Справа № 461/3138/19
Провадження № 1-кс/461/3782/19
УХВАЛА
Іменем України

06.05.2019 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

02.05.2019 р. до Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 27.03.2019 р. про закриття кримінального провадження №0000910 за ознаками ч.1 ст.115 КК України та зобов`язати слідчого допитати додатково свідка ОСОБА_5 , призначити судово-медичну експертизу, допитати охоронця магазину ОСОБА_6 , витребувати матеріали викликів з лікарні швидкої медичної допомоги. Скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою. Зазначає, що слідчим не вчинено всіх слідчих дій для повного та всебічного розслідування даного кримінального правопорушення.
ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив таку задовольнити.
Слідчий у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив. Зазначив, що скарга є необґрунтованою, а оскаржувана постанова є законною та вмотивованою.
Прокурор в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності прокурора на підставі наявних у справі матеріалів.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Встановлено, що слідчим відділом Галицького ВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000910, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
27.03.2019 р. слідчим СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю події злочину.
Оскаржувана постанова мотивована, зокрема тим що, під час проведення досудового розслідування допитувалися в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , проведено огляд місця події, слідчий експеримент, отримано висновок судово-медичної експертизи.
Проте, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування не проведено у повному обсязі досудове розслідування кримінального провадження №0000910, виходячи із наступних міркувань.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Однак, всупереч зазначених норм закону органом досудового розслідування не надано оцінки висновку судово-медичної експертизи, в тому числі щодо можливості отримання тілесних ушкоджень при обставинах, встановлених при проведенні слідчого експерименту.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Відтак, слідчим суддею встановлено, що при проведенні досудового розслідування слідчим не було дотримано положень статті 9 Кримінального процесуального Кодексу України щодо забезпечення повноти та всебічності, неупередженості в дослідженні обставини кримінального провадження (ч.2 ст.9 КПК України).
На думку слідчого судді, з метою усунення недоліків досудового слідства, є законні підстави для проведення слідчих дій на які вказує заявник, та проведення інших слідчих дій для перевірки її заяви про вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, тому підлягає скасуванню з метою відновлення досудового розслідування.
Щодо вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого допитати додатково свідка ОСОБА_5 , призначити судово-медичну експертизу, допитати охоронця магазину ОСОБА_6 , витребувати матеріали викликів з лікарні швидкої медичної допомоги, слідчий суддя зазначає наступне.
Враховуючи процесуальну самостійність слідчого, передбачену ст.40 КПК України, слідчий суддя вважає, що слідчий при розгляді клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні самостійно визначає обсяг процесуальних та слідчих дій, які необхідно провести в рамках кримінального провадження. Тому в цій частині скарги слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Галицького ВП ГУНП України у Львівській області ОСОБА_4 від 27.03.2019 р. про закриття кримінального провадження № 0000910 від 27.02.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В решті заявлених в скарзі вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1