Справа № 1-18/11
УХВАЛА
25 квітня 2019 року Сумський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
прокурора ОСОБА_2 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_3 ,
засудженого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в залі суду клопотання ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості,-
Вироком Сумського районного суду Сумської області від 05 квітня 2011 року, який був залишений без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 28 липня 2011 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 лютого 2012 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 5 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст.28-ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 369, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, крім житла.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 03 червня 2014 року ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році».
20 березня 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про дострокове зняття судимості, в обґрунтування якого зазначив, що після звільнення з місць позбавлення волі, він з 05 жовтня 2016 року влаштувався на роботу на посаду юриста у ТОВ «Контакт - Плюс» смт. Вороніж Шосткинського району і за сумісництвом юрисконсультом з 12 листопада 2018 року в ДП «Укроборопром» КП ШКЗ «Зірка», характеризується позитивно, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.
У судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримав, вважає, що має право на дострокове зняття судимості.
Прокурор не заперечував проти задоволення даного клопотання.
Заслухавши думку прокурора, засудженого, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 538 КПК України, після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.
Згідно положень п. 9 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
У відповідності до ч. 3 ст. 90 КК України, якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).
Згідно ч. 1 ст. 91 КК України, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у ст. 89 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 91 КК України зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.
Як встановлено у судовому засіданні, вироком Сумського районного суду Сумської області від 05 квітня 2011 року, який був залишений без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 28 липня 2011 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 лютого 2012 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 5 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст.28-ч. 1 ст. 369, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 369, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, крім житла.
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 03 червня 2014 року ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання на підставі ст.. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» .
У відповідності до положень ст. 12 КК України злочини, за які був засуджений ОСОБА_4 являються особливо тяжкими.
Згідно положень ч. 2 ст. 91 КК України, зняття судимості до закінчення строків, зазначених у ст. 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.
Разом з тим, у відповідності до положень ст. 91 КК України у редакції від 05.04.2001 № 2341-III, яка діяла на час вчинення ОСОБА_4 злочину, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у ст. 89 цього Кодексу. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш, як половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 цього Кодексу. Порядок зняття судимості встановлюється КПК України.
Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України», № 1698-VII від 14.10.2014, який набрав чинності 25.01.2015, ст.91 КК України після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: «Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини».
Порівняльний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що внесені Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України»,№ 1698-VII від 14.10.2014 зміни до ст.91 КК України погіршують становище засудженого, оскільки ними введено заборону на зняття судимості у випадках засудження особи за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
У постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17) вказано, що відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України чинність закону про кримінальну відповідальність у часі визначається щодо злочинності, караності, а також інших кримінально-правових наслідків діяння.
Положеннями ст. 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.
Згідно ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотню дію в часі.
Враховуючи, що засуджений вчинив злочин до набрання чинності редакцією ст. 91 КК України, зміненої Законом України «Про Національне антикорупційне бюро України»,№ 1698-VII від 14 жовтня 2014 року, з урахуванням положень ч.2ст.5 КК України, вказаний закон не має зворотньої дії в часі, оскільки він погіршує становище засудженого у частині заборони зняття судимості після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.
З огляду на зазначене, враховуючи при цьому особу засудженого, зокрема, що останній звільнений з місць позбавлення волі на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію», сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, працює за фахом на посаді юриста у ТОВ «Контакт - Плюс» смт. Вороніж Шосткинського району і за сумісництвом юрисконсультом в ДП «Укроборопром» КП ШКЗ «Зірка», за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, згідно довідки Департаменту Інформатизації МВС України серії ААА № 06244199 станом на 12 квітня 2019 року ОСОБА_4 після звільнення його на підставі ст.. 2 Закону України «Про амністію» до кримінальної відповідальності не притягувався, закінчилось більше половини строку погашення судимості, що у відповідності до п. 9 ст. 89 цього Кодексу складає вісім років, суд вважає за можливе зняти з ОСОБА_4 судимість умовно достроково.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4,5, 89-91 КК України, ст. ст. 538-539 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про дострокове зняття судимості - задовольнити.
Зняти судимість з ОСОБА_4 за вироком Сумського районного суду Сумської області від 05 квітня 2011 року.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1