автомобіль містить значні пошкодження передньої частини, на криші автомобіля виявлено жіночу сумочку чорного кольору в якій міститься банківська картка видана на ім`я ОСОБА_13 .
висновком судової інженерно-транспортної експертизи технічного стану автомобіля за №3.1-910/17 від 28 листопада 2017 року, яким підтверджується, що робоча гальмівна система автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилася в працездатному стані, система рульового керування знаходилась в стані часткової відмови, проте ці несправності виникли після дорожньо-транспортної пригоди, тобто несправностей, які могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма та рульового керування перед ДТП не було;
висновком судової інженерно транспортної експертизи №3.1-911/17 від 29 листопада 2017 року, яким встановлено, що контактування автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 із пішоходами відбулося передньою частиною на відстані близько 0-1,06 м. від лівого габариту кузова автомобіля. Наїзд вказаного автомобіля на пішоходів відбувся на пішохідному переході на лівій смузі руху автодороги Київ-Чоп (318 км + 600 м) в межах с. Біла Криниця на відстані близько 2,8-2,95 м. від правого краю лівої смуги руху і 0,5 м. від початку дорожньої розмітки 1.14.2 відносно руху зі сторони м. Київ в напрямку м. Рівне;
висновком судової трасологічної експертизи за №1.5-764/17 від 22 січня 2018 року, яким встановлено, що частина фрагментів полімерного матеріалу вилучених 04 листопада 2017 року під час огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Київ-Чоп (318 км + 600 м) складають єдине ціле з передньою рамкою для утримання номерного знаку автомобіля BMW X5 реєстраційний номер НОМЕР_1 , а частина ймовірно складають єдине ціле з декоративними накладками правої і лівої сторони бампера вказаного автомобіля;
висновком судової експертизи лакофарбових матеріалів та покрить №2.1-1193/17 від 08 грудня 2017 року, яким встановлено, що частинки покриття вилучені 04 листопада 2017 року під час огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Київ-Чоп (318 км + 600 м) є лакофарбовим покриттям і мають спільну родову належність із частинками зразка лакофарбового покриття із автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
висновком судової інженерно-транспортної експертизи №3.1-994/17 від 10 січня 2018 року, яким встановлено, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності до вимог пп. ґ) е) п. 8.7.3, п. 8.10, п. 12.2, пп. б) п. 12.9 Правил дорожнього руху України, невідповідність дій водія автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 вимогам пп. ґ) п. 8.7.3 і п. 8.10 Правил дорожнього руху України знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди;
висновком судово-медичної експертизи №583 від 05 грудня 2017 року, яким підтверджується, що внаслідок ДТП ОСОБА_13 було спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та призвели до смерті останньої на місці пригоди. Вказані тілесні ушкодження були спричиненні в результаті наїзду (удару виступаючими частинами) транспортного засобу на ОСОБА_13 , яка в момент первинного контакту з транспортним засобом перебувала у вертикальному (чи близькому до нього) положенні і була обернена до автомобіля задньо-лівою (чи близькою до неї) поверхнею тіла. Смерть ОСОБА_13 настала внаслідок масивної травми тіла з чисельними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів;
висновком судово-медичної експертизи №584 від 05 грудня 2017 року, яким підтверджується, що внаслідок ДТП ОСОБА_12 було спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та призвели до смерті останньої на місці пригоди. Вказані тілесні ушкодження були спричиненні в результаті наїзду (удару виступаючими частинами) транспортного засобу на ОСОБА_12 , яка в момент первинного контакту з транспортним засобом перебувала у вертикальному (чи близькому до нього) положенні і була обернена до автомобіля лівою-боковою (чи близькою до неї) поверхнею тіла. Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок масивної травми тіла з чисельними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів;
заявою ОСОБА_6 від 15 січня 2018 року та заявами ОСОБА_7 і ОСОБА_8 від 16 січня 2018 року, згідно яких вони просять розпочати кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.135 КК України, який 04 листопада 2017 року, після скоєння наїзду автомобілем BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішоходів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 приблизно на 318 км. автодороги Київ-Чоп, що в с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області, завідомо залишив їх без допомоги та зник з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №282-286/17 від 28 листопада 2017 року, висновку медичного огляду ОСОБА_4 від 04 листопада 2017 року та висновку судово-медичної експертизи №1228 від 29 грудня 2017 року ОСОБА_4 в момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) будь-яким психічним захворюванням, що позбавляло б його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними не страждав, в тимчасовому хворобливому стані, що позбавляв би його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними не знаходився. Натомість ОСОБА_4 в момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів) перебував в стані алкогольного сп`яніння (концентрація алкоголю в крові 2,48 %о), що не позбавляло його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру обвинувачений не потребує.
