Справа № 446/71/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька обвинувальний акт та угоду про примирення від 28.12.2018 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000535 від 25 листопада 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Бузька Львівської області, громадянина України, якаий проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, який має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в :

24 листопада 2018 року близько 22.30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в салоні автомобіля марки "Lexus RX300" д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 р.в., який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , а фактичним власником даного автомобіля є ОСОБА_7 , скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_7 , який в цей час знаходився на вулиці поруч з автомобілем на узбіччі автомобільної дороги сполучення Львів-Луцьк, а саме в с. Гайок Кам`янка-Бузького району Львівської області, діючи протиправно, ртобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересівши з пасажирського на водійське сидіння незаконно заволодів автомобілем марки "Lexus RX300" д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 р.в., яким в подальшому здійснив рух в напрямку м. Кам`янка-Бузька Львівської області, залишивши власника автомобіля на вказаній ділянці дороги. Внаслідок таких дій, власнику автомобіля марки "Lexus RX300" д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 р.в. ОСОБА_7 заподіяно матеріального збитку на суму 10922,48 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом.

28 грудня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.289 КК України, шкода завдана потерпілому на суму 10922,48 грн. відшкодована в повному обсязі. Також, підозрюваний та потерпілий дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені, п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно.

У підготовчому засіданні потерпілий просив затвердити добровільно укладену ними угоду про примирення та запевнив, що розуміє наслідки, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 просила суд затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За умовами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу, передбачена санкцією ч.1 ст. 289 КПК України, на яку обвинувачений погодився, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме : права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання припинив свою дію 27.02.2019 внаслідок закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Питання про долю речового доказу потрібно вирішити відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи в сумі 2288 грн. та для проведення трасологічної експертизи в сумі 858 грн. підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов пред`явлено не було.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 28 грудня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речовий доказ - автомобіль марки "Lexus RX300" д.н.з. НОМЕР_1 , 2004 р.в. - вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи в сумі 2288 (дві тьисячі двісті вісімдесят вісім) грн. та для проведення трасологічної експертизи в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім)грн.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1