Провадження №1-кп/639/327/19
Справа №639/1712/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000307 від 20.02.2019 року у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Тбілісі Грузія, громадянина Грузії, з вищою освітою, не працюючого, раніше судимого 21.07.2015 року Подільським районним судом м. Києва за ч.4 ст.187 КК України до 9 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відбуваючого покарання у ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18);

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 з 04.04.2014 знаходиться в місцях позбавлення волі, а з 19.11.2018 відбуває покарання в ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18) (далі ХВК), яка знаходиться по вул. Рубанівській, 4 м. Харкова. По прибуттю до установи засудженому до 9 років позбавлення волі за ч. 4 ст. 187 КК України ОСОБА_5 були роз`яснені права та обов`язки засуджених та вимоги режиму відбуття покарання.

Під час відбуття покарання у місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 діючи умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, вирішив стати на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, у зв`язку з чим, починаючи 21.11.2018 на нього накладено 12 (дванадцять) дисциплінарних стягнення за різні порушення режиму відбуття покарання, з яких 4 рази поміщався в дисциплінарній ізолятор (далі ДІЗО), 1 раз переводився до приміщення камерного типу (далі ПКТ), отримав 3 суворих догани, 1 догану та 3 попередження.

Так, засуджений ОСОБА_5 за час відбуття покарання у ХВК № 18 отримав наступні дисциплінарні стягнення, які станом на 20.02.2019 не погашені:

21.11.2018 за не виконання ранкової зарядки накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

28.11.2018 за не виконання ранкової зарядки накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.?

01.12.2018 за відмову зайняття свого спального місця, та неввічливу поведінку по відношенню до іншого засудженого та погрозою фізичною розправою накладено дисциплінарне стягнення 9 діб в ДІЗО.

06.12.2018 за порушення розпорядку дня у ДІЗО накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

07.12.2018 за порушення розпорядку дня у ДІЗО накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

11.12.2018 за неввічливу поведінку по відношенню до іншого засудженого та погрозою фізичною розправою накладено дисциплінарне стягнення 6 днів у ДІЗО.

18.12.2018 у зв`язку із перебуванням на спальному місці іншого засудженого накладено дисциплінарне стягнень у вигляді поміщення до приміщенні камерного типу на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.12.2018 його переведено до приміщення камерного типу строком на 1 місяць.

19.12.2018 за перешкоджання у проведенні особистого огляду накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

20.12.2018 за не виконання команди «Підйом» накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

31.01.2019 за відмову виконувати ранкову фізичну зарядку накладено дисциплінарне стягнень у вигляді попередження.

07.02.2019 за не виконання вимог представників адміністрації установи накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору установи строком на 4 доби.

13.02.2019 за порушення форми одягу, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору установи строком на 5 діб.

Крім того, ОСОБА_5 04.02.2019 об 11 год. 55 хв., перебуваючи на дільниці посиленого контролю, де начальником відділення капітаном внутрішньої служби ОСОБА_6 у присутності чергового помічника установи ХВК №18 майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , а також очевидців: засудженого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , запропонував йому слідувати з прогулянки до камери у положенні «руки за спиною» та показати вміст кишень.

У відповідь на правомірну вимогу засуджений ОСОБА_5 , діючи зі злочинним умислом, у категоричній формі, демонстративно, відкрито відмовився виконувати законні вимоги представника адміністрації, а саме: не завів руки за спину, відмовився показати вміст своїх кишень, перешкоджав проведенню особистого огляду. Свою відмову ОСОБА_5 мотивував тим, що це буцімто суперечить його внутрішнім переконанням, чим надав негативний приклад іншим засудженим та порушив р.2 п.2.4, р.2 п.3.8, р.8 п.1.2, р.24 п.2.2 ПВР УВП.

Після цього капітан внутрішньої служби ОСОБА_6 , діючи правомірно, під підпис довів йому вимоги розділів 2,8,24 ПВР, та попередив про можливу відповідальність за ст.391 КК України.

Надалі згідно рішення дисциплінарної комісії ХВК №18 засуджений ОСОБА_5 за допущені порушення був поміщений в ДІЗО на 4 доби.

