Ухвала

Іменем України
10 грудня 2018 року

м. Київ
Справа № 367/8088/17

Провадження № 51 10205 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяви засудженого ОСОБА_4 від 12 листопада 2018 року та від 02 грудня 2018 року про перегляд кримінального провадження щодо нього,
встановив:
Вироком Іванківського районного суду Київської області від 01 серпня 2014 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 121 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
27 листопада 2017 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення його від відбування покарання як такого, що захворів на тяжку хворобу.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02 березня 2018 року засудженому ОСОБА_4 у задоволенні його клопотання відмовлено, оскільки він не хворіє на хвороби, які передбачені в «Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», затвердженого наказом МОЗ України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572 з подальшими змінами і доповненнями.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 червня 2018 року зазначену ухвалу суду першої інстанції від 02 березня 2018 року залишено без зміни.
Зі змісту заяв засудженого ОСОБА_4 вбачається, що він просить розглянути його касаційну скаргу, переглянути кримінальне провадження щодо нього в касаційному порядку та звільнити його від покарання.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.
Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 1 п. 3 КПК України засуджений не зазначає конкретно які самі рішення суду він оскаржує. Необхідно уточнити у вступній та прохальній частині касаційної скарги дату постановлення оскаржуваних судових рішень. Вказана обставина позбавляє суд касаційної інстанції можливості встановити чи є оскаржувані судові рішення такими, що можуть бути переглянуті в касаційному порядку відповідно до ст. 424 КПК України, а також визначити чи подана касаційна скарга у передбачений процесуальним законом строк.
Засудженому ОСОБА_4 також необхідно врахувати та виконати інші вимоги до касаційної скарги, визначені статтею 427 КПК України.
Зокрема, відповідно до пунктів 4 та 5 зазначеної статті у касаційній скарзі необхідно зазначити вимоги до суду касаційної інстанції, обґрунтувати їх, зазначивши у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України.
Відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Крім того, особа, яка подає скаргу, має зазначити прохання щодо судових рішень з врахуванням повноважень касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України.
Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 6 КПК України у касаційній скарзі необхідно зазначити перелік матеріалів, які додаються.
Також відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.
При цьому своє потворне звернення (касаційну скаргу) засудженому ОСОБА_4 необхідно адресувати Верховному Суду, а не Верховному Суду України, оскільки Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України та визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 02 березня 2018 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 14 червня 2018 року щодо ОСОБА_4 , постановлені в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України, не є відповідно до ст. 424 ч. 2 КПК України судовими рішеннями, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, оскільки такі не позбавляють права засудженого ОСОБА_4 повторно звернутися із відповідним клопотанням до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, тим самим не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху.
Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3