Справа № 643/6951/19
Провадження № 1-кп/643/1047/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.05.2019 року Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Харкова клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №4 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації, від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0006718 від 26.12.2015року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 383 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що подала до органу дізнання завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, поєднане з обвинуваченням особи в тяжкому злочині, за наступних обставин:

17.07.2009року, ОСОБА_4 з метою продажу ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_2 , подала приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 заяву в якій вказала, що продає цю квартиру вперше, і яку підписала в присутності зазначеного нотаріуса.

17.07.2009 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 нотаріально завірений договір купівлі-продажу квартири серії BMI №513341, підписаний ОСОБА_4 як продавцем, згідно якого ОСОБА_4 передала, а ОСОБА_5 прийняв в приватну власність належну ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_2 . Відповідно до змісту даного договору ОСОБА_4 при його укладанні вказала, що внаслідок відчуження квартири не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі неповнолітніх, малолітніх дітей, непрацездатних та інших осіб. Крім цього, під час підписання зазначеного договору ОСОБА_4 як продавець і ОСОБА_5 як покупець, підтвердили, що однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки, дійсність намірів при укладанні цього договору, а також те, що договір не носить фіктивного характеру, і стверджують, що у них відсутні обставини, які змушують укласти цей договір на невигідних умовах.

Незважаючи на викладене вище, ОСОБА_4 , достовірно розуміючи законність і правомірність придбання ОСОБА_5 раніше належної їй квартири, діючи умисно, повністю усвідомлюючи те, що повідомляє в правоохоронний орган відомості які не відповідають дійсності та завідомо неправдиві для неї, 12.07.2010року звернулася в орган дізнання - Московський РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з письмовою заявою, в якій вказала, що ОСОБА_5 шахрайським шляхом заволодів її квартирою АДРЕСА_2 , яке було зареєстровано в ЖРЗПЗ Московського РВ ХМУ МВС України в Харківській області 12.07.2010року під №12181, і за результатами перегляду якого, 14.07.2010 року прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_7 в зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 повідомила органу внутрішніх справ, який наділений правом на порушення кримінальної справи, завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_5 шахрайським шляхом заволодів її квартирою АДРЕСА_2 , вартістю згідно договору купівлі-продажу від 17.07.2009 - 106700 гривень, що є відповідно до п.3 Примітки до ст. 185 КК України, відповідно до шахрайства великим розміром та підлягає кваліфікації за ч. 3 ст. 190 КК України, яка передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років, тобто належить, згідно зі ст. 12 КК України, до категорії тяжких злочинів.

Потерпілих по кримінальному провадженню немає.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину органу дізнання, поєднане з обвинуваченням особи в тяжкому злочині.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України та просила його задовольнити.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення даного клопотання. ОСОБА_4 надала письмову згоду на звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності.

Розглянувши матеріали клопотання, вислухавши учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст.285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки-у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки-у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років-у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Передумовою звільнення від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є встановлення судом обставин вчинення особою злочину невеликої або середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.383 КК України.

ОСОБА_4 раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України визнається закінчення певних строків давності з дня вчинення злочину до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа засуджена за вчинений нею злочин певної тяжкості.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.383 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 мав місце у липні 2010року, тобто строк давності притягнення до кримінальної відповідальності сплинув, а тому є всі підстави для звільнення останньої від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України.

За таких обставин, суд, за наявності згоди ОСОБА_4 , приходить до висновку про необхідність звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.383 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст.314, п.1 ч.2 ст.284,ст.ст. 285,286,287,288, 369,370,371,372 КПК України, розділом ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №4 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0006718 від 26.12.2015року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 383 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 383 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006718 відносно ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 383 КК України закрити.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного скарги суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1