Справа № 216/6701/18
провадження 1-кп/216/503/19
ВИРОК
іменем України

15 лютого 2019 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002084 від 09.11.2018, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, перебуває в зареєстрованому шлюбі, утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 23.01.2003 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за 185 ч.2, 185 ч. 3, 186 ч. 3, 70, ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 05.06.2003 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 140 ч. 2, 185 ч. 3, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2003 року та призначено остаточне покарання 6 років позбавлення волі, звільнився 06.10.2006 року умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 25 днів;

- 02.07.2008 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.06.2003 року та призначено остаточне покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 14.01.2008 року умовно - достроково на невідбутий строк 8 місяців 24 дні;

- 19.09.2011 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч 1 ст. 209, ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.07.2008 та призначено остаточне покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільнився 04.06.2015 року умовно - достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 9 днів;

- 09.06.2016 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 19.09.2011 та призначено остаточне покарання 1 рік 5 місяців позбавлення волі, звільнився 11.07.2017 після відбуття строку покарання,

- 12.12.2018 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 190 ч.2, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

В ході судового розгляду було встановлено, що в денний час доби 21.10.2018, ОСОБА_4 , маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, прибув до приватного домоволодіння АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , зайшов через відчинені вхідні двері, якими обладнана квартира АДРЕСА_4 , тим самим таємно проник у зазначену квартиру. Знаходячись в приміщенні квартири, діючи повторно, умисно з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_6 та переконавшись в тому, що його дії носять таємний характер, таємно викрав мобільний телефон «HUAWEI Y6 Pro», моделі: TIT-U02, золотистого кольору, що належить потерпілому ОСОБА_6 . Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним за власним розсудом, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди у розмірі 2066,67 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , виннимсебе визнав повністю й пояснив, що за обставин, викладених у вироку вчинив кримінальне правопорушення, а саме: потерпілий ОСОБА_6 його сусід по двору, вони знайомі приблизно 10 років. 21.10.2018 у світлу пору доби він перебував у дворі будинку АДРЕСА_3 разом із своїм сусідом ОСОБА_6 . Він попросив у ОСОБА_6 телефон, щоб зателефонувати матері, на що потерпілий сказав, що коли прийде то дозволить взяти телефон, оскільки той знаходився у квартирі. Коли ОСОБА_6 пішов у магазин, то він зайшов без дозволу в квартиру потерпілого, де взяв його телефон та відніс додому. Наступного дня він продав телефон на Центрально-Міському ринку за 200 грн. Телефон повернуто потерпілому. У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, осудивши свої дії та усвідомивши суспільну небезпечність вчиненого злочину.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням їм його фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також письмовими документами, які характеризують особу обвинуваченого та в частині речових доказів та процесуальних витрат.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні, у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, а дії його відповідають складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, у зв`язку із чим, обвинувачений підлягає кримінальному покаранню.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_4 на момент вчинення ним інкримінованого йому злочинного діяння раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має утриманців, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, до вересня 2018 року перебував під наглядом лікаря-нарколога з приводу вживання опіоїдів з і шкідливими наслідками, знаходиться на диспансерному обліку в «Криворізькому протитуберкульозному диспансері» з приводу мультирезистентного туберкульозу легенів, а також страждає від ВІЛ-інфекції IV клінічної стадії.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочину, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин.

До обставин, які пом`якшують покарання і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить щире каяття обвинуваченого.

До обставин, які обтяжують покарання, і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить рецидив.

Обговорюючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також особу обвинуваченого і обставину, яка пом`якшує його покарання, наведену судом вище у вироку, у зв`язку з чим суд, враховуючи санкцію ч. 3 ст. 185 КК України, вважає що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, оскільки таке покарання сприятиме його виправленню і попередженню вчиненню нових злочинів, а також буде необхідним і достатнім та вважає необхідним застосувати до обвинуваченого приписи ст. ст. 75, 76 КК України та звільнити останнього від відбування покарання з встановленням йому іспитового строку.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, таке залучення експертів здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України.

В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках цього кримінального провадження було проведено експертне дослідження: судова товарознавча експертиза (висновок №17/12.1/870 від 22.11.2018), на проведення якої були затрачені кошти з Державного бюджету України в розмірі 286 грн., що підтверджується довідкою експертної установи, Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, тому такі процесуальні витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 63, 66, 67, 75, 76, 185 ч.3 КК України, ст.ст. 100, 124, 349, 369-376, 392, 395, 532-533 КПК України, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.12.2018 за ст.ст. 190 ч.2, 75, 76 КК України більш суворим, визначити остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, встановленого судом в 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 13.11.2006 Саксаганським РВ КМУ УМВС України у Дніпропетровській області), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 у дохід Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп.

Речові докази:

- мобільний телефон «HUAWEI Y6 Pro», моделі: TIT-U02, золотистого кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 повернути законному володільцю.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1