Справа № 452/668/19
У Х В А Л А

про арешт майна

20 лютого 2019 року м.Самбір

Слідчий суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку ч. 4 ст. 107 КПК України (за відсутності осіб, які беруть участь у судовому провадженні та нездійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження) клопотання слідчого СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Слідчий СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 19 лютого 2019 року звернулася до слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області з клопотанням, погодженим із прокурором Самбірської місцевої прокуратури Львівської області, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 18 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У обґрунтування вказаного клопотання зазначила, що 17 лютого 2019 року до Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що з її житлового будинку по АДРЕСА_1 невідома особа у період часу з жовтня 2018 року таємно викрала майно на суму 4 100 грн. і 17 лютого 2019 рок під час огляду місця події було вилучено сліди речовини бурого кольору із уламком скла із розбитих дверей та сліди такої ж речовини з віконною ручкою із приміщення будинку, які знаходяться на зберіганні в Самбірському ВП ГУ НП у Львівській області, та накладення на них арешту необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів для призначення судових експертиз, проведення ряду слідчих (розшукових дій) та для встановлення всіх обставин вчинення злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Ураховуючи наведене, а також те, що у судове засідання особи, які беруть участь у судовому провадженні не прибули і їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання, розгляд вказаного клопотання слідчого проведено за відсутності осіб, які беруть участь у судовому провадженні та фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.
Слідчий суддя дійшов висновку про задоволення вказаного клопотання слідчого з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном,зокрема, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1) ч. 2 цієї статті КПК України арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення збереження речових доказів.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Із зазначеного клопотання слідчого СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна видно, що воно відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Із Витягу з ЄРДР вбачається, що СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 18 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке розпочате за заявою ОСОБА_4 про вчинення крадіжки електричних товарів та іншого майна із будинку, який перебуває у її власності та знаходиться по АДРЕСА_1 (а. с. 4).
Із протоколу огляду місця події від 17 лютого 2019 року та постанови про визнання речовими доказами відомо, що під час огляду вказаного будинку виявлено та вилучено сліди речовини бурого кольору із уламком скла з розбитих дверей та сліди такої ж рідини із віконною ручкою, які визнані речовими доказами знаходяться на зберіганні у Самбірському ВП ГУ НП у Львівській області (а. с. 7-8, 9).
Ураховуючи наведене, а також те, що вилучені під час огляду місця події сліди речовини бурого кольору із уламком скла із розбитих дверей та сліди такої ж речовини із віконною ручкою із приміщення будинку мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані як докази вчиненого злочину, у тому числі і як речові докази, необхідно накласти арешт на вказані речі.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, постановляє ухвалу, в якій зазначає:
1) перелік майна, на яке накладено арешт;
2) підстави застосування арешту майна;
3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення;
4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно;
5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Керуючись ст. ст. 371, 372 КПК України,

постановив:
Клопотання слідчого СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на: сліди речовини бурого кольору з уламком скла із розбитих дверей, які упаковано в пакет «Експертна служба МВС Україна» № 2402526 та сліди речовини бурого кольору із віконною ручкою із приміщення будинку потерпілої ОСОБА_4 , які упаковано в пакет «Експертна служба МВС Україна» № 2402537, що знаходяться у камері зберігання речових доказів Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ Самбірського відділу поліції ГП НП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції, який постановив оскаржувану ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Слідчий суддя