У Х В А Л А
Іменем України

08 травня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0009471 відносно обвинувачених

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українки, громадянки України, освіта середня, не заміжню, не працюючу, проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровану: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

та

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Дружба, Сумської області, українки, громадянки України, освіта вища, не заміжню, не працюючу, проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровану: АДРЕСА_3 , раніше не судиму,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.303ч.3,146ч.2 КК України, кожної,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжений ухвалою Деснянського районного суду м. Києва закінчується 10.05.2018 року, по справі оголошується перерва до 04.06.2018 року, а тому заявив клопотання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою. Крім цього вказав, що на даний час продовжують існувати ризики, які дають йому достатні підстави вважати, що обвинувачені спробують переховуватись від органів досудового розслідування та суду, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюються, можуть незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджатимуть кримінальному провадженню, а саме ухилятимуться від забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.

Захисники заперечували щодо клопотання прокурора, вказав, кожний, що у справі відсутні докази винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ст.303ч.3,146ч.2 КК України. Крім того, прокурор в своєму клопотанні не навів достатність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, за наявністю яких обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою, а також з врахуванням даних про особу кожної обвинуваченої, які мають визначене місце проживання у м. Києві, просили відмовити у клопотанні прокурора та змінити запобіжний захід на домашній арешт або особисте зобов"язання.

Обвинувачені в судовому засіданні підтримали доводи захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 12.03.2018 року строк тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спливає 10.05.2018 року.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

На даний час, обставини, які послужили підставою для обрання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді взяття під варту не відпали, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою.

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, із застосуванням фізичного насильства відносно неповнолітньої особи, за який передбаченого покарання лише позбавлення волі, стан здоров`я кожної не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, що підтверджують на даному етапі провадження у справі потребу в подальшому триманні обвинувачених під вартою.

При цьому, суд враховує і те, що у справі, у якій на даний час не допитані всі свідки, обвинувачені перебуваючи на волі зможуть чинити тиск на потерпілу та свідків.

При цьому на думку суду посилання сторони захисту на наявність договору оренди, який свідчить про наявність постійного місця проживання, не можливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченими дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.
Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, дані про особу кожної обвинуваченої, суд приходить до висновку про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку тримання під вартою, а тому вважає клопотання прокурора таким що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177,178,183,331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк тримання під вартою до 06 липня 2018 року включно.

Копію ухвали надіслати до Київського СІЗО - для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: