Номер провадження: 11-сс/813/124/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.01.2019 р., якою відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тараклія Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого:
- 25.01.2017 р. направлено обвинувальний акт до Іллічівського міськсуді Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України;
- 31.03.2018 р. направлено обвинувальний акт до Суворовського райсуді Одеси за ч. 3 ст. 185 КК України;
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді в рамках кримінального провадження №0005270 від 10.08.2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 10.03.2019 року за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення про можливість застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, однак стороною обвинувачення не було доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти одному наявному в зазначеному кримінальному провадженні ризику того, що підозрюваний може вдатись до вчинення нових злочинів, оскільки притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів в інших судах Одеської області.
Окрім того, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який провину у вчиненому злочині визнає, має намір відшкодувати завдану потерпілій шкоду, з`являється в судові засідання в інших судах та самостійно з`явився до Приморського р/с м. Одеси для розгляду вказаного клопотання, перебуває у фактичному шлюбі та має постійне місце проживання.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор зазначив, що вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону з підстав того, що слідчий суддя залишив поза увагою існування в зазначеному кримінальному провадженні інших доведених ризиків, запобігти яким можна лише застосувавши відносно ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу, зокрема, ризики того, що підозрюваний:
- може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, з місця вчинення злочину зник, не працевлаштований та на теперішній час постійного доходу не має, притягується до кримінальної відповідальності за вчинення інших аналогічних злочинів; порушує обов`язки, встановлені судом при обранні запобіжних заходів в інших кримінальних провадженнях;
- може незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні.
Посилаючись на викладене, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які заперечували проти її задоволення перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.
Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України на даному етапі досудового розслідування є обґрунтованою та полягає у тому, що він 10.08.2018 року приблизно о 15:30 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, зайшовши на територію двору будинку АДРЕСА_2 , піднявшись на 5 поверх під`їзду №1 вищевказаного будинку та шляхом підбору ключа до замка вхідних дверей, відкрив вхідні двері квартири АДРЕСА_3 , належної ОСОБА_11 ; перебуваючи в зазначеній квартирі, ОСОБА_7 викрав чуже майно, а саме грошові кошти у сумі 5 000 доларів та ювелірні прикраси у вигляді золотих сережок без каміння вартістю 5 400 гривень, золоте кільце з камінням білого кольору вартістю 6 000 гривень та золоту обручку вартістю 5600 гривень, після чого місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 153 500 гривень.

Зазначена підозра підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжних заходів: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 12.08.2018 року; протоколом огляду місця події від 10.08.2018 року; поясненнями ОСОБА_7 ; протоколом обшуку від 09.01.2019 року та висновком експерта №1381-Д від 15.11.2018 року.
Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано зазначив в ухвалі, що в судовому засіданні сторона обвинувачення довела наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині, довела наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів в інших судах Одеської області (а.с. 21-22), однак не довела існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищенаведеному ризику, встановленому судом.
Так, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працевлаштований та притягується до кримінальної відповідальності за вчинення інших аналогічних злочинів. Однак, одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину не можуть бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Апеляційний суд, погоджуючись із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що підозрюваний свою провину у вчиненому злочині визнає та має намір відшкодувати завдану потерпілій шкоду; з`являється в судові засідання в інших судах, де він притягується до кримінальної відповідальності, не порушує встановлені ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового арешту обов`язки та самостійно з`явився в судове засідання апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги прокурора; має постійне місце проживання та перебуває у фактичному шлюбі.
Зазначені вище обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать про те, що відсутній ризик того, що підозрюваний може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, як про це стверджує прокурор в апеляційній скарзі.
Посилання прокурора на наявність ризику того, що ОСОБА_7 може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні апеляційний суд вважає голослівними та такими, що жодним доказом в матеріалах провадження не підтверджується. Натомість, з моменту вчинення кримінального правопорушення 10.08.2018 року, в якому підозрюється ОСОБА_7 , будь-яких даних про вчинення ним впливу на свідків та потерпілу в зазначеному кримінальному провадженні не надходило.
Також, прокурором під час апеляційного розгляду скарги не надано жодних доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_7 умов обраного йому оскаржуваною ухвалою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Останній з`явився до апеляційного суду для участі в апеляційному розгляді, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що застосований відносно нього слідчим суддею запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в достатній мірі може забезпечити належну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування.
Отже, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, наявність в зазначеному кримінальному провадженні доведеного ризику можливого вчинення підозрюваним інших злочинів та особу підозрюваного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, є обґрунтованим.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали слідчого судді немає.
Керуючись ст.ст. 177-178, 194, 370, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.01.2019 р., якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 10.03.2019 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4