Справа № 461/231/19
Провадження № 1-кс/461/297/19
У Х В А Л А
16.01.2019 року.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Прокуратури Львівської області та Управління СБУ у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою, -

ВСТАНОВИВ:
10 січня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з відповідною скаргою, в якій просив слідчого суддю зобов`язати посадових осіб Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Прокуратури Львівської області та Управління СБУ у Львівській області внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення. Свої вимоги мотивував тим, що він 20 та 21 листопада 2018 року звертався до Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області, 21 листопада того ж року до Прокуратури Львівської області та Управління СБ України у Львівській області із заявою про вчинення злочинів незаконного позбавлення волі, зловживання службовим становищем, погрози розправою, замаху на вбивство та катування. Відомості до ЄРДР не внесені та досудове розслідування не було розпочате. Листом Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_3 був повідомлений про відсутність підстав для початку досудового розслідування, а листом Прокуратури Львівської області про те, що його заява направлена до прокуратури нижчої ланки.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що він є громадянином Російської Федерації, в Україні перебуває чотири останніх роки. Державною міграційною службою було прийняте рішення про примусове повернення його до Російської Федерації. З метою вирішення даного питання ОСОБА_3 звернувся до керівника міграційної служби Іваночко, однак в управлінні на його запити відреагували некоректно, вчинили сварку, викликали поліцію. Вбачає у діях посадових осіб ДМС зловживання службовим становищем та хуліганство. Крім того, як зазначає ОСОБА_3 , його було запрошено до підрозділу ДМС на вулиці Руданського, 3, у м. Львові, де він був ізольований протягом чотирьох годин у приймальні, та видали постанову про примусове повернення до РФ. При цьому, на заявника здійснювався моральний тиск, погрози розправи, позбавлення можливості відеозапису. Ці дії працівників міграційної служби заявник оцінює як зловживання службовим становищем, незаконне позбавлення його волі та хуліганство. Вважає, що його хочуть видати на тортури ворогу до Російської Федерації.

Галицький відділ поліції, Прокуратура Львівської області та Управління СБ України у Львівській області своїх представників до суду не направили, хоча ці органи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи шляхом їх сповіщення на офіційні адреси електронної пошти.

В день розгляду скарги до суду надійшов лист прокурора Прокуратури Львівської області, в якому останній просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що його заява про вчинення кримінальних правопорушення відповідно до вимог законодавства була направлена до прокуратури за територіальною підслідністю.

Відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Судовим розглядом встановлено, що 20 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Галицького відділу поліції особисто, до УСБ України у Львівській області електронною поштою із заявою про вчинення щодо нього кримінальних правопорушень. Зазначив у заяві, що 20 листопада працівниками Державної міграційної служби України у м. Львові були вчинені хуліганські дії, зловживання службовим становищем. 21 листопада цього ж року він був ізольований у приміщенні ДМС на вул. Руданського у м. Львові протягом чотирьох годин. ОСОБА_3 був позбавлений правової допомоги, можливості здійснювати відеозапис, отримував погрози розправою. Йому було вручено рішення міграційної служби про примусове видворення до РФ.

Листом Управління СБУ у Львівській області від 29 листопада 2018 року ОСОБА_3 був повідомлений про відсутність підстав для початку досудового розслідування.

Заявникові для відома Прокуратурою Львівської області був направлений супровідний лист від 04 грудня 2018 року про передачу його заяви до Львівської місцевої прокуратури № 1.

Відомості про внесення відомостей до ЄРДР та початок досудового розслідування у слідчого судді відсутні.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Дана норма КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Відсутність визначення процесуальним законом приводів і підстав до початку кримінального провадження на практиці врегульовано Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженою наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1377, де зазначено джерела інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до ОВС уповноваженого розпочати досудове розслідування, які фактично є ні чим іншим, як приводами до початку кримінального провадження, а підставами наявність у джерелі інформації даних про ознаки кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 364 КК України передбачена кримінальна відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

При цьому, під зловживанням владою слід розуміти умисне використання службовою особою, яка має владні повноваження, всупереч інтересам служби своїх прав щодо пред`явлення вимог, а також прийняття рішень, обов`язкових для виконання іншими фізичними чи юридичними особами. Зловживати владою може як представник влади, так і службова особа, яка виконує організаційно-розпорядчі обов`язки, оскільки остання також має владні повноваження, що розповсюджуються на підпорядкованих їй осіб.

Зловживання службовим становищем - це будь-яке умисне використання службовою особою всупереч інтересам служби своїх прав і можливостей, пов`язаних з й посадою. У цілому зловживання, службовим становищем - це більш широке поняття, воно охоплює зловживання владою, оскільки використовувати всупереч інтересам служби службова особа може і владні права та можливості, якщо вона ними наділена.

Досудове розслідування, як визначено п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Тобто, не підлягає внесенню до ЄРДР та не є підставою для початку досудового розслідування інформація, яка не містить об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину.

В той же час, відповідно до п. 3.7 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, затвердженої наказом генпрокурора № 125 від 03 грудня 2012 року, заяви та повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що віднесені до підслідності органів прокуратури та надійшли на розгляд прокуратур АРК, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур на правах обласних, ГПУ, керівниками підрозділів апаратів направляються для організації досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня.

Судом встановлено, що для належного розгляду заяви ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення, встановлення реальності конкретної події злочину, на виконання затвердженої Генеральним прокурором України Інструкції, вона була правомірно направлена посадовими особами Прокуратури Львівської області до підлеглої прокуратури за територіальною підслідністю.

Слідчий суддя, дослідивши зміст заяви від 20 листопада 2018 року, вважає, що викладені ОСОБА_3 обставини не є такими, що реально свідчать про вчинені злочини. Його позиція фактично зводиться до незгоди з діями та рішеннями посадових осіб Державної міграційної служби України, якими було прийняте рішення про його примусове повернення до Російської Федерації.

У зв`язку з викладеним слідчий суддя роз`яснює ОСОБА_3 його право на оскарження рішення ДМС України до суду в порядку адміністративного судочинства відповідно до ст. 288 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Прокуратури Львівської області та Управління СБУ у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою відмовити.

Повний текст ухвали проголошений 18 січня 2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1