Справа № 308/1390/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

26.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (далі - адвокатів),
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження 11-сс /4806/127/19, за апеляційними скаргами, які подали прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 (далі прокурор), та захисники підозрюваного ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні погодженого прокурором клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 (далі слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України кримінальних правопорушень
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово Закарпатської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , гр. України, головного лікаря Закарпатського обласного кардіологічного диспансеру, раніше не судимого.
Цією ж ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, із забороною залишати місце проживання ( АДРЕСА_1 ) у період з 22 год. до 06 год. наступної доби.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_6 покладені наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановлено, що строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців, а датою закінчення її дії є 05.04.2019.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 06 лютого 2019 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , який, на думку органу досудового розслідування, обґрунтовано підозрюється у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, іншому підробленні офіційних документів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб. При цьому, слідчий посилається на те, що оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, розмір матеріального збитку завданого обласному бюджету становить 98092,80 грн., на даний час він є головним лікарем Закарпатського обласного клінічного кардіологічного диспансеру й більшість свідків, які підлягають допиту в даному кримінальному провадженні є його підлеглими, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може ухилитись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме досудовому розслідуванню, здійснити спроби незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Тому, слідчий вважає, що застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що прокурором та слідчим доведені обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, однак не доведена наявність ризиків, про які вказується у клопотанні, зокрема, ризиків про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може ухилитись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме досудовому розслідуванню, здійснити спроби незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. Тому, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби без застосування електронних засобів контролю, який забезпечить його належну процесуальну поведінку та буде достатнім для запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилаючись на наведені в клопотанні слідчого доводи, прокурор вказує на те, що, перебуваючи під домашнім арештом, ОСОБА_6 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків, експертів, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про необхідність застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який позбавить ОСОБА_6 можливості перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від органів досудового розслідування, впливати на учасників кримінального провадження. Просить ухвалу слідчого скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є необґрунтованою та передчасною. Зазначає, що слідчим суддею не було взято до уваги й не надано оцінки його запереченню на клопотання слідчого, в якому викладені обставини, що спростовують підозру ОСОБА_6 . При цьому, стверджує, що в ухвалі не зазначено, чому слідчий суддя взяв до уваги одні докази і відкинув інші, що в свою чергу призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити без застосування будь-яких інших запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки викладені у ній висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження й у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є необґрунтованою та передчасною, що зібрані у кримінальному провадженні докази свідчать про відсутність події кримінальних правопорушень. Також вважає, що в ухвалі слідчого судді не зазначено, який із ризиків, на який посилається слідчий був доведеним при розгляді клопотання, що в ухвалі не вмотивовано чому слідчий суддя взяв до уваги одні докази і відкинув інші, зокрема, надані стороною захисту докази. Просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу й заперечував щодо задоволення апеляційних скарг, які подали адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали подану в інтересах підозрюваного апеляційну скаргу, і заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи клопотання й приєднані до нього докази, колегія суддів вважає, ухвала слідчого судді підлягає до скасування з таких підстав.
Колегія суддів вважає, що затримання та тримання особи під вартою мають бути законними, з точки зору як матеріального, так і процесуального права. Європейський суд з прав людини ( ЄСПЛ) констатував, що Конвенція, по суті, відсилає до національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства, водночас вимагаючи також, щоб будь-яке позбавлення свободи відповідало меті статті 5 Європейської Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), яка полягає в захисті людини від свавілля.
Підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є: а)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; б) наявність конкретних фактичних та правових підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до вимог ст. 178 цього ж Кодексу при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а відповідно до ст. 183 цього Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор під час розгляду клопотання про застосування цього запобіжного заходу доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини другої статті 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а відповідно до частини третьої статті 176 цього Кодексу слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Слідчий суддя вирішуючи питання про взяття під варту, перш за все має вирішити питання, чи існують підстави для розумної підозри щодо причетності підозрюваного до злочину.

За змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність взяття особи під варту, про продовження строків тримання особи під вартою покладений на органи досудового слідства, - ініціаторів клопотань і, зокрема, прокурора.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисники адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази (документи) не містять даних у підтвердження наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків, зокрема, ризиків того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може ухилитись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджатиме досудовому розслідуванню, здійснити спроби незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Зі змісту апеляційної скарги прокурора вбачається, що у ній не міститься будь-яких даних у підтвердження існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, зокрема, у підтвердження ризиків, на які слідчий посилається у клопотанні.
Під час розгляду апеляційної скарги прокурор вказував на відсутність будь-яких даних у підтвердження ризиків про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може ухилитись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджатиме досудовому розслідуванню, може здійснити спроби незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. У тому числі прокурор вказував на відсутність яких небудь даних про те, що ОСОБА_6 із часу внесення відомостей про кримінальне правопорушення 06.02.2018, до часу розгляду апеляційної скарги 26.02.2019, впливав на будь-якого зі свідків чи потерпілу ; ухилявся від органів досудового розслідування та суду, перешкоджав досудовому розслідуванню ; здійснював спроби незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, спроби знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, прокурор підтвердив, що органом досудового розслідування у кримінальному проваджені вилучені всі документи, які мають значення для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування фактичних обставин справи.
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів враховує те, що слідчий у клопотанні не посилався на наявність будь-яких даних у підтвердження цього ризик, оскільки такі дані ним здобуті не були ; прокурор під час судового розгляду також не посилався на наявність яких небудь даних про існування вказаного ризику.
Тому доводи апеляційної скарги прокурора про доведеність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відхиляються, а доводи апеляційних скарги адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнаються такими, що ґрунтуються на приєднаних до клопотання доказах та узгоджуються з вимогами закону.
При оцінці доводів апеляційних скарг, які подали адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що підозра ОСОБА_6 є недоведеною, колегія суддів зазначає наступне.
Так, у підтвердження висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 слідчий у клопотанні посилається на оригінал звітної та виконавчої документації щодо виконаних робіт з «Капітального ремонту приміщень операційної під влаштування нового обладнання Закарпатського кардіологічного диспансеру ; показання потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 , фотоматеріали додані потерпілою ОСОБА_10 , експертний висновок про вартість товару О-105, висновок експерта № 4513-4515/18-26 від 28.08.2018 та висновок експерта № 11/856 від 25.10.2018.
Слідчий суддя, визнавши, що підозра ОСОБА_6 є обґрунтованою, не дав будь-яку оцінку вказаним доказам ; не вмотивував висновок про обґрунтованість підозри.
Оцінюючи приєднані до клопотання докази, колегія суддів також зазначає наступне.
Заступником начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 02.11.2018 винесено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у скоєнні передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України кримінальних правопорушень.
Оцінюючи доводи апеляційних скарг про необґрунтованість підозри, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).
Розумність підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 Конвенції.

Відповідно до практики ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 пар. 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Вимога розумної підозри містить у собі два питання. Перше з них становить питання права : розумна підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Друге питання факту : мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину.

Колегія суддів враховує, що стандарт переконання розумна підозра достатньо вимогливий, хоча значно слабкіший за стандарт поза розумним сумнівом, який вимагається для кримінального засудження.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала докази, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Крім того, колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження прийшла до висновку, що такі не містять будь-яких відомостей про те, що у справі заявлявся цивільний позов ; прокурор не вказував на наявність заявленого в справі цивільного позову.

Учасниками судового розгляду апеляційному суду також не надані відомості про те, що будь-хто зі службових осіб юридичної чи фізичної особи, подавав заяви про визнання його цивільним позивачем, а стороною обвинувачення - не надані відомості про те, що в справі будь-хто визнавався цивільним відповідачем.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що сторона кримінального провадження у підтвердження можливого заявлення по справі цивільного позову не надала будь-які докази, що доводи клопотання слідчого у цій частині не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що слідчим суддею не дана належна оцінка даним про особу ОСОБА_6 : працює головним лікарем Закарпатського обласного клінічного кардіологічного диспансеру, позитивно характеризується за місцем роботи, є Заслуженим лікарем України, хворіє.Указане на переконання колегії суддів свідчить про міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_6 , тому доводи сторони захисту про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, вважає такими, що заслуговують на увагу і підлягають до задоволення.

При прийнятті судового рішення враховуються положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 . При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього будь - якого запобіжного заходу, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

Крім того, колегія суддів зазначає, що слідчий подаючи клопотання про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 не рахував вимоги ст. 178 КПК України, зокрема, не враховував дані про особу підозрюваного : його вік та стан здоров`я ; наявність родини та утриманців; репутацію ; майновий стан підозрюваного та наявність судимостей.

Враховуючи наведене вище, те, що ОСОБА_6 , працюючи головним лікарем Закарпатського обласного клінічного кардіологічного диспансеру, вчинив юридично значимі дії, колегія суддів не вбачає підстав для застосування щодо нього будь-якого запобіжного заходу, у тому числі найбільш мякого за видом у вигляді особистого зобов`язання.
На підставі вищенаведеного, ухвала слідчого судді як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 будь-якого запобіжного заходу, колегія суддів враховує також положення ст. 2 КПК України у частині завдань кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, яку подав прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, а апеляційні скарги, які подали захисники підозрюваного ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають до задоволення ; ухвала слідчого судді - скасуванню, що клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України кримінальних правопорушень ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
При розгляді апеляційних скарг, колегія суддів, враховуючи положення кримінального процесуального закону, сприяла учасникам судового розгляду в наданні ними доказів, можливостях доведення переконливості висунутих ними аргументів.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б підтверджували доводи клопотання та апеляційної скарги про необхідність взяття підозрюваного під варту ; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а апеляційні скарги, які подали захисники підозрюваного ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2019 року, якою відмовлено в застосуванні щодо підозрюваного за ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 год. до 06 год. без застосуванням електронних засобів контролю, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні передбачених ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України кримінальних правопорушень ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: