Справа № 524/437/19
Провадження № 1-кп/524/165/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Автозаводський районний суд м.Кременчука в складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за№ 0004313, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станція Печенга, Мурманської області, Росія, українця, громадянина України, освіта повна середня, інваліда 3 групи, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 24.11.2018 року в денний час, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем свого мешкання, в кімніті розпивав спиртні напої зі своїм приятелем ОСОБА_7 .

Під час розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виникла сварка на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час якої, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, схопив зі столу ніж і вдарив ним в спину ОСОБА_6 , чим заподів останньому тілесні ушкодження у вигляді рани на задній та задньо-бічній поверхні грудної клітини справа. Продовжуючи бійку ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді рани на правому передпліччі, саден та синців. Потім ОСОБА_6 підібрав з підлоги ніж, який випав з рук ОСОБА_7 та стоячи обличчям до останнього і тримаючи ніж в лівій руці, помітивши, що ОСОБА_7 наближається до нього, розцінив це як загрозу власному життю і здоров`ю, і в нього виник протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, з метою самозахисту.

Діючи з протиправним умислом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, усвідомлюючи при цьому, що дії потерпілого ОСОБА_7 не можуть бути особливо небезпечними для нього, перевищуючи межі необхідної оборони, обвинувачений ОСОБА_6 наніс декілька ударів ножем в передню поверхню грудної клітини справа, що не відповідало небезпечності посягання та обстановці захисту.

Потерпілому ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани на передній поверхні грудної клітини справа в ділянці ІІІ міжребір`я по середньо-підпахвовій лінії, яка проникає в праву плевральну порожнину, та ускладнилася гемо-пневмотораксом справа, підшкірної емфіземи справа; колото-різаних ран передньої черевної стінки в ділянці правого та лівого підребер`я, які проникають в черевну порожнину з пошкодженням великого сальника, тонкого та товстого кишківників, які ускладнилися гемоперитоніумом, травматичного шоку І-ІІ-ст., які згідно висновку судово-медичної експертизи № 933 від 14 січня 2019 року, за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення; колото-різаних ран на грудній клітині: в ділянці IV міжребіря по середньо- ключичній лінії; по середньо-підпахвовій лінії на 5 см. донизу від правої пахвової впадини; на 1 см., донизу від мечоподібного відростку, які не проникають в плевральну порожнину, які згідно висновку судово- медичної експертизи № 933 від 14 січня 2019 року, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень; двох точкових ран на грудній клітині в ділянці груднини, які утворилися від дворазової дії предмету, які згідно висновку судово- медичної експертизи № 933 від 14 січня 2019 року, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно 24.11.2018 року в денний час, перебуваючи за місцем свого мешкання, в кімніті розпивав спиртні напої і розмовляв зі своїм приятелем ОСОБА_7 .. Під час розмови між ними виникла сварка на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час якої, ОСОБА_7 , схопив зі столу ніж і вдарив ним йому в спину, чим заподів тілесні ушкодження у вигляді рани на задній та задньо-бічній поверхні грудної клітини справа та рани на правому передпліччі, саден та синців. А потім він, підібравши з підлоги ніж, з метою самозахисту, наніс декілька ударів ножем в передню поверхню грудної клітини справа.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що дійсно 24.11.2018 року в денний час, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_6 , в кімніті розпивали спиртні напої, під час розмови між ними виникла сварка на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час якої він схопив зі столу ніж і вдарив ним в спину ОСОБА_6 , чим заподів останньому тілесні ушкодження. А ОСОБА_6 , піднявши з підлоги ніж, ударив його декілька разів в передню поверхню грудної клітини. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладався на розсуд суду.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведених кримінальних правопорушень, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений ОСОБА_6 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов до переконання про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ст. 124 КК України, як умисні дії, що виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 в умовах перевищення меж необхідної оборони.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є умисним злочином невеликої тяжкості; також положення ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами, та згідно до положень ст.. 65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле, склад сім`ї, його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до інформаційної довідки в силу ст.89 КК України не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не одружений, на обліках в Кременчуцькому наркологічному диспансері та Кременчуцькому психоневрологічному диспансері не перебуває, вважає себе працездатним.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до переконання щодо призначення міри покарання у межах санкції статті передбачаючої відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення не пов`язаного з ізоляцією від суспільства з застосуванням ст. 75 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши відповідно до ст.. 76 КК України на нього обов`язки, оскільки саме це покарання, на думку суду, буде достатнім та необхідним для його виправлення.

Цивільний позов прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури, заявлений в інтересах держави в особі КНМП «Кременчуцька міська лікарня «Правобережна» на суму 15241 грн. 62 коп., щодо стягнення вартості стаціонарного лікування потерпілого ОСОБА_7 , підлягає задоволенню в повному обсязі, у межах пред`явлених вимог відповідно до ст.128 КПК України, оскільки вина обвинуваченого у вчиненні злочину доведена та вартість понесених витрат підтверджена довідкою від 22.01.2019 року № 49/01-16, що підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

По кримінальному провадженню є процесуальні витрати пов`язані з проведенням відповідної експертизи на суму 1144 грн.00 коп., які документально підтверджені та які відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів, приєднаних до матеріалів кримінального провадження, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, тобто зразки крові на фрагментах марлі підлягають знищенню.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі КНМП «Кременчуцька міська лікарня «Правобережна» на суму 15241 грн. 62 коп.- задовольнити, стягнути з ОСОБА_6 на користь КНМП «Кременчуцька міська лікарня «Правобережна», кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в розмірі 15241 (п`ятнадцять тисяч двісті сорок одна) грн. 62 (шістдесят дві) коп. на рахунок (р/р 1030 в ГУДКСУ у Полтавської області м. Полтава, , МФО 831019).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 1144,00 грн.
Речовий доказ: зразки крові на фрагментах марлі знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1