Ухвала
Іменем України
11 квітня 2019 року

м. Київ
справа № 320/3913/18-к
провадження № 51-1717 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 лютого 2019 року,
встановив:
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 січня 2019 року відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному проваджені №0000929 від 20 квітня 2018 року, за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а кримінальне провадження повернуто прокурору для продовження досудового розслідування.
Захисник ОСОБА_4 , що дії в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , та прокурор, не погодившись із ухвалою місцевого суду, оскаржили її в апеляційному порядку.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28 лютого 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_4 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 січня 2019 року, оскільки скарги подані на судове рішення яке не підлягає апеляційному оскарженню.
У касаційній сказі захисник ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. При цьому зазначає, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження, не перевірив законність ухвали суду першої інстанції, що суперечить положенням ч. 1 ст. 24 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши долучені до скарги копії судових рішень, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Загальний порядок судового провадження на підставі угоди визначено ст. 474 КПК України. Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України якщо суд відмовляє у затвердженні угоди, у такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти одне з таких рішень: затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Крім того, у ст. 314 КПК України закріплено, які саме рішення прийняті судом під час підготовчого провадження у кримінальному провадженні підлягають оскарженню а апеляційному порядку. Зокрема, до таких рішень віднесено ухвалу про повернення обвинувального акта, або ухвалу про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Процедура перегляду судових рішень регламентована Розділом V КПК України, та встановлює розумні обмеження щодо скарження певної категорії судових рішень. Такої ж позиції притримується Конституційний Суд України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий пп. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Про те, що доступ до правосуддя не є абсолютним вказується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури.
Положеннями ст. 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК України. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції, з чим погоджується колегія суддів, дійшов вірного висновку, що ухвала Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 січня 2019 року, якою відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 , не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Враховуючи наведене, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою захисника слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 лютого 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3