Справа № 201/9861/17
Провадження № 1-кп/206/22/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2019 Самарський районний суд м. Дніпропетровська
у складі колегії суддів:
головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
20.09.2018 та 14.11.2018 судом двічі було постановлено ухвали про доручення СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області встановити місце проживання та/або перебування свідків, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Начальника СВ Соборного ВП ДВП Головного управління національної поліції ГУНП в Дніпропетровській області було зобов`язано забезпечити явку свідків для допиту в судовому засіданні Самарського районного суду м. Дніпропетровська.
27.02.2019 та 04.03.2019 судом було двічі постановлено ухвалу про привід свідків по даному кримінальному провадженню: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
До теперішнього часу ухвали суду про привід свідків та встановлення місця проживання та/або перебування свідків не виконані, не були навіть надані документи, що підтверджують хоча б спробу виконання ухвали суду, не вжито жодного дієвого заходу з приводу виконання ухвали суду. Рапорти, які були надані прокурором на підтвердження неможливості виконання ухвал суду, не можуть бути належним підтвердження неможливості здійснення приводу, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 143 КПК України у разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.
18.03.2019 у судовому засіданні прокурор зазначила, що свідок ОСОБА_12 їде з м. Києва та буде в м. Дніпро тільки о 20 год. 00 хв. у зв`язку з чим просила відкласти судове засідання. Допит свідка було відкладено на 19.03.2019 о 13 год. 30 хв.
19.03.2019 явку для допиту свідка ОСОБА_12 сторона обвинувачення знову не забезпечила та прокурор у судовому засіданні пояснила суду, що свідку стало зле та оперуповноважений відвіз свідка у лікарню, однак жодних доказів на підтвердження цих обставин суду не надала.
У зв`язку з вищевикладеними обставинами, колегією суддів було поставлено на обговорення питання питання про встановлення розумного строку для подання доказів прокурору, оскільки за тривалий проміжок часу у судові засідання не з`являються свідки та потерпілий, якому було передано на відповідальне зберігання речовий доказ розписку, на дослідженні якого наполягає захисник ОСОБА_7 .
Крім того, в судовому засіданні захисником було заявлено клопотання про привід свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з метою їх допиту у судовому засіданні.
Прокурор у судовому засідання зазначила, що їй буде достатньо трьох тижнів для забезпечення допиту свідків та явки потерпілого з речовими доказами у судове засідання.
Захисник-адвокат та обвинувачений не заперечували щодо встановлення строку прокурору для подання доказів та наполягали на приводі свідків, оскільки свідки та потерпілий в судові засідання не з`являються.
Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, з 17 липня 2017 року в провадженні суду знаходиться вищезазначене кримінальне провадження, 14 серпня 2018 року обвинувальний акт призначено до розгляду та з того часу в судові засідання призначені на 23 серпня 2018 року, 06 вересня 2018 року, 17 вересня 2018 року, 18 вересня 2018 року, 20 вересня 2018 року, 13 листопада 2018 року, 14 листопада 2018 року, 27 листопада 2018 року, 05 грудня 2018 року, 08 січня 2019 року, 21 січня 2018 року, 12 лютого 2019 року, 27 лютого 2019 року, 04 березня 2019 року, 18 березня 2019 року, 19 березня 2019 року, свідки не з`являлися, допити які прокурор зобов`язувався забезпечити в суді не проводяться, ухвали суду про привід свідків та встановлення їх місцезнаходження до теперішнього часу не виконані, крім того обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора, проте стороною обвинувачення не вжито дієвих заходів для розгляду кримінального провадження у розумінні положень закону про розумність строків.
Критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених, підсудних та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.
У п. 116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 р. у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13.07.1983 р. у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Не може також бути виправданням збільшення строків судового розгляду відсутність достатньої кількості суддів та їх перевантаженість. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06.09.2005 р. у справі «Павлюлінець проти України»).
