ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 766/9936/18 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/274/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акту
У Х В А Л А
іменем України

26 березня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0000874за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. В обґрунтування свого висновку суд послався на те, що у висунутому ОСОБА_8 обвинуваченні за ч.1 ст.129 КК України, відповідно до обвинувального акту, не сформульовано фактичні обставини щодо суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, а саме щодо мотивів, спрямованості умислу, мети кримінального правопорушення, адже саме з цього можливе встановлення факту реальності сприйняття погрози потерпілою. Суд вважав не встановлення цих обставин на досудовому слідстві, чи не зазначення їх прокурором, є суттєвим порушення ч.2 ст.9 КК України, а відповідно і ст.291 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Стверджує, що прокурором було дотримано вимоги, передбачені ст.291 КПК України, та викладено всі відомості, які прокурор вважає встановленими. Вказає, що обвинувачення викладено в конкретній формі, вказано умисел та спосіб вчинення злочину, а суд вийшов за межі своїх повноважень під час проведення підготовчого судового засідання, аналізуючи формулювання обвинувачення, та, висуваючи припущення про неконкретність, викладених у обвинувальному акті, обставин, які прокурор вважає встановленими та дійсними. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь захисника та обвинуваченого в апеляційному розгляді, не надходило.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про необхідність задоволення апеляційних вимог прокурора, доводи потерпілої, яка підтримала апеляційні вимоги прокурора, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_8 вимогам кримінального процесуального закону та порушення права обвинуваченого на захист, не відповідає фактичним даним кримінального провадження та є помилковим.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі у вчиненні злочину, та передає його до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України, тобто є процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування, а обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акту.

На думку колегії суддів, за даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акту щодо ОСОБА_8 прокурором дотримано вимоги ст.291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення або поліпшити якість обвинувального акту, тим самими проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору як краще викласти обвинувачення.

Суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акту, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин скоєння злочину, його правової кваліфікації, тощо.

В обвинувальному акті викладене те обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим.

Посилання суду першої інстанції на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 не містить формулювання обвинувачення та є неконкретним, не відповідає дійсності, оскільки обвинувальний акт містить викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, його правову кваліфікацію (ч.1.ст.129 КК України) та формулювання обвинувачення із повним переліком активних протиправних дій обвинуваченого, які утворюють склад злочину, про що правильно вказано прокурором в апеляційній скарзі, а тому вказівки суду про те, що в обвинувальному акті не викладено мотиви та мету вчинення злочину, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження за цим обвинувальним актом, є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно повернуто обвинувальний акт з зазначених вище підстав, оскільки з його змісту випливає, що в ньому конкретно та повно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію, яка дає повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, при отриманні копії обвинувального акту, складеного слідчим та затвердженого прокурором, а також під час підготовчого судового засідання, ані обвинувачений ОСОБА_8 , ані його захисник ОСОБА_9 не заявляли про порушення права на захист обвинуваченого із зазначених вище питань, зокрема, про незрозумілість та неконкретність висунутого обвинувачення, навпаки просили справу призначити до судового розгляду.
Отже, під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції вдався до аналізу та оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, його правової кваліфікації, які прокурор вважає встановленими, чим вийшов за межі своїх повноважень, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України, про що правильно вказано прокурором в апеляційній скарзі.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , не можна визнати законним та обґрунтованим, тому воно має бути скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 жовтня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000874 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд у Херсонському міському суді Херсонської області кримінального провадження №0000874за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.129 КК України, зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (підпис)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2