печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0003603 від 09.11.2017 року прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

14.11.2018 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0003603 від 09.11.2017 року прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0003603 від 09.11.2017, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 382 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що арбітражний керуючий ТОВ «Фірма «Вена», за попередньою змовою із учасниками та посадовими особами ТОВ "Фірма "Вена" (), ТОВ «Поліські меблі» (), ТОВ «Гами» (), ТОВ «Юрінвест ЛТД» (), ТОВ «Чернігівторг» (), службовими особами ПАТ «БАНК ФОРУМ», службовими особами виконавчого комітету Чернігівської міської ради та КП «Чернігівське МБТІ» Чернігівської обласної ради вчинив протиправні дії з грошовими коштами та заставним майном ПАТ «БАНК ФОРУМ», у результаті яких завдано шкоди державі в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на загальну суму понад 75 мільйонів гривень.

Прокурор вказує, що з метою забезпечення збереження речових доказів а саме нежитлових приміщень (приміщення А-1) за адресою Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Щорса, будинок 33-а (загальною площею 966,9 кв.м. ), а також нежитлові приміщення (приміщення приміщення А-1) за адресою Чернігівська область, місто Чернігів, проспект Перемоги, будинок 63а (загальною площею 2097,2 кв.м.), оскільки вказані нежитлові приміщення є об`єктом кримінально протиправних дій та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, виникла необхідність на час досудового розслідування накласти арешт на вказані нежитлові приміщення, що належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю ««ЧЕРНІГІВТОРГ» ().

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на нежитлові приміщення (приміщення А-1) за адресою Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Щорса, будинок 33-а (загальною площею 966,9 кв.м. ), а також нежитлові приміщення (приміщення магазину А-1) за адресою Чернігівська область, місто Чернігів, проспект Перемоги, будинок 63а (загальною площею 2097,2 кв.м.) належать на праві приватної власності ТОВ «ЧЕРНІГІВТОРГ» , яке посвідчено рішеннями про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексними номерами 4411616 та 4412854 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 23.10.2018 нежитлові приміщення (приміщення А-1) за адресою АДРЕСА_1 (загальною площею 966,9 кв.м. ), а також нежитлові приміщення (приміщення приміщення А-1) за адресою Чернігівська область, місто Чернігів, проспект Перемоги, будинок 63а (загальною площею 2097,2 кв.м.) визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що метою арешту нежитлових приміщень є забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктами 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначені кошти, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на вказані нежитлові приміщення підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.
Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від його застосування слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання сторони кримінального провадження № 0003603 від 09.11.2017 року прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Головного слідчого управління Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на нежитлові приміщення (приміщення А-1) за адресою АДРЕСА_1 (загальною площею 966,9 кв.м. ), а також нежитлові приміщення (приміщення приміщення А-1) за адресою Чернігівська область, місто Чернігів, проспект Перемоги, будинок 63а (загальною площею 2097,2 кв.м.) що належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю ««ЧЕРНІГІВТОРГ» ().

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо наступних об`єктів нерухомого майна: нежитлові приміщення (приміщення А-1) за адресою АДРЕСА_1 (загальною площею 966,9 кв.м. ), а також нежитлові приміщення (приміщення приміщення А-1) за адресою Чернігівська область, місто Чернігів, проспект Перемоги, будинок 63а (загальною площею 2097,2 кв.м.) що належать на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю ««ЧЕРНІГІВТОРГ» ().

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляціної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1