Справа № 183/214/19
№ 1-кп/183/791/19
В И Р О К
іменем України

12 лютого 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, №0000439 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом у військовому званні солдат, розвідника-санітара військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

встановив:

відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №134 від 04.07.2017 р. солдата військової служби за контрактом ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 97-РС від 04.07.2017 р. солдата ОСОБА_3 призначено на посаду розвідника 2 відділення, 1 розвідувального взводу, розвідувальної роти.

Солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період.

18 жовтня 2017 р. солдат ОСОБА_3 , діючи всупереч вимог Статуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

26 січня 2018 р. солдат ОСОБА_3 прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службового обов`язку, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, 18 жовтня 2017 р. солдат ОСОБА_3 , самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та незаконно перебував за межами військової частини до 26 січня 2018 р.

Відповідно до наказу командира військового частини НОМЕР_1 №12-РС від 02 лютого 2018 р. солдата ОСОБА_3 призначено на посаду розвідника-санітара 1 відділення 1 розвідувального взводу розвідувальної роти.

17 квітня 2018 р. солдат ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, повторно самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

17 грудня 2018 р. солдата ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КПК України внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину, щиро кається.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Суд вставив відповідно до ст. 66 КК України пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_3 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати кримінальній відповідальності, його сприяння у викритті злочину, також суд враховує позитивні характеристики обвинуваченого за місцем служби та проживання та участь ОСОБА_3 в антитерористичній операції по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Обтяжуючих покарання обставин відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено,

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України вважає за можливе, при наявності таких пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, призначити покарання згідно ст. 69 КК України та ст. 60 КК України, нижче найнижчої межі передбаченої санкцією ч. 4 ст. 407 КК України у виді арешту з відбуванням на гауптвахті.

Таке покарання, на думку суду, відповідає обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і буде достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України ст. 60 КК України чотири місяці арешту з відбуванням на гауптвахті.

Зарахувати в строк відбуття покарання час знаходження на гауптвахті ОСОБА_3 з 17 грудня 2018 р.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід тримання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 349 КПК України.

Копії вироку видати прокурору, обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1