Оцінюючи кожний досліджений під час судового розгляду доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб, ч.1 ст.135 КК України, як завідоме залишення без допомоги осіб, які перебували в небезпечному для життя стані і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їм допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілих в небезпечний для життя стан.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття та добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання суд вважає вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень (злочинів) у стані алкогольного сп`яніння.
При призначені покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), які відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином і злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, є інвалідом третьої групи, обставини, що пом`якшують покарання та обставину, що обтяжує покарання.
Враховуючи наведене, при обранні виду та визначенні міри покарання суд прийшов до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах строку передбаченого санкціями інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів).
Потерпілою ОСОБА_8 та цивільним позивачем ОСОБА_11 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 та ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди завданої злочином, внаслідок якого наступила смерть потерпілого. В поданому цивільному позові просять стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» страхове відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, внаслідок якої наступила смерть потерпілої в розмірі 200000 грн., тобто по 100000 грн. кожному. Також просять стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на свою користь відшкодування матеріальної шкоди спричиненої злочином, внаслідок якого настала смерть потерпілої у вигляді щомісячних платежів починаючи з листопада 2017 року в розмірі 2510 грн. 67 коп. довічно кожному. Окрім цього, просять стягнути з обвинуваченого на їх користь відшкодування моральної шкоди в розмірі по 450000 грн. кожному.
В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_8 та цивільного позивача ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_9 уточнив позовні вимоги довірителів до ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» вказавши, що вони просять стягнути в межах розміру страхового відшкодування, яке становить 200000 грн., понесені ними витрати на поховання і спричинену їм моральну шкоду. Позовні вимоги довірителів до обвинуваченого підтримав в повному обсязі зазначивши, що це стягнення, які не покриваються страховим відшкодуванням.
Потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 та ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди завданої злочином, внаслідок якого наступила смерть потерпілого. В поданому цивільному позові потерпіла просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» страхове відшкодування моральної шкоди завданої смертю її дочки в розмірі 200000 грн.. Також просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на свою користь 69706 грн. 14 коп. відшкодування матеріальної шкоди спричиненої злочином та 800000 грн. відшкодування моральної шкоди.
В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 уточнив позовні вимоги довірительки до обвинуваченого ОСОБА_4 вказавши, що вона просить стягнути 69706 грн. 14 коп. понесених витрат на поховання та 800000 грн. моральної шкоди, тобто суму яка не покривається страховим відшкодуванням.
Цивільний відповідач ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» явку представника в судове засідання не забезпечив, представник цивільного відповідача подав відзиви на позовну вимогу потерпілої ОСОБА_8 і цивільного позивача ОСОБА_11 та відзив на позовну вимогу потерпілої ОСОБА_6 в яких вказує, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню повністю.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 і цивільного позивача ОСОБА_11 не визнав повністю вказавши, що немає матеріальної можливості їх оплатити. Позовну вимогу потерпілої ОСОБА_6 щодо стягнення з нього 69706 грн. 14 коп. понесених нею витрат на поховання визнав частково зазначив, що не має коштів її відшкодувати. Поряд з цим, позовну вимогу про стягнення 800000 грн. моральної шкоди не визнав повністю.
При вирішенні цивільних позовів в частині позовної вимоги потерпілої ОСОБА_8 , цивільного позивача ОСОБА_11 про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» страхового відшкодування в розмірі 200000 грн. за понесені ними витрати на поховання і спричинення їм моральної шкоди та позовної вимоги потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» страхового відшкодування в розмірі 200000 грн. спричиненої їй моральної шкоди, суд встановив наступне.
Так, 07 вересня 2017 року між ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_4 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7634536. Забезпеченим транспортним засобом згідно даного договору страхування виступає автомобіль «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
04 листопада 2017 року ОСОБА_4 керуючи автомобілем ВМW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в межах с. Біла Криниця Рівненського району Рівненської області допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які перетинали проїзну частину по регульованому пішохідному переході. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходам спричинено тілесні ушкодження, від яких вони померли на місці події.
Відповідно до змісту ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
В силу вимог ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
На спірні правовідносини поширюється дія Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-IV), який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону №9161-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Отже, спеціальний Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає чіткі дії потерпілого для отримання відповідних сум страхового відшкодування.
