УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/340/19

Провадження №: 1-кс/755/419/19

"25" січня 2019 р.

м. Київ

слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000576 від 17.01.018за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло зазначене клопотання слідчого, яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, у рамках цього провадження,у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності на передумов визначених ст.ст. 132, 170 того ж Кодексу.

Встановлені обставини у ході розслідування цього кримінального провадження органом досудового розслідування та наведені заявником у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження
Слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, розслідується кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000576 від 17.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.01.2019 року було проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_6 .
Так, 16.01.2018 в період часу з 01 години 40 хвилин до 03 години 30 хвилин відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва було проведено обшук будинку АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено: мобільний телефон марки «Самсунг», імеі: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Самсунг», імеі: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Самсунг», імеі: НОМЕР_3 ; імеі: 2, НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Сони» імеі: НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Мейзу»; мобільний телефон марки «Накіа» з сім карткою мобільного оператора «Лайфселл» та сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_6 ; планшет марки «Самсунг» імеі: НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «Самсунг», імеі: НОМЕР_8 ; електронні ваги; сім картка мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_9 ; банківська картка банку Приват Банк № НОМЕР_10 ; банківська картка банку АльфаБанк № НОМЕР_11 ; банківська картка банку Приват Банк № НОМЕР_12 ; банківська картка банку Приват Банк № НОМЕР_13 ; банківська картка банку А-Банк № НОМЕР_14 ; предмети зовні схожі на грошові кошти в кількості 39 купюр номіналом 200 гривень з серійним номером кожна № СБ 6476474.

16.01.2019 вищевказані речі визнано речовими доказами.

А тому, з метою попередження відчуження, попередження зникнення, втрати або пошкодження вищезазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт, у світлі мети визначеної п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, шляхом заборони використання, розпорядження, відчуження майна.

Позиція сторін
Прокурор групи прокурорів прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 усудовому засіданні заявлене клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

В свою чергу, ураховуючи норми ст.ст. 22, 26, 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі власника майна та у відсутність прокурора.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовим доказом, згідно постанови від 16.01.2019.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідженні матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з висловленою у судовому засіданні думку заявника про те, що необхідно накласти арешт на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частині другій статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя постановив:

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 16.01.2019 за адресою: будинок АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Самсунг», імеі: НОМЕР_1 ; мобільного телефону марки «Самсунг», імеі: НОМЕР_2 ; мобільного телефону марки «Самсунг», імеі: НОМЕР_3 ; імеі: 2, НОМЕР_4 ; мобільного телефону марки «Сони» імеі: НОМЕР_5 ; мобільного телефону марки «Мейзу»; мобільного телефону марки «Накіа» з сім карткою мобільного оператора «Лайфселл» та сім карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_6 ; планшету марки «Самсунг» імеі: НОМЕР_7 ; мобільного телефону марки «Самсунг», імеі: НОМЕР_8 ; електронні ваги; сім картки мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_9 ; банківської картки банку ПриватБанк № НОМЕР_10 ; банківської картки банку АльфаБанк № НОМЕР_11 ; банківської картки банку ПриватБанк № НОМЕР_12 ; банківської картки банку ПриватБанк № НОМЕР_13 ; банківської картки банку А-Банк № НОМЕР_14 ; предметів зовні схожих на грошові кошти в кількості 39 купюр номіналом 200 гривень з серійним номером кожна № СБ 6476474.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчогоДніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 та прокурорів Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1