Вимоги оперативності розгляду кримінальних проваджень у справах, по яких підсудний тримається під вартою, ґрунтуються на підвищених вимогах до розумного строку розгляду (з урахуванням виключного ступеня обмеження права особи на свободу). Усталена правова позиція ЄСПЛ із зазначеного питання наведена у п. 90 рішення у справі «Тодоров проти України»: «Суд також зазначає, що протягом усього кримінального провадження заявник у цій справі тримався під вартою, що вимагало від державних органів, які розглядали справу, особливу сумлінність у здійсненні правосуддя без затримок (див., наприклад, п. 83 рішення у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia) та п. 31 рішення від 31.01.2006 р. у справі «Юртаєв проти України» (Yurtayev v. Ukraine))».
Вимоги про дотримання розумних строків провадження законодавчо закріплені у ст. 28 КПК України та відповідають існуючій практиці ЄСПЛ та нормам Конвенції стосовно дотримання прав людини у цій сфері. Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 28 КПК України кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Підвищені вимоги до судового розгляду кримінальних справ ґрунтуються на існуючій практиці ЄСПЛ та мають враховуватися судами з огляду на положення ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Враховуючи положення ч. 1 ст. 114 КПК України, колегія суддів вважає за доцільне для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку встановити прокурору строк для подання до суду доказів у інкримінованому ОСОБА_6 кримінальному правопорушенні.
Тому, враховуючи той факт, що справа в провадженні суду знаходиться з 17 липня 2017 року, обвинувачений тримається під вартою, а дослідження доказів триває, суд вважає за необхідне зобов`язати сторони кримінального провадження (з боку обвинувачення та з боку захисту) в наступне судове засідання, призначене на 13 годину 00 хвилин 15 квітня 2019 року, при наявності, надати суду докази на обґрунтування своєї позиції, доповнення, клопотання щодо доповнення судового слідства, після вирішення яких суд матиме можливість перейти до наступної стадії судового розгляду судових дебатів.
Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 66 КПК України свідок зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 142 КПК України слідчий суддя або суд, встановивши, що особа, яка зобов`язана з`явитися на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, була викликана у встановленому КПК України порядку, та не з`явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого не прибуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.
Згідно з ч. 1 ст. 327 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, спеціаліст, перекладач або експерт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення у випадках та в порядку, передбачених главами 11 та 12 цього Кодексу.
Також, оскільки судом неодноразово здійснювався виклик свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , однак у судове засідання свідки не з`явились, та не повідомили про причини неявки у судове засідання, суд вважає за необхідне здійснити їх привід в наступне судове засідання, яке відкладено на 15.04.2019 о 13 год. 00 хв.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 66, 114, 140-143, 318, 327, 369, 371, 372, 376 КПК України,
Зобов`язати сторони кримінального провадження (з боку обвинувачення та з боку захисту) в наступне судове засідання, призначене на 13 годину 00 хвилин 15 квітня 2019 року, при наявності надати суду докази на обґрунтування позиції, доповнення, клопотання щодо судового слідства, після вирішення яких суд матиме можливість перейти до наступної стадії судового розгляду судові дебати.
Здійснити привід свідків по даному кримінальному провадженню:
1) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останні відомі адреси проживання:
2) ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого в рамках кримінального провадження було винесено постанову про забезпечення заходів безпеки та зміни анкетних даних особи від 30.06.2017 року;
3) ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_4 ;
в судове засідання, яке відбудеться 15.04.2019 о 13 год. 00 хв. у Самарському районному суді м. Дніпропетровська.
Організацію виконання приводу доручити начальнику Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_15 та прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 .
Роз`яснити, що у випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику.
Відповідно до ст. 139 КПК України, у разі неявки в судове засідання без поважних причин, судом може бути накладено грошове стягнення. За злісне ухилення від явки передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП.
Згідно ч. 4 ст. 143 КПК України у разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3