Потепілі ОСОБА_8 і ОСОБА_6 та цивільний позивач ОСОБА_11 , маючи право, при вище описаних обставинах, на стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 відшкодування відповідно до ст.1167 ЦК України моральної шкоди, ст.1200 ЦК України шкоди, завданої смертю потерпілого та ст.1201 ЦК України витрат на поховання, набули право звернутись із заявою до ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», як страховика цивільно-правової відповідальності ОСОБА_4 , для отримання страхового відшкодування.
Як вбачається із досліджених в судовому засіданні доказів ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 до ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування не звертались, тобто своїм правом на отримання страхового відшкодування на момент розгляду даного кримінального провадження не скористались.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що у ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» обов`язок страхового відшкодування перед ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 не виник, а відповідно їх право на отримання страхового відшкодування не було порушене, невизнане або оспорено.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
В силу вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Враховуючи, що ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 не довели, що цивільний відповідач ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» порушив, не визнавав чи оспорював їх право на отримання страхового відшкодування, суд вважає за необхідне в задоволенні позовної вимоги потерпілої ОСОБА_8 і цивільного позивача ОСОБА_11 про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» страхового відшкодування в розмірі 200000 грн. за понесені ними витрати на поховання і спричинення їм моральної шкоди та позовної вимоги потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» страхового відшкодування в розмірі 200000 грн. спричиненої їй моральної шкоди відмовити за необґрунтованістю.
При вирішенні цивільного позову в частині позовної вимоги потерпілої ОСОБА_8 і цивільного позивача ОСОБА_11 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої злочином, внаслідок якого настала смерть їх дочки ОСОБА_13 , у вигляді щомісячних платежів починаючи з листопада 2017 року в розмірі 2510 грн. 67 коп. довічно кожному, суд встановив наступне.
ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 .
Копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 підтверджується, що потерпіла ОСОБА_8 та цивільний позивач ОСОБА_11 є батьками померлої.
Відповідно до ч.1 ст.1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.
Згідно ч.3 ст.1200 ЦК України особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.
Згідно довідок №135 від 13 лютого 2018 року і №77 від 29 січня 2018 року виданих Корецьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області ОСОБА_8 перебуває на обліку в Корецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області і отримує пенсію за віком багатодітним матерям і матерям інвалідів з дитинства в розмірі 2032 грн. 80 коп. довічно, ОСОБА_11 перебуває на обліку в Корецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області і отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1452 грн. 00 коп. довічно, що свідчить про наявність у останніх самостійних прибутків.
Цивільне процесуальне законодавство передбачає, що обставини за цивільним позовом з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи, що суду не надано жодних доказів того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 фактично перебували на утриманні загиблої дочки ОСОБА_13 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутні підстави для стягнення на їх користь відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого з підстав передбачених ст.1200 ЦК України, що є підставою для відмови у позові в цій частині заявлених вимог за недоведеністю.
При вирішенні цивільного позову в частині позовної вимоги потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення 69706 грн. 14 коп. понесених витрат на поховання, суд встановив наступне.
ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 .
Відповідно до ч.1 ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Відповідно до ст.2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.
Як вбачається із долучених до позовної заяви доказів ОСОБА_6 зробила необхідні витрати на поховання ОСОБА_12 , а саме: за накладною №445 від 05.11.2017 року на суму 5690 грн за надання ритуальних послуг, за товарним чеком від 05 листопада 2017 року на суму 6280 грн. та за товарним чеком від 05 листопада 2017 року на суму 860 грн. за одяг для поховання, всього на суму 12830 грн..
Поряд з цим для підтвердження витрат на поховання ОСОБА_6 надано інші докази, які судом визнаються неналежними, а саме: копія накладної №17 від 08 листопада 2017 року на суму 27000 грн., копія квитанції до прибуткового касового ордеру №768 від 05 листопада 2017 на суму 3748 грн. 68 коп., копія квитанції до прибуткового касового ордеру №899 від 06 листопада 2017 на суму 1500 грн, оскільки, платником за даними документами являється ОСОБА_24 і саме він має право ставити вимогу про стягнення даних витрат на поховання.
Також, ОСОБА_6 надано копії трьох рахунків на загальну суму 24627 грн. 46 коп. за проведення поминального обіду, однак ці витрати не відносяться до необхідних витрат на поховання. А тому не можуть бути стягненні з підстав передбачених ст. 1201 ЦК України.
Враховуючи, що належними доказами підтверджено лише 12830 грн понесених потерпілою ОСОБА_6 необхідних витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, суд вважає, що позовна заява в цій частині заявлених вимог підлягає задоволенню частково в розмірі 12830 грн..
