Справа № 164/171/18 164/171/18/631/2018 Провадження №11-кп/802/145/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Маневицького районного суду Волинської області від 12 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :
Даним вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого вироком Маневицького районного суду Волинської області від 23.02.2017 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі із встановленим іспитовим строком на 3 (три) роки, засуджено:

за ч.2 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 23.02.2017 року, остаточну міру покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

До набрання вироком законної сили обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з моменту взяття під варту, тобто з 12 червня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави витрати на залучення експертів на загальну суму 7333 (сім тисяч триста тридцять три) грн. 12 коп.

Знято арешт з майна ОСОБА_7 , який накладений ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області 18 вересня 2017 року, а саме: механічної м`ясорубки; упаковки з під таблеток «Субутекс».

У порядку ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він будучи наркозалежним, проте, усвідомлюючи існуючу на території України заборону незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання, а також збуту наркотичних засобів, у невстановлений слідством час та спосіб незаконно придбав для власного вживання частини рослин маку снотворного, які в подальшому зберігав без мети збуту у господарському приміщенні за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 . Із вказаних частин рослин маку він виготовив концентрат з макової соломи, який зберігав за місцем свого проживання без мети збуту.

12 вересня 2017 року під час проведення санкціонованого обшуку житлового будинку та господарських прибудов на території присадибної ділянки за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено і вилучено частини рослин коричневого кольору у трьох згортках паперу, у чотирьох полімерних пакетах, у чотирьох згортках капронових жіночих колготок, у механічній м`ясорубці, які згідно висновку експертизи №771 від 07.12.2017 року являють собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, макову солому, масою, у перерахунку на висушену речовину, 161, 22 г, 51,23 г, 195,11 г, 116, 14 г, 85,58 г, 142, 50 г, 3,02 г, 327, 54 г, 302, 29 г, 127, 47 г, 19, 63 г та 0,90 г, відповідно, загальною масою 1532, 63 г. Також, в ході проведення даного обшуку було вилучено тридцять вісім пластикових пляшок з рідиною коричневого кольору, яка згідно висновку експертизи №772 від 15.12.2017 року являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено концентрат з макової соломи. Маса вилученого концентрату з макової соломи, у перерахунку на суху речовину, становить: 5,313 г, 4,415 г, 1, 846 г, 4, 223 г, 1,219 г, 4, 609 г, 7, 802 г, 6, 233 г, 2, 173 г, 10, 390 г, 0, 390 г, 0, 460 г, 3, 685 г, 2, 822 г, 0, 574 г, 2, 169 г, 6, 750 г, 1, 423 г, 0, 659 г, 1, 732 г, 5, 346 г, 1, 884 г, 2, 913 г, 3, 474 г, 3, 455 г, 4, 415 г, 3, 881 г, 0, 925 г, 3, 142 г, 9, 616 г, 2, 209 г, 0, 581 г, 4, 051 г, 2, 799 г, 0,509 г, 0, 415 г, 0, 704 г, 16, 941 г, тобто, загальна маса 141, 531 г.

Згідно Таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Наказом МОЗ №634 від 29.07.2010 року, у кількісному визначенні наркотичний засіб макова солома, масою 1532 г (у перерахунку на висушену речовину) та наркотичний засіб концентрат з макової соломи, масою 141,531 г (у перерахунку на висушену речовину), відносяться до великих розмірів.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи доведеності його винуватості та правильності кваліфікації дій, оскаржує судове рішення з мотивів невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості. Просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання зменшивши його термін.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив подану скаргу, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим,
Фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.309 КК України та доведеність його вини у вчиненому злочині в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому апеляційний суд вирок суду у цій частині не перевіряє.

Разом з тим, обвинувачений в апеляційній скарзі вказує про невідповідність призначеного йому покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості.
Такі доводи обвинуваченого частково заслуговують на увагу суду з наступних підстав.

Відповідно до статтей 50 та 65 КК України, які визначають мету та загальні засади призначення покарань, пунктів 1, 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд призначає покарання у межах санкції статті (частини) статті Особливої частини Кодексу та з врахуванням вимог положень Загальної частини цього Кодексу. При цьому, суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Призначаючи покарання за ч.2 ст.309 КК України, суд першої інстанції у відповідності до вимог статей 50, 65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, врахувавши обставину, яка пом`якшує його покарання щире каяття, а також наявності обставини, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів, обґрунтовано прийшов до переконання про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Погоджується апеляційний суд і з тим, що саме такий вид покарання, як позбавлення волі, призначений за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України буде необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що місцевий суд визначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 остаточну міру (термін) покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 23.02.2017 року, належним чином не мотивував таких своїх висновків у вироку, і не врахував, що такий термін покарання буде надмірно суворим та не відповідатиме принципу законності, справедливості та обґрунтованості.

А тому, апеляційний суд враховуючи усі обставини кримінального провадження, реалізовуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості, і при цьому виходячи з тих допустимих меж, які встановлені у ч.ч.2, 4 ст.71 КК України, визначає обвинуваченому ОСОБА_7 на підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Маневицького районного суду від 23.02.2018 року, остаточну міру покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 7 (сім) місяців, яке й буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Таким чином, вирок Маневицького районного суду Волинської області від 12 червня 2018 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України підлягає зміні.

В іншій частині вирок слід залишити без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Маневицького районного суду Волинської області від 12 червня 2018 щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст. 71 КК України змінити, зменшивши остаточне покарання до 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Головуючий

Судді