Провадження № 1-кп/470/10/18
Справа № 485/843/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2017 року за № 0000002, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снігурівка Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2017 року о 00 годині 30 хвилин у ОСОБА_5 , який перебував на проїжджій частині, навпроти кафе-бару «Артуа», що по вулиці Центральна, 44 в м. Снігурівка Миколаївської області, на ґрунті раптово-виниклих в ході сварки неприязних відносин, виник злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_8 , який також перебував на зазначеній проїжджій частині у стані алкогольного сп`яніння, тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 умисно наніс ОСОБА_8 один удар правою рукою в обличчя, від чого останній впав на сідниці та лікті асфальтованої поверхні проїжджої частини вулиці, та внаслідок чого отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді синця на обличчі, який займає спинку носа, внутрішні кути повік обох очей, верхню губу посередині, крововиливу в слизову оболонку верхньої губи посередині, переламу кісток спинки носа, садна на спинці носа, синців в ділянці ліктьових суглобів по задній поверхні та крововиливів у м`які тканини правої сідниці.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні вказаного злочину фактично визнав частково та пояснив, що 01 січня 2017 року близько 22 години 30 хвилин з товаришем ОСОБА_9 на його автомобілі приїхав до бару «Артуа», що в м. Снігурівка, а автомобіль залишили біля входу. Через деякий час, вийшовши з бару, побачив чотирьох людей біля автомобіля та спитав, що вони там роблять. Один з них, ОСОБА_10 , йому грубо відповів, після чого він, взявши у товариша битку, погнався за ним, та не наздогнавши, повернувся до автомобіля і поклав її. ОСОБА_8 стояв біля автомобіля та на його прохання відійти від нього, нецензурно йому відповів, після чого він один раз рукою вдарив його в обличчя, від чого той впав на сідниці та лікті і не зміг підвестися. Він йому допоміг, посадив на бордюр на протилежній стороні дороги та пішов до бару. Згодом до нього підійшов ОСОБА_10 , вони стали розмовляти про вчинене, а підійшовший до них ОСОБА_8 забрав ОСОБА_10 та вони поїхали додому. Крім того пояснив, що того дня в стані алкогольного сп`яніння він не перебував, оскільки збирався керувати автомобілем.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так заявою від 02 січня 2017 року, адресованою на ім`я начальника Снігурівського відділу поліції, потерпіла ОСОБА_3 просила притягти до відповідальності невідому особу, яка 02 січня 2017 року у нічний час в м. Снігурівка спричинила її сину ОСОБА_8 тілесні ушкодження, від яких він потрапив до лікарні (а.п.71 т.1).

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що проживала разом з сином ОСОБА_8 в с. Юріївка Снігурівського району. Ввечері 01 січня 2017 року син пішов у гості до ОСОБА_10 , тривалий час його не було та коли близько 01 години ночі повернувся, то був сильно побитий. У нього були розбиті ніс, губа та голова на потилиці. Згодом він став скаржитися на сильний головний біль та нудоту. Викликавши місцевого фельдшера та швидку, його доправили до Снігурівської ЦРЛ, де він впав у кому, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Від ОСОБА_10 дізналася, що того дня вони їздили до м. Снігурівка за цигарками де їх побили. Під час перебування сина в лікарні до неї підходив ОСОБА_5 , говорив, що то він його вдарив та пропонував допомогу.

Згідно протоколу огляду місця події від 02 січня 2017 року з план-схемою та фототаблицею, слідчим Снігурівського відділу поліції було оглянуто ділянку місцевості, розташовану навпроти кафе-бару «Артуа», що по вул. Центральна, 44 м. Снігурівка, де на узбіччі проїжджої частини було виявлено шапку та плями бурого кольору (а.п.75-78 т.1).

За даними протоколу огляду речей з фототаблицею від 02 січня 2017 року, на спортивній кофті, капюшоні куртки, штанах та наволочці, належних ОСОБА_8 , які добровільно видала потерпіла, маються нашарування бурого кольору (а.п.80-84 т.1)

У відповідності до висновків експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи № 68 та № 71 від 28 лютого 2017 року, Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 176 від 01 червня 2017 року, на шапці, ватному тампоні зі змивом, наволочці, кофті, штанах та куртці знайдена кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_8 (а.п.190-191, 199-201, 221-231 т.1).

02 січня 2017 року слідчим Снігурівського відділу поліції за місцем фактичного проживання обвинуваченого по АДРЕСА_2 , було проведено обшук, в ході якого вилучені речі, в які був одягнутий ОСОБА_5 під час вчинення злочину, зокрема куртку чорного кольору (а.п.119-124 т.1).

Згідно висновку експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи № 69 від 27 лютого 2017 року та висновку експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 185 від 01 червня 2017 року, на вилученій у обвинуваченого під час обшуку куртці, знайдена кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_8 (а.п.194-196, 209-2017 т.1).

За даними протоколу огляду трупу від 04 січня 2017 року з фототаблицею та висновку експерта обласного бюро судово-медичної експертизи № 4 від 16 лютого 2017 року, на трупі ОСОБА_8 , зокрема, виявлено тілесні ушкодження у виді синця на обличчі, який займає спинку та кінчик носа, внутрішні кути повік обох очей, верхню губу посередині, крововилив в слизову оболонку верхньої губи посередині, перелом кісток спинки носа, садно на спинці носа, які утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути кулак або долоня руки, пальці якої в момент удару були напівзігнуті в кулак, та мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Крім того на трупі ОСОБА_8 виявлено синці в ділянці ліктьових суглобів по задній поверхні, крововиливи невеликих розмірів в м`які тканини спини та правої сідниці, які є характерними для падіння та мають ознаки легких тілесних ушкоджень (а.п.146-148, 151-159 т.1).

