Справа № 212/861/19
У Х В А Л А

07 лютого 2019 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність слідчого Покровського ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні №0003166 від 16 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
30 січня 2019 року в провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана скарга, у якій ОСОБА_3 просить визнати протиправною бездіяльність слідчого щодо відмови внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування щодо викладених в заяві фактів від 03.09.2018 р., визнати протиправною бездіяльність слідчого щодо ненадання ОСОБА_3 витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, та не ознайомлення з його правами та обов`язками потерпілого, скасувати рішення слідчого від 03.01.2019 р. та зобов`язати слідчого визнати його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0003166 від 16.11.2018 року та надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

На підтвердження вказав, що 16.11.2018 року на виконання ухвали слідчого судді від 06 листопада 2018 року суду Покровським ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області внесені відомості до ЄРДР за № 0003166 про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 03.09.2018 року та розпочато досудове розслідування. 17 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого Покровського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, із заявою про визнання його потерпілим відповідно до вимог КПК України. Проте, 22 січня 2019 року ОСОБА_3 отримав постанову слідчого ОСОБА_4 про відмову у визнанні його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, з якою заявник не погодився, оскільки вважає що кримінальним правопорушенням йому було завдано матеріальної та моральної шкоди у зв`язку з відключенням електричної енергії за його адресою з 03.09.2018 року по 03.10.2018 року, а отже дії слідчого є неправомірними.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи, викладені у скарзі та просив її задовольнити.
Вислухавши в судовому засіданні скаржника, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідування після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, … а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Оскільки бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 вже була предметом оскарження і розгляду слідчим суддею, на підставі ухвали якого 16.11.2018 року внесені відомості до ЄРДР за № 0003166 про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 03.09.2018 року та розпочато досудове розслідування, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення скарги в цій частині.
Щодо вимог скарги про визнання противною бездіяльності слідчого в частині не повідомлення ОСОБА_3 про початок досудового розслідування, слідчий суддя вважає їх необґрунтованими, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що таке повідомлення надсилалось ОСОБА_3 , копія якого долучена до скарги самим скаржником і в судовому зсіданні вказані обставини ним не заперечувались.
Вимоги скарги на бездіяльність слідчого в частині не надання ОСОБА_3 як заявнику витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає обґрунтованими, та таким, що підлягають задоволенню, оскільки таке право заявника прямо передбачено п.1-1 ч.2 ст.60 КПК України.
Крім того, відповідно до вимог ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
В розумінні ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 17 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 із клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0003166 від 16.11.2018 р., вважаючи себе особою, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної та майнової шкоди.
Як вбачається з копії постанови слідчого Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 03 січня 2019 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні. Згідно змісту постанови, у заяві ОСОБА_3 не зазначено в чому полягає завдана шкода, заявником не надано жодного документу на її підтвердження, не зазначено обставини завдання шкоди, які могли би бути перевірені слідчим шляхом та обов`язково підлягають доказуванню.
Відповідно до п.3) ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Як вбачається з витягу з ЄРДР, відомості внесені за попередньою кваліфікацією ст.356 КК України, правова конструкція складу якої передбачає обов`язкове порушення законних або передбачуваних прав громадян, підприємств, установ чи організацій. При цьому, самоправство, тобто самовільне вчинення будь-яких дій, що оспорюються іншою фізичною або юридичною особою є кримінально карним лише за умови заподіяння діями винного значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Поняття значної шкоди є оціночним і має вирішуватись у кожному конкретному випадку, виходячи з встановлених фактичних обставин справи.

Таким чином, у кримінальному провадженні за попередньою кваліфікацією ст.356 КК України наявність або відсутність завданої шкоди та її розміру є одним із основних елементів об`єктивної сторони складу злочину, що підлягають обов`язковому доказуванню.

Крім того, відмовляючи у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, слідчим не враховано, що в розумінні ст.477 КПК України кримінальне провадження за статтею 356 (самоправство - щодо дій, якими заподіяно шкоду правам та інтересам окремих громадян або інтересам власника) - є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення і може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого.
Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає постанову слідчого від 03 січня 2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим передчасною, належним чином не обґрунтованою та не вмотивованою, оскільки з досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим з 16 листопада 2018 року (моменту початку досудового розслідування) не проведено жодної процесуальної або слідчої дії, направленої на встановлення фактичних обставин справи, наявності або відсутності події кримінального правопорушення, а також кола осіб, яким завдано шкоди та розміру такої шкоди. Лише 01.02.2019 року слідчим доручено оперативним підрозділам встановити причетних осіб та можливих свідків, результати виконання якого відсутні.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Вимоги скарги в частині зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим задоволенню не підлягають, оскільки вирішення вказаних питань не віднесено до компетенції слідчого судді, а є виключно повноваженнями слідчого у кримінальному провадженні, який відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Скарга в частині зобов`язання слідчого видати ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого є передчасною і задоволенню не підлягаю, оскільки такий обов`язок виникне у слідчого лише після визначення процесуального статусу заявника ОСОБА_3 у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 55, 60, 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого Покровського ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 видати заявнику ОСОБА_3 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0003166 від 16 листопада 2019 року.
Скасувати постанову слідчого Покровського ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 03 січня 2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0003166 від 16 листопада 2019 року.
Зобов`язати слідчого Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 16.11.2018 року про залучення його в якості потерпілого відповідно до вимог діючого кримінально-процесуального законодавства із складенням вмотивованої постанови за наслідками розгляду такого клопотання та повідомленням ОСОБА_3 про результати розгляду, відповідно до вимог закону.
В задоволенні іншої частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Слідчий суддя