БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/200/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2019 р. м. Борзна

Слідчий суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

особи, яка подала скаргу, - адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4

слідчого СВ Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна, з якого знято арешт, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з даною скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову слідчого СВ Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 від 08.02.2019р. про відмову в задоволенні клопотання про повернення майна - автомобіля марки «Фольксваген Т4», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, 2001 року випуску, шо належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , та зобов`язати відповідального в рамках кримінального провадження слідчого негайно повернути йому, адвокату ОСОБА_3 , як представнику ОСОБА_4 , вказаний автомобіль. Свої вимоги обгрунтовує тим, що за рішенням суду ОСОБА_4 визнаний власником даного транспортного засобу й ухвалою слідчого судді від 04.02.2019р. з нього скасовано арешт, в зв`язку з чим слідчий у відповідності до вимог ст.169 КПК України зобов`язаний повернути автомобіль. Однак, в задоволенні з цього приводу його клопотання від 07.02.2019р. слідчим постановою від 08.02.2019р. було безпідставно відмовлено, хоча він як адвокат-представник власника автомобіля ОСОБА_4 згідно з умовами договору про правову допомогу та вимогами чинного законодавства мав на це відповідні повноваження.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав, пояснивши що ним з ОСОБА_4 18 липня 2017 року укладалося два договори про правову допомогу: в цивільній справі та в кримінальному провадженні; проекти цих договорів ним направлялись електронною поштою ОСОБА_4 за місцем його перебування в Королівстві Данія, а клієнт підписані договори відправив йому засобами поштового зв`язку, де він їх як адвокат остаточно підписав у м. Бахмач. Також зазначає, що у відповідності до вимог ст.50, 64-2 КПК України він як представник ОСОБА_4 у кримінальному провадженні наділений такими ж правами як і його клієнт, в тому числі й на одержання майна, арешт якого скасовано.

Слідчий в судовому засіданні вимоги скарги не визнав, вважаючи оскаржувану постанову законною. Пояснив, що укладені ОСОБА_4 з адвокатом ОСОБА_3 договори про правову допомогу не можуть бути підставою для одержання адвокатом автомобіля «Фольксваген Т4», д.н.з. НОМЕР_1 , з якого знято арешт, оскільки на час укладення даних договорів ОСОБА_4 перебував за кордоном й фізично не міг їх підписати у м. Бахмач; крім того, вказані договори всупереч вимогам ст.208, 209 ЦК України вчинені сторонами не у нотаріальній формі.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Приписами п.1 ч.1 ст.303 КПК України встановлено можливість оскарження на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування,- бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1/за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2/за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3/у випадках, передбачених частиною п`ятої статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4/у разі скасування арешту.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000642 від 29.10.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за заявою ОСОБА_7 щодо неправомірного передання у власність його сина ОСОБА_4 автомобіля марки «Фольтксваген Т4» («VOLKSWAGEN TRANSPORTER»), 2001 року випуску.

В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07 вересня 2017 року було задоволено клопотання слідчого про арешт майна; накладено арешт на автомобіль марки «Фольксваген Т4», білого кольору, номер шасі НОМЕР_2 , з залишенням його на зберіганні у Борзнянському ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області. Арешт на даний автомобіль було накладено з метою забезпечення збереження його як речового доказу.

З огляду на постанову Чернігівського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року, якою власником зазначеного автомобіля з 12 липня 2008 року визнано ОСОБА_4 , ухвалою слідчого судді Борзнянського районного суду від 04 лютого 2019 року було скасовано арешт даного транспортного засобу.

07 лютого 2019 року адвокатом ОСОБА_3 на адресу слідчого СВ Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 було подано клопотання про негайне повернення йому, як представнику ОСОБА_4 , вищезазначеного автомобіля.

Постановою слідчого СВ Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 від 08 лютого 2019 року було відмовлено в задоволення даного клопотання адвоката ОСОБА_3 , оскільки автомобіль «Фольксваген Т4» постановою слідчого від 07.09.2017р. визнано речовим доказом, а копія договору про надання правової допомоги не надає підстави адвокату на одержання майна особи, інтереси якої він представляє.