Під час проведення слідчих експериментів 04 січня 2017 року зі свідком ОСОБА_11 , 10 березня 2017 року зі свідком ОСОБА_12 та обвинуваченим ОСОБА_5 , зазначені особи на місці на проїжджій частині біля кафе бару «Артуа», що по вул. Центральна, 44 в м. Снігурівка, показали як саме ОСОБА_5 завдав удару рукою в обличчя ОСОБА_8 (а.с.162-169 т.1, 1-11, 12-25 т.2).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 січня 2017 року, потерпіла ОСОБА_3 впізнала обвинуваченого як особу, яка зізналася їй у завданні удару її сину ОСОБА_8 біля кафе-бару «Артуа» в м. Снігурівка (а.п.181-182 т.1).

За даними висновку експерта (судово-медичної комісії) Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи № 33-К від 05 травня 2017 року, смерть ОСОБА_8 наступила в результаті черепно-мозкової травми у вигляді перелому потиличної кістки, забою правої та лівої лобних, правої скроневої долей головного мозку та гіпоталамусу справа, крововиливу над твердою мозковою оболонкою в потиличній частині голови та крововилив під тверду мозкову оболонку в передньо-нижніх відділах головного мозку, крововиливів під м`які мозкові оболонки в ділянці лівої скроневої долі, забою м`яких тканин голови у вигляді крововиливу в м`які тканини потиличної ділянки голови, садна в потиличній ділянці голови. Локалізація і характер вказаних тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони могли утворитись в результаті так званої «інерційної травми», тобто при одноразовому падінні з положення стоячи з наступним ударом потиличною областю голови та верхньою частиною спини об переважно плоску поверхню. Між ударом в область носа та падінням на площину з утворенням черепно-мозкової травми, яка призвела до смерті ОСОБА_8 , причинно-наслідкового зв`язку не вбачається (46-57 т.2).

За такого, вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд знаходить доведеною.

Органом досудового розслідування в вину ОСОБА_5 поставлено вчинення вказаного злочину в стані алкогольного сп`яніння, однак в ході судового розгляду вказана обставина свого підтвердження не знайшла, оскільки обвинувачений вказаний факт заперечував, а прокурором інших доказів надано не було, тому зазначена обставина із обвинувачення судом виключається.

Доводи потерпілої та її представника про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України та притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 на увагу суду не заслуговують, оскільки відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Крім того, згідно висновку експерта (судово-медичної комісії) Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи № 33-К від 05 травня 2017 року та показів експерта ОСОБА_13 , наданих в судовому засіданні, між ударом в область носа та падінням на площину з утворенням черепно-мозкової травми, яка призвела до смерті ОСОБА_8 , причинно-наслідкового зв`язку не вбачається.
За такого діїОСОБА_5 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, однак не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п.66-80 т.2).

За даними досудової доповіді, наданої Снігурівським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки обвинуваченого для суспільства оцінюються як середні, а його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, цілодобового нагляду та контролю (а.п.131-133 т.2).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність злочину, що відноситься до злочину невеликої тяжкості, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченого.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Прокурором обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого як в обвинувальному акті, так і в судовому засіданні зазначено вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, однак зазначена обставина не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі зазначеного, з урахуванням наведених даних про особу обвинуваченого, зокрема відсутність у нього роботи, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі в мінімальних межах санкції частини статті обвинувачення, як того просив у судовому засіданні прокурор і не заперечували обвинувачений і захисник, оскільки воно буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Однак, 07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.

Відповідно до п. «в» ст.1 зазначеного Закону звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, за умови, що вони не позбавлені батьківських прав, та на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів справи вбачається, що у обвинуваченого на утриманні маються двоє малолітніх доньок 2007 та 2014 року народження, відносно яких, за інформацією служби у справах дітей Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області від 19 грудня 2018 року, він батьківських прав не позбавлявся (а.с.75-76, 145 т.2).

Згідно ч.1 ст.10 ЗУ "Про амністію у 2016 році" питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, який вчинив 02 січня 2017 року, на день набрання чинності ЗУ "Про амністію у 2016 році" має двох малолітніх дітей, у відношенні яких батьківських прав не позбавлявся, заявляє про застування до нього вказаного Закону, обмеження, передбачені ст.9 ЗУ "Про амністію у 2016 році" щодо застосування амністії відсутні, суд дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертиз.

Долю речових доказів, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Снігурівського відділу поліції, суд вирішує відповідно до п.п.4, 5 ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 від відбування призначеного за даним вироком покарання звільнити, оскільки він батьківських прав не позбавлявся та у нього маються двоє дітей, яким не виповнилося 18 років.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням двох молекулярно-генетичних експертиз, в розмірі 10707,84 грн.

Речові докази, які перебувають в камері зберігання речових доказів Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області:

¦куртку ОСОБА_5 , повернути обвинуваченому як власнику;

¦змиви крові та шапку, вилучені під час огляду місця події, знищити, як майно, яке не має ніякої цінності;

¦кофту, куртку, штани, наволочку ОСОБА_8 , повернути потерпілій ОСОБА_3 , а у випадку їх непотрібності, знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1