Справа № 307/1927/18
Провадження № 1-кп/307/308/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого
судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, кримінальне провадження за № 0000139, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дубове, зареєстрованого АДРЕСА_1 , та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не одруженого, сезонного робітника, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У 2014 році, на ринку, у смт. Дубове, ОСОБА_4 , придбав у невстановленої слідством особи ніж, який умисно носив при собі, до моменту його виявлення - 17.05.2018 р. -, працівниками поліції.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ст. 263 ч. 2 КК України носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що на базарі у смт. Дубове, він зустрівся із чоловіком, який був йому візуально знайомий та побачив у нього ніж, який купив за 25 гривень. 17.05.18 р., після вживання спиртних напоїв він сидів на лавиці, в смт. Дубове, і працівники поліції побачили, що з-під його куртки виглядав ніж, який він добровільно видав.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.
Згідно висновку експерта № 1/212 від 25.06.2018 р. наданий на дослідження металевий предмет є ножем виготовленим за типом мисливських ножів загального призначення, колюче ріжучої дії, який відноситься до категорії короткоклинкової зброї, виготовлений у саморобний спосіб.
Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він дав вільно, без примусу та тиску, які узгоджуються між собою, не суперечать обвинувальному акту та матеріалам кримінального провадження суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 263 ч. 2 КК України.
Обираючи обвинуваченому покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочин, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Згідно ст. 67 ч.2 КК України суд має право, залежно від характеру вчиненого злочину, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 6-1, 7, 9, 10, 12 такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку.
Органом досудового розслідування вказано, що ОСОБА_5 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння і цю обставину визнано такою, що обтяжує покарання. Однак суд вважає, що цю обставину не слід визнавати такою що обтяжує покарання, так як факт перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння нічим не підтверджено, і крім того, вчинений злочин за своїм характером ніяк не пов`язаний із фактом перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винуватим у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Враховуючи наведені пом`якшуючі обставини, особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді штрафу.
Відповідно до ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експерта, які згідно ст. 124 ч. 2 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави, тому суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 витрат за проведення експертизи в дохід держави у сумі 715 грв.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят гривень).

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень за проведення експертизи.
Речовий доказ ніж - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1