УХВАЛА
12 грудня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Татарки
Шпаківського району Ставропольськогокраю,
зареєстрованого та проживаючого за адресою:

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 .
Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 309 КК України у виді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначене покарання у виді трьох років позбавленні волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Євпаторійського міського суду АР Крим від 22 травня 2002 року остаточно призначене покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.
Під час апеляційного розгляду захисником ОСОБА_8 заявлено клопотання про проведення обвинуваченому ОСОБА_9 стаціонарної судово психіатричної експертизи. Своє клопотання захисник обґрунтовує тим, що обвинувачений є інвалідом ІІ групи, учасником АТО і з 18 листопада 2016 року перебуває на лікуванні у Чернівецькій обласній психіатричній лікарні з діагнозом посткомоційний синдром внаслідок перенесеної мінно вибухової травми 19 травня 2015 року зі стійкими цефалгіями F07.2. Спілкуючись з підзахисним, він звернув увагу на те, що поведінка ОСОБА_5 є неадеквадною, він перебуває постійно в збудженому стані, часто не розуміє суті поставлених питань. Також дружина обвинуваченого повідомила, що чоловік перестав розуміти значення своїх дій та вчинків.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав клопотання та просив його задовольнити, прокурора, який не заперечував проти клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання захисника підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Частиною 1 ст. 332 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до вироку суду, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.
За приписами ч. 1 ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.
Відповідно до ч. 3 цієї норми закону, не підлягає покаранню особа, яка вчинила злочин в стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними.
За даними, які містять матеріали кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 в період часу з листопада 2016 року періодично проходить лікування в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні, де йому був поставлений діагноз посткомоційний синдром внаслідок перенесеної мінно вибухової травми 19 травня 2015 року зі стійкими цефалгіями F07.2.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 заявив, що під час спілкування з обвинуваченим останній постійно перебуває у збудженому стані, часто не розуміє суті поставлених питань та не відповідає на них.
З огляду на викладене, у колегії суддів виникли сумніви стосовно осудності ОСОБА_5 , оскільки дана обставина може вплинути на рішення суду апеляційної інстанції. У зв`язку з чим вважає за необхідне призначити амбулаторну судову психіатричну експертизу.

Колегія суддів на даний час не вбачає підстав для призначення стаціонарної експертизи, оскільки умови проведення такого виду експертизи передбачають обмеження певних прав і свобод особи, яка не перебуває під вартою. В той же час, вразі, якщо експерти дійдуть висновку про необхідність в такій експертизі, вона може бути призначена судом.
Керуючись ст. ст. 242, 332, 405 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Призначити у кримінальному провадженні № 0002489 щодо ОСОБА_5 , визнаного вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 25 лютого 2016 року винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, амбулаторну судову психіатричну експертизу.
На вирішення експерта поставити питання:
- Чи страждав обвинувачений ОСОБА_5 під час інкримінованого йому злочину психічним розладом, внаслідок якого не міг у той період усвідомлювати свої дії або керувати ним ? Якщо так, то яким саме ?
- Чи страждає обвинувачений ОСОБА_5 в даний час психічною хворобою, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними ? якщо так, то коли почалася ця психічна хвороба?
- Чи потребує обвинувачений ОСОБА_5 застосування до нього примусових методів медичного характеру, якщо так, то яких саме ?

Проведення експертизи доручити експертам амбулаторно судової психіатричної експертної комісії Комунальної медичної установи «Чернівецька обласна психіатрична лікарня».
Експертів попередити про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за відмову від виконання покладених на них обов`язків та за дачу завідомо неправдивого висновку.

Для проведення експертизи надати матеріали кримінального провадження № 0002489.
Експертам надати доступ до медичних документів ОСОБА_5 , які знаходяться в Комунальній медичні установі «Чернівецька обласна психіатрична лікарня».
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3