УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року слідчий судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого.

Відповідно до вимог скарги, ОСОБА_3 просить слідчого суддю: витребувати від суб`єкта оскарження мотивовану постанову на його клопотання та витяг поштового реєстру щодо надсилання йому мотивованої постанови на клопотання, що зазначене на звороті скарги; визнати порушення слідчим процесуального права ч. 1 ст. 220 КПК України в частині не надсилання йому постанови про закриття кримінального провадження; зобов`язати прокурора (слідчого) розглянути його клопотання відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України та в строк не більше трьох днів задовольнити його за наявності підстав, або про повну чи часткову відмову в задоволенні клопотання винести вмотивовану постанову, копію якої вручити заявнику або надіслати поштою.

ОСОБА_3 в судові засідання призначені на 29.08.2018, 14.09.2018, 28.09.2018, 24.10.2018, 26.11.2018, 10.12.2018, 11.01.2019 року ОСОБА_3 не з`явився.

В процесі розгляду скарги від ОСОБА_3 надійшло клопотання в якому він просив розгляд вказаної скарги проводити за його участю у режимі відеоконференції у Жовтневому суді м. Дніпропетровська.

Ухвалою суду від 10.12.2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції відмовлено, оскільки з матеріалів скарги вбачається, що скаржник ОСОБА_3 у самій скарзі та поданих клопотаннях зазначає, що він проживає за адресою у м. Запоріжжі, заявником також не було наведено жодної передбаченої ч.1 ст. 336 КПК України підстави, за яких судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження).

Ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції та судова повістка з викликом на 11.01.2019 року була надіслана скаржнику засобами рекомендованої кореспонденції зі зворотним повідомленням.

Однак конверт з поштовим відправленням повернувся на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про неявку скаржника для отримання судових повісток на поштове відділення за його місцем проживання.

Порядок доставки поштових відправлень регламентований Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженого постановою КМ України від 05.03.2009 року №270(далі - Правила), згідно з п. 2 якого адресатом є - фізична або юридична особа, якій адресується поштове відправлення, прізвище, ім`я та по батькові або найменування якої зазначені на поштовому відправленні в спеціально призначеному для цього місці; одержувачем - адресат або особа, уповноважена ним на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом; повідомлення про вручення поштового відправлення - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення та прізвище одержувача.

Відповідно до п. 91 Правил поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку.

Згідно з п. 92 Правил підлягають доставці додому, зокрема, рекомендовані поштові картки, листи, секограми, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів.

Пунктом 116 Правил встановлено, що у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, після чого повертаються відправнику.

Зазначене свідчить, що скаржник не з`являвся до поштового відділення для отримання поштових відправлень, надісланих судом, та не цікавився їх наявністю.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, що скаржник не з`являвся до поштового відділення для отримання поштових відправлень, надісланих судом, та не цікавився їх наявністю, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду скарги за відсутності скаржника.

Прокурор надав заяву про проведення судового засідання у його відсутності.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд скарги проведено без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000089, слідчий суддя приходить до наступного.

Щодо вимог скаржника про витребування від суб`єкта оскарження мотивовану постанову на його клопотання та витяг поштового реєстру щодо надсилання йому мотивованої постанови на клопотання та зобов`язання прокурора (слідчого) розглянути клопотання заявника, відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, то слідчий суддя виходить з наступного.

З матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000089 вбачається, що постановою слідчого від 17.10.2015 року вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.129 КК України.

З скарги та пояснень до скарги вбачається, що після того, як скаржник дізнався про закриття кримінального провадження № 0000089 він звернувся до уповноваженого прокурора з клопотанням у якому просив здійснити процесуальну дію, передбачену ч.1 ст.220 КПК України, з підстав викладених у клопотанні. ОСОБА_3 посилаючись на те, що постанову прокурор за його клопотанням не постановляв, йому не надсилав, та він її не отримував, просить: - витребувати від суб`єкта оскарження мотивовану постанову на його клопотання та витяг поштового реєстру щодо надсилання йому мотивованої постанови на клопотання, що зазначене на звороті скарги; - зобов`язати прокурора (слідчого) розглянути його клопотання відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України та в строк не більше трьох днів задовольнити його за наявності підстав, або про повну чи часткову відмову в задоволенні клопотання винести вмотивовану постанову, копію якої вручити заявнику або надіслати поштою.

Частина 1 ст. 220 КПК України встановлює строки розгляду клопотань під час досудового розслідування.

Разом із тим, в силу вимог ст.ст. 283-284 КПК України, закриття провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування.

Оскільки слідчим було прийнято постанову про закриття кримінального провадження від 04.06.2013 № 0000089, тому досудове розслідування у даному кримінальному провадженні закінчено, що виключає можливість розгляду клопотань відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України.

При цьому, відповідно до частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 в частині витребування від суб`єкта оскарження мотивованої постанови на його клопотання та витяг поштового реєстру щодо надсилання йому мотивованої постанови на клопотання, що зазначене на звороті скарги, зобов`язання прокурора (слідчого) розглянути його клопотання відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України та в строк не більше трьох днів задовольнити його за наявності підстав, або про повну чи часткову відмову в задоволенні клопотання винести вмотивовану постанову, копію якої вручити заявнику або надіслати поштою задоволенню не підлягають.

Що стосується вимог скарги в частині визнання порушення слідчим процесуального права ч. 1 ст. 220 КПК України в частині не надсилання ОСОБА_3 постанови про закриття кримінального провадження, то слідчий суддя виходить з наступного.

Частиною 1 статті 303 КПК України, передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Встановлений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, є вичерпним та будь-які виключення щодо розгляду таких скарг не допускаються.

Таким чином, до повноважень слідчого судді не належить вирішення питань про визнання порушення слідчим процесуального права ч. 1 ст. 220 КПК України в частині не надсилання ОСОБА_3 постанови про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим дана вимога скарги задоволенню не підлягає.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1