Після цього, ОСОБА_5 11.02.2019 о 14 год. 55 хв., перебуваючи на дільниці посиленого контролю, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на порушення режиму відбуття покарання, діючи зухвало, відкрито та демонстративно не виконував законні вимоги представника адміністрації, а саме в.о. начальника відділення старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_10 у присутності чергового помічника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_11 , а також очевидців: засудженого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Так, під час виходу на прогулянку ОСОБА_5 , діючи зі злочинним умислом, вийшов на прогулянку без головного убору та нагрудного знаку, встановленого зразку, у зв`язку з чим йому було запропоновано привести свій одяг у відповідність до вимог чинного законодавства, пришити нагрудний знак встановленого зразку. У відповідь на вказану законну вимогу, яку йому довів до відома в.о. начальника відділення старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_10 засуджений ОСОБА_5 відмовився від її виконання, нехтуючи тим, що вона була виказана представником адміністрації, мотивуючи свою відмову тим, що це суперечить його внутрішнім переконанням. При цьому ОСОБА_5 був забезпечений всім необхідним: ножицями, голкою, ниткою, наперстком та нагрудним знаком встановленого зразку.

Після цього йому під підпис було доведено вимоги розділу 2, пункт 2 ПВР та попереджено про кримінальну відповідальність за ст.391 КК України.

Згідно рішення дисциплінарної комісії ХВК №18 засуджений ОСОБА_5 за допущені ним вищевказані порушення був поміщений в ДІЗО на 5 діб.

Надалі у той час коли засуджений ОСОБА_5 19.02.2019 о 10 год. 25 хв. перебував на ділянці посиленого контролю, в камері № 6, начальник відділення Холодногірської виправної колонії №18 капітан внутрішньої служби ОСОБА_6 , в присутності чергового помічника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_11 , а також очевидців: засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , запропонував йому зайняти своє спальне місце. У відповідь на це засуджений ОСОБА_5 , продовжуючи свою протиправну діяльність, відмовився виконувати законні вимоги представника адміністрації в особі начальника відділення Холодногірської виправної колонії №18. Таким чином він не зайняв вказане йому спальне місце у відділені, де він мешкав та зухвало проігнорував законну вимогу представника адміністрації, тобто ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою злісної непокори вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито, виражаючи неповагу до представника адміністрації, відмовився від виконання законної вимоги.

У зв`язку з цим засудженому ОСОБА_5 , того ж дня начальником відділення капітаном внутрішньої служби ОСОБА_6 було роз`яснені положення ст. 118 КВК України, розділ 2,4 ПВР та попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України та останній належних висновків не зробив на законні вимоги не реагував.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 , у період з 21 листопада 2018 по 20 лютого 2019 року, відбуваючи покарання в умовах ХВК №18, вчинив всі дії, які вважав за необхідне, з метою порушення режиму відбуття покарання та злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, у зв`язку з чим його один раз було переведено до приміщення камерного типу установи та після відбуття даного стягнення ще тричі порушив режим відбування покарання.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст.336,351 КПК України, допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції, обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що дійсно він вчинив вищевказаний злочин. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочину не оспорює.

Обвинувачений та його захисник ОСОБА_4 вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ОСОБА_5 не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими не подавали.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі, з`ясувавши правильність розуміння сторонами цих обставин.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно осіб, яким висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань ним, як особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, так як він за порушення вимог режиму відбування покарання був підданий протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працює, раніше судимий, відбуває покарання у ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18), за місцем відбування покарання характеризується негативно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає рецидив злочинів.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові №7 від 04 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_5 , його відношення до скоєного злочину, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів є неможливими без його ізоляції від суспільства, а тому приходить до висновку, що необхідним і достатнім для обвинуваченого буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

В той же час, у зв`язку з вчиненням злочину ОСОБА_5 до повного відбуття покарання за попереднім вироком, в порядку ст. 71 КК України до призначеного судом покарання необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 21.07.2015 року, яким його засуджено за ч.4 ст.187 КК України та призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі.

Визначаючи покарання суд враховує, що воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 21.07.2015 року та остаточно визначити ОСОБА_5 до відбування покарання у виді 9 (дев*яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з моменту постановлення вироку, тобто з 02.05.2019 року.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання в одиночній камері Холодногірської виправної колонії №18, в якій він тримається на загальних підставах залишити без змін.

Речові докази, а саме: диск «DVD-RW VIDEX 4,7 GB 120 min 4х» залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1