При вирішенні цивільного позову в частині позовної вимоги потерпілої ОСОБА_8 , цивільного позивача ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, суд встановив наступне.
Згідно із ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до наведеного, позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 і цивільного позивача ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_4 по 450000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди та позовна вимога потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 800000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково. Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд виходить з того, що очевидним є те, що ОСОБА_4 неправомірними діями завдано моральної шкоди. Приймає суд до уваги й ту обставину, що потерпілі перенесли стрес, оскільки їм були спричинені глибокі душевні страждання, що призвело до вимушених незворотних змін у їх житті. При цьому, суд враховує також ступінь вини обвинуваченого, у тому числі і те, що злочин вчинено в стані алкогольного сп`яніння.
Виходячи з принципів розумності та справедливості, характеру злочину, глибини фізичних та душевних страждань потерпілих, вини особи, діями якої завдано моральну шкоду та інших обставин, що мають істотне значення, таких як ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, його матеріальний стан, суд вважає, що розумним та справедливим є стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 по 250000 гривень на кожного, в якості відшкодування заподіяної моральної шкоди.
Разом з тим, судом також враховується й те, що обвинувачений добровільно частково в розмірі по 125000 гривень відшкодував заподіяну моральну шкоду потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , що підтверджується відповідними розписками та самими потерпілими.
Враховуючи добровільне часткове відшкодування обвинуваченим моральної шкоди для потерпілих, суд вважає, що з ОСОБА_4 , в якості відшкодування моральної шкоди, на користь потерпілої ОСОБА_8 підлягає стягненню 125000 грн., на користь цивільного позивача ОСОБА_11 підлягає стягненню 250000 грн., на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню 125000 грн..
У відповідності до вимог ст. ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення експертиз, які слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.
Крім того, згідно вимог ст.174 КПК України суд вирішує питання накладеного арешту.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 122, 124, 128, 174, 368, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.286, ч.1 ст.135 КК України та призначити покарання:
- за ч.3 ст.286 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки;
- за ч.1 ст.135 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_4 залишити тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання 04 листопада 2017 року.
Цивільний позов ОСОБА_8 і ОСОБА_11 до ОСОБА_4 та ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди завданої злочином, внаслідок якого наступила смерть потерпілого задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_8 в якості відшкодування завданої моральної шкоди 125000 (сто двадцять п`ять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_11 в якості відшкодування завданої моральної шкоди 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень.
В решті позовних вимог відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди завданої злочином, внаслідок якого наступила смерть потерпілого задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_6 в якості відшкодування витрат на поховання 12830 (дванадцять тисяч вісімсот тридцять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_6 в якості відшкодування завданої моральної шкоди 125000 (сто двадцять п`ять тисяч) гривень.
В решті позовних вимог відмовити.
Скасувати арешт на автомобіль BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Речові докази: автомобіль BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути власнику;
дві пари взуття, фрагменти подібні до лакофарбового покриття, змив та контрольний змив речовини темно-бурого кольору з автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , уламки пластмаси, вилучені з місця ДТП, уламки фари, вилучені в ході огляду автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , фрагменти лакофарбового покриття з автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сліди одорологічного походження з сидіння водія, рульового колеса і важеля перемикання передач автомобіля BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зразки крові ОСОБА_4 знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експертів для проведення:
- судової імунологічної експертизи №2.2-280/17 від 05.12.2017 року в розмірі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок;
- судової імунологічної експертизи №2.2-279/17 від 17.11.2017 року в розмірі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок;
- судової інженерно-транспортної експертизи №3.1-910/17 від 28.11.2017 року в розмірі 2474 (дві тисячі чотириста сімдесят чотири) гривні;
- судової інженерно-транспортної експертизи №3.1-911/17 від 29.11.2017 року в розмірі 2474 (дві тисячі чотириста сімдесят чотири) гривні;
- судової інженерно-транспортної експертизи №3.1-994/17 від 10.01.2018 року в розмірі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень;
- судової трасологічної експертизи №1.5-764/17 від 22.01.2018 року в розмірі 12584 (дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) гривні;
- судової експертизи лакофарбових матеріалів і покрить №2.1-1193/17 від 08.12.2017 року в розмірі 1484 (одна тисяча чотириста вісімдесят чотири) гривні 40 копійки;
- судової одорологічної експертизи №326 від 15.12.2017 року в розмірі 4759 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 04 копійки, а всього, на загальну суму 28042 (двадцять вісім тисяч сорок дві) гривні 64 копійки.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження та прокурору.
Суддя ОСОБА_1