Справа № 306/1556/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11сс/4806/8/19 за клопотанням про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , в якому прокурор Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 01.08.2018.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Свалявського відділення поліції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Пакістану, мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що у травні 2018 року організував незаконне переправлення через державний кордон України шістьох громадян Гамбії та одного громадянина Гвінеї за таких обставин.

Попередньо зустрівшись з зазначеними особами в готелі «Токіо» на вул.Водопровідній в м. Одеса та обговоривши деталі переправлення, ОСОБА_5 купив їм квитки на потяг сполученням «Одеса-Ужгород» до станції «Карпати», організував їх поїздку, після їх прибуття 04.05.2018 поселив за адресою: с. Карпати Мукачівського району, буд. № 25.

В ніч на 08.05.2018 дві невстановлені особи на двох невстановлених автомобілях перевезли зазначених осіб у м. Чоп, де останні прожили до 12.05.2018. Далі невстановлена особа на автомобілі відвезла їх в м. Свалява і залишила біля залізничного вокзалу, де вони були виявлені працівниками поліції.

27.07.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 332 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що підозра ОСОБА_5 ґрунтується на показаннях шістьох громадян Гамбії, одного громадянина Гвінеї, свідка ОСОБА_10 , даних протоколів впізнання ними особи по фотознімках, «іншими матеріалами провадження», а також наявністю ризиків, що він переховуватиметься від органів досудового розслідування, незаконно, шляхом умовляння та погроз впливатиме на свідків, перешкоджатиме кримінальному провадженню в інший спосіб. Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності не вперше, має судимість, відбував покарання у місцях позбавлення волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку слідчого ці обставини переконують у тому, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів заявленим ризикам запобігти не зможе.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_5 визнав вину в учиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, пояснив, що наміру переховуватися від органу досудового розслідування і суду не має, проживає у м.Мукачево, має дружину і малолітню дитину. Натомість слідчий і прокурор даних, які характеризують особу підозрюваного, зокрема про його судимість, сімейний стан, не надали і не довели існування заявлених ризиків.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід в виді тримання під вартою на 60 днів. Посилається на ті самі доводи, які наведені в клопотанні слідчого, і стверджує, що слідчий суддя їх не врахував. Вважає, що оскільки ОСОБА_5 є громадянином іншої держави, то, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, в будь-який час може залишити межі України, знищити, сховати або спотворити речі, документи, які мають значення для кримінального провадження, відшукати громадян Гамбії та Гвінеї і чинити на них тиск, схиляти їх до неправдивих показань, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зауважує, що ОСОБА_5 02.09.2015 був засуджений за ч.2 ст. 307 КК України за злочин, який мав місце у 2011 році, на три роки позбавлення волі, але був звільнений від відбуття покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», у даний час не має постійного місця проживання: проживає не за місцем реєстрації, є біженцем.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, промову прокурора на підтримання апеляційних вимог, пояснення підозрюваного, який заперечив проти апеляційних вимог і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження і приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 1, п.5 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується в учиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, в ухвалі слідчого судді сумніву не піддана і в апеляційній скарзі не оспорюється. Проте доказів, які підтверджували б існування заявлених у клопотанні ризиків і неможливість запобігти заявленим ризикам без застосування виняткового запобіжного заходу, ні слідчому судді ні апеляційному суду не надано і в апеляційній скарзі не наведено.

Твердження прокурора про те, ніби слідчий суддя не врахував установлених досудовим розслідуванням фактичних обставин кримінального правопорушення, його наслідків, заявлених ризиків, того, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, яка є обґрунтованою, не відповідає дійсності і прямо суперечить змісту оскарженої ухвали.

З пояснень обвинуваченого в судовому засіданні вбачається, що він має постійне місце проживання, сім`ю, визнає вину, співпрацює з органом досудового розслідування, своїх обов`язків не порушує, не має наміру ухилятися від суду, претензій з боку органу досудового розслідування, прокурора або суду до нього немає.

Прокурор цих доводів не спростував. Відомостей про те, що ОСОБА_5 у будь-який спосіб перешкоджав досудовому розслідуванню чи перешкоджає йому або суду в даний час, або має намір чинити такі перешкоди, у матеріалах провадження немає і апеляційному суду не надано.

ОСОБА_5 проживає в Україні з 2007 року, має сім`ю в якій малолітня дитина, постійне місце проживання в м. Мукачево. Характер та обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , відомості про його особу, його поведінка на час розгляду клопотання слідчим суддею і в даний час, переконують у тому, що ступінь втручання у його права і свободи, на якому наполягають слідчий і прокурор, не був і не є виправданим.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду від 01.08.2018 про відмову в застосуванні запобіжного заходу в виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: