Номер провадження: 11-кп/785/1320/18
Номер справи місцевого суду: 521/9025/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 30.08.2018 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишневе, Татарбунарського району, Одеської області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 24.06.2008 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарння у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, на теперішній час в силу ст. 89 КК України вважається не судимий,

визнано винним у скоєні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, з конфіскацією майна.

ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

02.04.2018 приблизно об 03:00 год., ОСОБА_8 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі біля будинку АДРЕСА_3 , де з метою власного незаконного збагачення та заволодіння грошовими коштами, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, підійшов до зовнішнього вікна вказаного будинку, а саме: до вікна, яке виходило на двір із зальної кімнати, в якому мешкала ОСОБА_9 , особа похилого віку у якої він орендував кімнату.
Після цього, ОСОБА_8 , визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно ОСОБА_9 , віджав метало-пластикове вікно заздалегідь підготовленим невстановленим предметом, після чого проник до будинку і потрапив до зальної кімнати. Надалі, ОСОБА_8 , прямуючи через зальну та гостеву кімнати, пройшов до іншої кімнати (спальної), де в цей час спала на ліжку особа похилого віку на ім`я ОСОБА_9 , грошові кошти якої визначив об`єктом свого злочинного посягання.
Так, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном та грошовими коштами ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, відкрито, підійшов до ОСОБА_9 , яка спала на ліжку та, маючи при собі заздалегідь заготовлений ніж, приставив його до шиї ОСОБА_9 , та почав натискати ним, придушуючи її, при цьому вимагаючи віддати всі грошові кошти, які маються у потерпілої та погрожуючи їй вбивством, висловлюючись нецензурною лайкою, тим самим здійснив напад з метою заволодінням чужим майном, застосувавши психічний тиск і фізичне насилля, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої в момент заподіяння.
ОСОБА_9 , вважаючи загрозу своєму життю і здоров`я реальною, почала оборонятись, вчепившись руками за ніж, який тримав ОСОБА_8 з метою відведення його від своєї шиї. Однак, ОСОБА_8 не припинив свої злочинні дії та не відвів ніж від голови ОСОБА_9 , внаслідок того остання порізала собі обидві руки.
В подальшому, ОСОБА_8 продовжив свої дії, направленні на заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_9 , та продовжував вимагати від останньої гроші, погрожуючи їй вбивством та відрізанням пальця на її руці якщо вона не погодиться, після чого ОСОБА_9 була вимушена вказати на шафу, де знаходилися грошові кошти в сумі 8000 гривень.
Далі, ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, направленні на заволодіння майном, перетягнув потерпілу ОСОБА_9 з ліжка на підлогу до батареї, до якої прив`язав її за руки, з яких йшла кров, заздалегідь заготовленим хомутом, щоб остання не втекла та не заважала йому шукати гроші, після чого підійшов до шафи, на яку вказала потерпіла, відчинив її та побачив на вішалці прозорий поліетиленовий пакет, у якому просвічувалися грошові кошти, після чого вилучив вказані грошові кошти в сумі 8000 гривень.
Через деякий час, впевнившись, що у потерпілої ОСОБА_9 відсутні інші грошові кошти, ОСОБА_8 залишив її зв`язаною та зник з місця скоєння злочину з викраденим майном, чим завдав ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 8000 гривень.
В результаті протиправних злочинних дій з боку ОСОБА_8 , відповідно до висновку експерта від 13.04.2018 №826, потерпілій ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді різаних ран між 1 та 2 пальцями правої кисті, між 1 та 2 пальцями лівої кисті, долонної поверхні лівої кисті, які як у сукупності, так і окремо, викликають розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день), і за цим критерієм, згідно пунктів 2.3.3 і 4.6 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; садна спинки носа, правої щічної області, підщелепної області зліва, області підборіддя, 2 та 4 пальців лівої кисті, синець тильної поверхні лівої кисті, які як у сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб, і за цим критерієм, згідно пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить змінити вирок на більш м`який. Також, прошу не застосовувати додаткове покарання-конфіскацію майна. суд першої інстанції необгрунтовано суворо покарав ОСОБА_8 та формально віднісся до обставин, які пом`якшують покарання. При винесені вироку суд не прийняв до уваги наступних обставин: ОСОБА_8 жодним чином не перешкоджав встановленню істини у кримінальному провадженні, давав правдиві покази і на досудовому слідстві, і в судовому засіданні, визнав свою вину в інкримінованому злочині, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Позитивно характеризується за місцем проживання та навчання в ПТУ №23 м.Татарбунари Одеської області по спеціальності повар. Її підзахисний не судимий та не притягувався до адміністративної відповідальності. ОСОБА_8 виховувався в багатодітній сім`ї без рідного батька. Суд при постановлені вироку не врахував молодий вік мого підзахисного, його ставлення до свого вчинку та позитивні зміни стати на шлях виправлення. ОСОБА_8 добровільно відшкодував в повному обсязі заявлені у цивільному позові до нього потерпілою ОСОБА_9 матеріальні та моральні збитки і шкоду. Врахувавши тяжкість злочину, особу винного ОСОБА_8 , обставини справи, сторона захисту вважає, що виправлення засудженого можливо при призначенні більш м`якого покарання із застосуванням ст.69 КК України. На думку захисту, суд першої інстанції взяв до уваги не всі обставини, які пом`якшують покарання, так як згідно ст.66 КК України суд при призначені покарання може визнати такими, що пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в ч.І цієї статті та невиправдано суворо покарав ОСОБА_8 , що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, захисника, яка підтримала доводи апеляційних скарг та просили про їх задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції провів судове слідство у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому учасникам процесу були роз`яснені зміст наслідків розгляду справи у скороченому порядку і то що вони будуть позбавлені права оскаржувати обставини по справі в апеляційному порядку.

Колегія суддів перевіривши обставини справи і обставини застосування ст..349 ч.3 КПК України прийшла до думки що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим, суд першої інстанції обмежився допитом обвинуваченого.

Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані судом за ст. 187 ч.3 КК України.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, щире каяття та визнання своєї вини, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, вчинення злочину щодо особи похилого віку, та скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та обставини які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових злочинів, враховуючи викладені обставини, повинно бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі у межах встановлених у санкції статті.
Дослідивши доводи захисника і матеріали справи судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що виходячи з принципу розумності, зваженості га справедливості обвинуваченому правильно призначена міра покарання у вигляді позбавлення волі, враховуючи те, що вчинення злочину щодо особи похилого віку, та скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння. Даний висновок пов`язаний з характеризуючим даними на обвинуваченого який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочину пов`язаного з таємним викраданням чужого майна з проникненням до житла. Дана судимість знята і погашена, однак дії обвинуваченого свідчать про те, що він в своєму житті не відмовився від протиправних дій і об`єктом злочину вибирає людей які не зможуть дати йому опір. Скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння підтверджує його негативне відношення до обставин по справі і що є обставиною що погіршує його положення. Визнання своєї вини і відшкодування заподіяної шкоди пов`язане не з його щирим каяттям, а мірою пов`язаною з викриттям даного злочину. Характеризуючи дані висвітлені в характеристиці не відповідають в повному обсязі особі яка притягається до відповідальності.
При таких обставинах колегія суддів не знаходить підстав для застосування ст. 69 КК України.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає і підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 30.08.2018 року відносно ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.3 КК України залишити без зміни.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2