печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 212 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До провадження слідчого судді вказане клопотання слідчого, погоджене із прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Обґрунтовуючи подане клопотання сторона обвинувачення зазначає, що Генеральною прокуратурою України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 205 КК України.

Сторона обвинувачення вказує, що суть підозри відносно ОСОБА_6 полягає в участі у злочинах, вчинюваних злочинною організацією, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України та в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

У встановлений кримінальним процесуальним законом спосіб ОСОБА_6 01 серпня 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. З ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 серпня 2018 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва від 23 серпня 2018 року, відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 50 000 000 грн., строком до 25 вересня 2018 року.

08 жовтня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у сумі 40 000 000 грн., строком до 06 грудня 2018 року.

Постановою Генерального прокурора України від 14 вересня 2018 року продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 12 місяців, тобто до 15 липня 2019 року.

В обґрунтування продовження строків досудового розслідування, сторона обвинувачення посилається на необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

В обґрунтування необхідності проводження строків тримання пі вартою підозрюваного ОСОБА_6 сторона обвинувачення вказує наявними ризики, визначені ст. 177 КПК України, які унеможливлюють застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки підозрюваний, перебуваючи на волі матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, у своєму клопотанні сторона обвинувачення як на підтвердження вказаних ризиків посилається на те, що ОСОБА_6 відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Держприкордонслужби України останнім часом систематично залишає територію України та тривалий проміжок часу проживає за кордоном. За інформацією ГУ БКОЗ СБ України, отриманою за результатами виконання доручення слідчого, встановлено, що для недопущення проведення слідчих (процесуальних) дій під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності, учасниками злочинного угрупування організовано виїзд ОСОБА_6 до Республіки Австрія. Вказаний виїзд здійснено одразу після проведення обшуків за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_6 у жовтні 2017 року. Крім того, після вручення повідомлення про підозру іншому співучаснику злочину - ОСОБА_9 , ОСОБА_6 почав переховуватись від правоохоронних органів і з 19.07.2018 не проживає за місцем реєстрації.

Також на можливість спроб ОСОБА_6 переховуватись може свідчити й наступний факт. Один із співучасників злочинної організації - ОСОБА_8 , будучи обізнаним, що його спільнику ОСОБА_6 повідомлено про підозру та 02 серпня 2018 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, здійснив виїзд з території України. В подальшому, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 212 КК України, та його оголошено у міжнародний розшук.
Також ОСОБА_11 разом з іншими співучасниками злочинної організації може переховуватись на непідконтрольній органам державної влади України, а саме тимчасово окупованій території АР Крим, про що свідчить придбання 16 квітня 2015 року ОСОБА_8 у власність апартаментів № 11 за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, сторона обвинувачення у своєму клопотанні вказує, що слід врахувати тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винуватим. Таким чином, усвідомивши невідворотність покарання, ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків у кримінальному провадженні.

З метою маскування вчинених кримінальних правопорушень ОСОБА_6 , після проведення у жовтні 2017 року обшуків в учасників злочинної організації вжив заходів щодо знищення первинних фінансово- господарських документів суб`єктів господарювання, що підтверджується довідкою оперативного підрозділу від 26.07.2018 про виконання доручення слідчого.

ОСОБА_6 за інформацією ГУ БКОЗ СБ України, отриманою за результатами виконання доручення слідчого надав вказівку ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 переховуватись від правоохоронних органів. Указане що підтверджується довідкою оперативного підрозділу від 26.07.2018 про виконання доручення слідчого.

Крім того встановлено, що під час перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 прихованим шляхом проніс до камери та незаконно зберігав мобільний телефон, після чого почав здійснювати тиск на свідків у кримінальному провадженні, висловлюючи погрози останнім при наданні ними викривальних показів щодо діяльності злочинної організації. Вказаний телефон був вилучений 31 серпня 2018 року у камері, де утримувався підозрюваний, працівниками установи.

Також, під час досудового розслідування до правоохоронного органу надійшли заяви від осіб про забезпечення їх безпеки у відповідності до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» в зв`язку з реальною загрозою їх життю і здоров`ю у разі надання ними викривальних показів стосовно діяльності ОСОБА_6 та інших учасників злочинної організації.

Крім цього, під час обшуку 02 серпня 2018 року складських приміщеннях у с. Березина Вінницького району Вінницької області товару «Горіх Волоський» у кількості 21 тонна, який був підготовлений для експорту. На вказаний товар були відсутні будь-які товарно-супровідні документи, а також документи щодо його оприбуткування, походження тощо. Цей факт підтверджує, що учасники злочинної організації продовжують вчиняти аналогічні злочини.

Таким чином, сторона обвинувачення вважає, що заявлені ризики не зменшились та з`явились нові, які виправдовують тримання особи під вартою.

За вказаних обставин, слідчий у своєму клопотанні просить слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів з моменту постановлення ухвали.

Вислухавши прокурорів, які в судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому доводи та просили його задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також підозрюваного та його захисника, які в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, зазначаючи, що потреба у застосуванні будь-якого запобіжного заходу відносно його підзахисного відсутня. В обґрунтування своєї позиції вказав, що протягом 3-х тижнів перебування його підзахисного на волі, останній 12 разів викликався до ГПУ, однак слідчий не проводив з ним жодних процесуальних дій. Стосовно поїздок за кордон, зазначив, що ОСОБА_6 постійно повертався в Україну, також зазначив, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено особою без належних процесуальних повноважень а відтак підозра відносно ОСОБА_6 є необґрунтованою. Таким чином жодних підстав для задоволення вказаного клопотання немає, просив слідчого суддю відмовити у продовженні тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та у застосуванні відносно останнього будь якого запобіжного заходу, а відтак слідчий суддя, вивчивши клопотання, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею на підставі поданих матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_6 01 серпня 2018 року в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 серпня 2018 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 50 000 000 грн. з покладенням обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2018 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 000 000 грн. з покладенням обов`язків.

Термін обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді, визначено до 06 грудня 2018 року включно.

Вказані ухвали були предметом перегляду суду апеляційної інстанції, під час перевірки яких аналізувались доводи сторони захисту щодо наявності в ОСОБА_6 процесуального статусу підозрюваного та обґрунтованості підозри.

Між тим в рамках розгляду даного клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що дані про наявність обґрунтованої підозри містяться у протоколі № 2 загальних зборів учасників ТОВ «Укрторгплюс» від 17 лютого 2016 року про вступ до складу товариства ОСОБА_6 та призначення його директором; наказі № 1 від 18 лютого 2016 року про призначення ОСОБА_6 на посаду директора ТОВ «Укрторгплюс»; протоколі № 1 загальних зборів засновників ТОВ «Омегаплюс» від 20 вересня 2016 року про створення товариства та призначення його директором ОСОБА_6 ; наказі № 1 від 21 вересня 2016 року про призначення ОСОБА_6 на посаду директора ТОВ «Омегаплюс»; протоколі № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Екоекспрес» від 11 квітня 2016 року про створення товариства та призначення його директором ОСОБА_6 ; наказі № 1 від 12 квітня 2016 року про призначення ОСОБА_6 на посаду директора ТОВ «Екоекспрес»; протоколі № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Фармтрейдінвест» від 02 листопада 2015 року про створення товариства та призначення його директором ОСОБА_6 ; наказі № 1 від 04 листопада 2015 року про призначення ОСОБА_6 на посаду директора ТОВ «Фармтрейдінвест»; статуті ТОВ «Омегаплюс»; статутом ТОВ «Фармтрейдінвест»; податковій декларації з податку на прибуток підприємства за звітній період 2016 року ТОВ «Омегаплюс»; податковій деклараціїєю з податку на прибуток підприємства за звітній період 2015 року ТОВ «Фармтрейдінвест»;висновку комісійної судово-економічної експертизи № 06/06/18-1 від 06 червня 2018 року; протоколі обшуку помешкання ОСОБА_6 від 05 жовтня 2017 року; протоколі огляду матеріалів кримінального провадження від 28.09.2018; протоколі огляду узагальненого матеріалу Держфінмоніторингу від 14 березня 2018 року; протоколі огляду матеріалів НСРД від 20 серпня 2018 року; довідці спеціаліста - Державної аудиторської служби України від 05.10.2018; протоколі допиту свідка ОСОБА_15 від 15 серпня 2018 року; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 серпня 2018 року. Приймаючи таке рішення, слідчий суддя враховує, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Тобто для ствердження наявності обґрунтованості підозри насамперед потрібно встановити подію злочину як такого, а в подальшому наявність обставин, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з означеним злочином.

Зважаючи на викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри в діях ОСОБА_6 щодо інкримінованих йому стороною обвинувачення діянь та не приймає в цій частині доводи сторони захисту.

По суті доводів сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та як наслідок неможливості застосування до ОСОБА_16 більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває з 20 січня 2017 року. При цьому повідомлення про підозру відносно ОСОБА_6 вручено 01 серпня 2018 року та останній починаючи з 02 серпня 2018 року перебуває в умовах тримання під вартою.

Звертаючи втретє з клопотання про застосування (продовження застосування) запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , пов`язаного з обмеженням волі - тримання під вартою, сторона обвинувачення наводить одні і ті самі підстави, що підтверджується текстами долучених до матеріалів клопотання ухвал, хоча чим довше триває досудове розслідування, тим менше обставини, які зумовлюють існування ризиків. Оскільки, як зазначено в рішенні ЄСПЛ «Орловський проти України», заява №12222/09,: «Суд неодноразово встановлював порушення §3 ст.5 конвенції, коли національні суди продовжували тримання заявника під вартою… використовуючи стереотипні формули без розгляду особливих фактів».

Розглядаючи як докази на існування ризиків, дані долучені в матеріалах клопотання, слідчий суддя звертає увагу на те, що з довідки Державної прикордонної служби вбачається, що ОСОБА_6 з часу, триває досудове розслідування 5 раз короткостроково перебував за межами України, в період часу до повідомлення останньому про підозру, що вказує на необізнаність останнього про наявність кримінального провадження, та само по собі не може вказувати на будь які наміри останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності шляхом виїзду за кордон.

Крім цього посилання сторони обвинувачення на перебування іншого підозрюваного в даному кримінальному провадженні у міжнародному розшуку, жодним чином не підтверджує наміри ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Аналогічно доводи сторони обвинувачення з приводу купівлі іншою особою апартаментів на тимчасово окупованій території в АР Крим підозрюваним Немировським, жодними чином не вказує на можливість проживання у згадуваних апартаментах ОСОБА_17 .

По суті доводів сторони обвинувачення з приводу надходження заяв від осіб про забезпечення їх безпеки у відповідності до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» в зв`язку з реальною загрозою їх життю і здоров`ю у разі надання ними викривальних показів стосовно діяльності ОСОБА_6 та інших учасників злочинної організації, слідчий суддя дослідивши протоколи огляду цих заяв, звертає увагу на те, що жодних згадок у вказаних заявах про ОСОБА_6 вони не містять, а відтак не приймає означені доводи сторони обвинувачення на підтвердження існування відповідних ризиків.

З приводу доводів сторони обвинувачення про вжиття заходів ОСОБА_6 щодо знищення первинних фінансово - господарських документів суб`єктів господарювання; надання вказівок ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 переховуватись від правоохоронних органів; здійснення тиску на свідків у кримінальному провадженні, висловлюючи погрози останнім при наданні ними викривальних показів щодо діяльності злочинної організації, слідчий суддя звертає увагу, що такі доводи не підтверджуються нічим окрім довідок, складених оперативними співробітниками СБ України, що не є процесуальними джерелами доказів, перелік яких визначений ч. 2 ст. 84 КПК України.

Інших доказів на існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які б обумовлювали продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , стороною обвинувачення не наведено, зважаючи й в тому числі на те, що інкриміновані діяння ОСОБА_6 є такими, що не пов`язані з насильством або погрозою застосування такого.

Твердження сторони обвинувачення щодо можливого призначення покарання ОСОБА_6 , а відтак як наслідок усвідомлення останнім цього призведе до його втечі, повністю нівелює правову позицію, неодноразово викладену в рішеннях ЄСПЛ, зокрема у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року, в якій зазначено, що: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Крім цього, слідчий суддя надходить до висновку що тягар доведення обставин, що свідчать на користь тримання під вартою, завжди несе держава, будь-які обставини, щодо доведеності або значення яких для вирішення питання про тримання під вартою або звільнення залишається сумнів, мають тлумачитися на користь звільнення, оскільки на боці захисту завжди діє презумпція свободи, сформульована в ст. 29 Конституції та ст. 5 Конвенції.

Виходячи з доведеності обґрунтованості підозри та тяжкості інкримінованих діянь, разом з тим, слідчий суддя вважає наявними підстави для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з покладанням обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті та не знаходить підстав для продовження тримання ОСОБА_6 під вартою, виходячи з обставин, викладених в мотивувальній частині ухвали вище та вимог ч. 5 ст. 199 КПК України.

Вирішуючи, який запобіжний захід слід застосувати, слідчий суддя у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України враховує обставини та наслідки діянь, тяжкість покарання, особу підозрюваного та вважає за належне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 відповідно до ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який в повній мірі зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам та гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 4 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора або слідчого судді та суду у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 202, ст. 205 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 22, 26, 181, 194, 199, 202, 205, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Відмовити старшому слідчому в особливо важливих справах шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця міста Вінниця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 212 КК України.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 212 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги.
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 січня 2019 року, включно.
У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 26 січня 2019 року включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає виконанню після її проголошення.
Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .
Повний текст ухвали оголошено о 17 год. 40 хв. 03 грудня 2018 року
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1