Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/566/2018 Справа № 641/3490/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
секретаря ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000358 від 09.04.2018 р., за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ср. Ольшанка Пристенського району Курської області, громадянина України, працюючого на посаді водія КП «Харківводоканал», з повною загально-середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 ,09.04.2018 року, близько о 12 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21099 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по пр. Героїв Сталінграду в м. Харкові зі сторони пр. Гагаріна, в напрямку вулиці Морозова. Під час руху по вказаному проспекту, в районі будинку 1-А він зупинився на крайній лівій смузі руху для виконання розвороту наліво, пропускаючи транспортні засоби, що рухалися в зустрічному напрямку. Після чого, ОСОБА_6 відновив рух та, виконуючи маневр розвороту наліво, грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.4 - Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю» не впевнився в безпеці маневру, не надав дорогу мотоциклу «Kawasaki» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який в цей час рухався в зустрічному напрямку і допустив з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/377-А/18 від 18.05.2018 отримав тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді травми лівої нижньої кінцівки у вигляді відкритого перелому середньої третини діафізу великогомілкової кістки зі зміщенням, відкритого перелому дистального метадіафізу великогомілкової кістки зі зміщенням, відкритого перелому внутрішньої кісточки без зміщення, відкритого уламкового перелому п`яткової кістки, відкритого перелому І-ІІ-ІІІ, V плеснових кісток зі зміщенням. Порушення вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 , відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 534/18 від 18.05.2018, знаходяться в причинному зв`язку з даною подією та наслідками. ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину). Пояснив, що 09 квітня 2018 року о 12 годині 00 хвилин, рухався зі сторони пр. Гагаріна, в напрямку вулиці Морозов та під час руху по проспекту Г. Сталінграду біля будинку 1-А, виїхав на перехрестя на мав намір здійснити маневр розвороту ліворуч, пропустив транспортні засоби, що рухались в зустрічному напрямку. Вказав, що потерпілого не бачив та відновив рух, в результаті чого, скоїв наїзд на потерпілого. Зазначив, що шкоду завдану злочином відшкодував потерпілому в розмірі 67 000 грн. Свою провину у вчиненому злочині визнає в повному обсязі, розкаюється.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
Представник потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, зазначив, що потерпілому обвинувачений ОСОБА_6 відшкодував матеріальну шкоду, завдану злочином, зазначив, що не бажає суворого покарання для обвинуваченого. Просив не позбавляти обвинуваченого ОСОБА_6 посвідчення водія.
Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні просив не позбавляти обвинуваченого ОСОБА_6 волі, вказав, що обвинувачений в подальшому буде допомагати йому в лікуванні та реабілітації.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що заподіяли потерпілому ОСОБА_3 тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 286 КК України
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині), добровільне відшкодування шкоди потерпілому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує пом`якшуючі та відсутність обтяжуючої покарання обставин, а також бере до уваги, що обвинувачений за місцем роботи характеризується позитивно, працевлаштований на посаді водія автотранспортних засобів 1 класу у КП «Харківводоканал» з 03.04.2006 року, відшкодував шкоду, завдану в результаті злочину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Крім того, суд враховує, що, відносно потерпілого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виділено матеріали з кримінального провадження № 0000358 від 09.04.2018 року по факту вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, в результаті чого, за даним фактом провадження по справі стосовно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито, за нереабілітуючою обставиною, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення до моменту розгляду справи. Крім того, суд враховує, що, відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів. Також судом враховується думка потерпілого, який просив застосувати до обвинуваченого покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
За таких обставин, суд дійшов висновку щодо призначення ОСОБА_6 покарання, застосувавши до нього положення ч. 1 статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом на певний строк, суд враховує, що обвинувачений працює на посаді водія автотранспортних засобів 1 класу у КП «Харківводоканал» з 03.04.2006 року, й, позбавлення права керування транспортними засобами, позбавить його засобів до існування. Крім того, суд враховує, що відносно другого учасника ДТП також складався протокол про адміністративне правопорушення, але адміністративне провадження було закрито з нереабілітуючих підстав. З огляду на вищенаведене, суд вважає за можливе не застосовувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Цивільний позов не заявлений.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави, судові витрати, згідно довідок експертної установи, пов`язані з проведенням експертиз - № 534/18 від 18.05.2018 року в сумі 1716 грн. 00 коп., № 517/18 від 17.05.2018 року в сумі 6435 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 174 КПК України, скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.04.2018 року, а саме на мотоцикл «Кавасакі», р.н. НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_8 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіль ВАЗ 21099, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_9 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .
Долю речових доказів, вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_6 - не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді ЧОТИРЬОХ років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку ТРИ роки, не вчинить нового злочину й, виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та обов`язки; п. 2 ч. 2 ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати, згідно довідок експертної установи, пов`язані з проведенням експертиз - № 534/18 від 18.05.2018 року в сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 00 коп., № 517/18 від 17.05.2018 року в сумі 6435 (шість тисяч чотириста тридцять п`ять) гривень 00 коп.
Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.04.2018 року, а саме на мотоцикл «Кавасакі», р.н. НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_8 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіль ВАЗ 21099, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_9 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .
Речові докази: - автомобіль ВАЗ 21099, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_6 вважати повернутим останньому;
-мотоцикл «Кавасакі», р.н. НОМЕР_2 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 - вважати повернутим останньому.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1