Справа №705/208/19
1-кп/705/510/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 04 січня 2018 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Танське, Уманського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 12.06.1998 року Уманським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років виправних робіт за місцем роботи з утриманням 20% із заробітної плати в дохід держави; 2) 19.04.1999 року Уманським районним судом Черкаської області за ч.3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, в силу дії ст. 43 КК України частково приєднано покарання у вигляді 8 місяців за попереднім вироком і остаточно визначено до відбуття покарання 4 роки 8 місяців ВТК посиленого режиму з конфіскацією всього особистого майна, звільнений умовно-достроково 24.04.2003 року; 3) 01.09.2008 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 186, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 4) 10.08.2017 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.12.2017 року скасовано звільнення від відбування покарання та направлено для відбування покарання, призначеного за вироком вищевказаного суду від 10.08.2017 року у вигляді 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 в листопаді 2017 року, не встановленого досудовим розслідуванням дати й часу, перебуваючи на території лісу, який розташований неподалік комплексу надання соціальних послуг бездомним, звільненим та залежним особам при управлінні праці Уманської міської ради, який розташований по вул. Петропавлівській, 59-а в с. Дмитрушки Уманського району Черкаської області, на території колишньої військової частини, на грунті виявив один металевий предмет сферичної форми, після чого, впевнившись, що даний предмет являється вибуховою речовиною, а саме бойовою частиною гранати, діючи умисно та цілеспрямовано, привласнив її, поклавши до кишені куртки, тим самим придбав вибухову речовину, та став зберігати її, без передбаченого законом дозволу, за місцем свого тимчасового проживання в комплексі надання соціальних послуг бездомним, звільненим та залежним особам при управлінні праці Уманської міської ради, який розташований за вищевказаною адресою.

04.01.2018 року, о 17.00 год. в приміщенні кафе по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.12.2017 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.08.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Під час затримання був проведений особистий огляд ОСОБА_4 , в ході якого в поліетиленовому пакеті, в черевикові було виявлено та вилучено предмет циліндричної форми, зеленого кольору, який згідно висновку експерта №5/3 від 11.01.2018 року, є корпусом ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, який (без бойового уніфікованого підривника) не є боєприпасам, однак споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротилом масою 110-115 грамів, тобто вибуховою речовиною, яку ОСОБА_4 придбав, зберігав, носив, без передбаченого законом дозволу.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, носіння, зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю та погодився надати показання.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту в суді показав, що дійсно він листопаді 2017 року, точної дати не пам`ятає, на території лісу, який розташований неподалік комплексу надання соціальних послуг бездомним, звільненим та залежним особам при управлінні праці Уманської міської ради, який розташований по вул. Петропавлівській, 59-а в с. Дмитрушки Уманського району Черкаської області, на території колишньої військової частини, знайшов металевий предмет, який зберігав при собі близько місяця. З метою передати даний предмет працівникам поліції йшов до відділу поліції, однак по дорозі коли зайшов до кафе, був зупинений працівниками поліції. Під час огляду видав металевий предмет.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, захисника за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до тяжкого злочину; особу обвинуваченого, який за час перебування в Центрі соціальної адаптації звільнених осіб характеризується формально позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставин, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає рецидив злочинів.

Враховуючи наведені вище обставини, у тому числі такі, що пом`якшують та обтяжують покарання, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, вчинив новий умисний злочин, враховуючи позицію державного обвинувача, який просив призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Під час судового розгляду прокурором було заявлено клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів в сумі 858 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374, 377 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання в виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати частину не відбутого покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.08.2017 року у виді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 19 лютого 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення вибухо-технічної експертизи № 5/3 від 11.01.2018 року в розмірі 858 грн. 00 коп.

Речові докази по справі: корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РДГ-5, що зберігається в Уманському РВП УВП ГУНП в Черкаській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6