ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/230/19 Справа № 195/1104/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000318 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що в підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 відмоввився від обвинувачення та просив закрити кримінальне провадження за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Судом першої інстанції провадження закрито у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Не погоджуючись з рішенням суду перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати через істотне порушення вимог кримінально процесуального закону і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 КК України, законодавець відносить до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення відповідно до вимог ч. 3 ст. 477 КПК України, якщо воно вчинене чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, або якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.
Прокурор вказує, що суд першої інстанції, задовольняючи клопотання потерпілого ОСОБА_9 про відмову від підтримання обвинувачення та закриваючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не врахував положення ч. 3 ст. 477 та п. 2 ч. 1 ст. 3 КПК України, що спричинило ухвалення незаконного судового рішення.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, про поважні причини свого неприбуття не повідомив, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутності потерпілого, відповідно до вимог ст. 405 КПК.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України.
Так, доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає слушними виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Якщо дана обставина виявилася під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Оскільки приводом для початку кримінального переслідування у провадженні у формі приватного обвинувачення є порушення приватного права, що належить конкретній особі, то цілком природно, що вона повинна мати можливість вибору форми його правового захисту, у тому числі й право впливати на рух кримінального провадження, а тому у силу засад диспозитивності і змагального характеру кримінального судочинства до числа процесуальних прав потерпілого (приватного обвинувача) належить його право на відмову від обвинувачення.
Як визначено п. 3 ч. 1 ст. 477 КПК України в редакції, яка була чинна на час розгляду в суді першої інстанції, право відмовитись від обвинувачення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України належить виключно, якщо даний злочин вчинено чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, або якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України близькі родичі - це чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 дійсно надав заяву про примирення з обвинуваченим ОСОБА_7 , у якій просив закрити кримінальне провадження.
В судовому засіданні апеляційної інстанції колегією суддів з`ясовано, що ОСОБА_7 не є близьким родичем ОСОБА_9 в розумінні положення ст. 3 КПК України та не був найманим працівником потерпілого, а тому доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, є слушними та заслуговують на увагу.
Згідно зі ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження, встановити істину, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 цього Кодексу.
Оскільки діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять зазначені порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відноситься законність судового рішення, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 - задовольнити.
Ухвалу Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року, якою кримінальне провадження за ч. 1 ст. 190 КК України відносно ОСОБА_7 закрито у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_9 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4