За змістом положень ст.316, 317, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Системний аналіз зазначених норм цивільного законодавства вказує на те, що власник майна може розпоряджатися ним особисто або ж доручити вчиняти щодо його майна юридично значимі дії іншим особам, що становить собою інститут представництва, регламентований приписами глави 17 ЦК України.

Відповідно до ст.237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Крім того, за змістом положень ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи (ч.1). Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна (ч.3). Представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником (ч.4). Повноваження представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, на участь у кримінальному провадженні підтверджуються документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні (ч.5). Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, користується процесуальними правами третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інтереси якої він представляє (ч.6).

Відповідно до приписів ст.50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1/свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2/ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається.

Згідно з ч.1, 4 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги; адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Як вбачається зі змісту укладеного 18 липня 2017 року між ОСОБА_4 (Клієнт) та адвокатом ОСОБА_3 (Адвокат) договору про правову допомогу, копія якого була долучена слідчим до матеріалів справи, Адвокат зобов`язується надавати правову допомогу Клієнту у кримінальному провадженні, використовувати передбачені у КПК України та в інших законодавчих актах засоби, способи і методи для захисту свого Клієнта (п.1.1); Адвокат здійснює свою професійну діяльність згідно з умовами цього договору в усіх установах, підприємствах, організаціях, в тому числі судах України (п.2.1).

Отже, здійснюючи представництво ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, адвокат ОСОБА_3 з огляду на представлені ним документи на підтвердження своїх повноважень має ті ж процесуальні права, що й власник автомобіля ОСОБА_4 .

Посилання слідчого на недійсність укладених між ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_3 договорів про правову допомогу є безпідставними й грунтуються на суб`єктивній оцінці, оскільки Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не містить приписів щодо обов`язковості нотаріального посвідчення угод між адвокатом та клієнтом, а вчинення вказаних договорів у той спосіб, що навів адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні, не суперечить вимогам чинного законодавства та узгоджується з датою (18 липня 2017 року) на штемпелі закордонного пріоритетного поштового відправлення ОСОБА_4 з Королівства Данії на адресу ОСОБА_3 .

Водночас, слідчий суддя зважує на ту обставину, що для користування таким майном як транспортні засоби чинне законодавство встановлює певні особливості та обмеження.

Так, відповідно до ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право керувати транспортним засобом особисто або довіряти у встановленому порядку право користування і розпорядження приватним транспортним засобом іншій особі, яка має відповідне право на керування.

Положеннями п.2.2 Правил дорожнього руху передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Адвокат ОСОБА_3 має посвідчення водія категорії «В», що дає йому право керування належним його довірителю ОСОБА_4 автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_1 ; також в судовому засіданні адвокатом ОСОБА_3 було пред`явлено та оглянуто оригінал свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу, переданий йому власником автомобіля ОСОБА_4 .

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Тому, доводи слідчого в судовому засіданні, що в своєму клопотанні про повернення автомобіля адвокат ОСОБА_3 посилався на п.1.2 договору про правову допомогу від 18.07.2017р., який стосується його участі в цивільній справі, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки в матеріалах кримінального провадження містився й інший договір про правову допомогу, укладений між ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_3 , щодо здійснення останнім повноважень в кримінальному судочинстві; при цьому, слідчий також мав враховувати й положення ст.50, 64-2 КПК України.

Посилання слідчого в постанові на визнання автомобіля речовим доказом по кримінальному провадженню не може бути підставою для обмеження права власника майна на мирне володіння своїм майном, гарантоване ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки арешт вказаного автомобіля було скасовано, а місцезнаходження майна має вирішувати його власник чи уповноважена ним особа.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, вимоги скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 є обгрунтованими й підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна, з якого знято арешт, задовольнити.

Постанову слідчого СВ Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 від 08 лютого 2019 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про повернення майна, з якого знято арешт, скасувати.

Зобов`язати відповідального слідчого СВ Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області, який здійснює кримінальне провадження №0000642 від 29.10.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, повернути представнику ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_3 автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , шо належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1