Справа №295/6471/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001975 від 13.05.2018 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білилівка Ружинського району Житомирської області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, працюючого неофіційно, військовозобов`язаного, за станом здоров`я на обліку не перебуває, раніше судимого:

- 13.11.2013 Романівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч. 1, 296 ч. 4, 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком 2 роки 6 місяців; ухвалою від 18.06.2015 іспитовий строк скасовано, направлений для відбування покарання. 7.11.2017 звільнений відповідно до ст. 4 ЗУ «про амністію у 2016 році»,

по обвинуваченню за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2018 близько 13 години 10 хвилин ОСОБА_5 перебував у приміщенні гіпермаркету ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 77. В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 , з корисливих мотивів виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне, викрадення чужого майна із вищевказаного магазина.

Реалізуючи свій злочинний умисел, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непомітними для інших осіб, ОСОБА_5 підійшов до полиць із товарами магазину звідки взяв дві упаковки картриджів проглайт, 4 шт. в упаковці марки «Gillette Fusion Proglide», код 514, вартістю 340 грн. 67 коп. за 1 упаковку, загальною вартістю 681 грн. 34 коп., які поклав під одяг, в який був одягнений.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 , не розрахувавшись за товар, утримуючи викрадене майно при собі, направився в напрямку виходу з приміщення гіпермаркету, намагаючись в такий спосіб залишити місце вчинення злочину, таким чином виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак, свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки після того як останній вийшов за межі магазину, його протиправні дії були припинені охоронцями гіпермаркету.

Своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого злочину та надав відповідні показання, щодо обставин вчинення їх.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину щодо викрадення майна, не оспорює їх, позиція його є добровільною, не оспорюють їх і інші учасники провадження, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку відповідно до вимог ст. 349 КПК України.

Обираючи вид та розмір покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, вказані у ст. 65 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. Пом`якшуючими обставинами відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого, сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди.

При призначенні виду та розміру покарання суд також враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, характеризується за місцем проживання посередньо, розкаюється у вчиненому, а тому суд вважає, що оскільки покарання має на меті також і виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню інших злочинів, вид та розмір покарання можна обрати не у максимальному розмірі, передбаченому санкцією вказаної статті. Суд також враховує і поведінку обвинуваченого на досудовому розслідуванні, який сприяв у розкритті злочинів, потерпіла сторона не настоює на суворому покаранні, а тому з урахуванням пом`якшуючих обставин суд вважає за можливе обрати покарання не в максимальному розмірі санкції вказаних статей та з застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченому ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України та призначити покарання - 1 (один) рік обмеження волі.

Відповідно до статей 75 та 76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: дві упаковки лез залишити власнику; диск з камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

СУДДЯ: ОСОБА_1