печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4924/19-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 60004344 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:
01 лютого 2019 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.09.2018 року (провадження № 757/46976/18-к) на куски і гранули середньої та дрібної фракції, загальною вагою близько 264 000 кг., які містяться в 119 (ста дев`ятнадцяти) мішках біг-бегах, які були вилучені 18.08.2015 року під час проведення обшуку на території митного поста Ягодин Волинської митниці ДФС України, а саме, майданчика для зберігання транспортних засобів, який знаходиться на території гаража на 10 боксів за адресою: Волинська область, Любомльський р-н, с. Римачі, вул. Прикордонників, буд. 27, та знаходяться на відповідальному зберіганні службових осіб Волинської митниці ДФС України.

В обґрунтування клопотання, зазначено, що товар на який накладено арешт, був набутий ОСОБА_4 на законних підставах, відповідно до договору відступлення прав вимоги, укладеного 15.08.2014 року між ОСОБА_4 та ТОВ «ТД «Трейдторг», крім того, право власності ОСОБА_4 на зазначене майно підтверджується рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.07.2016 року.

ОСОБА_4 , як зазначає представник ОСОБА_3 , не має жодного відношення та не являється учасником жодного із кримінальних проваджень щодо майна на яке накладено арешт, щодо останнього відсутні будь-які повідомлення про підозру чи постанови про порушення кримінальної справи.

У вказаному кримінальному провадженні судовими рішеннями неодноразово накладався та скасовувався арешт на феросплав у вигляді кусків і гранул середньої та дрібної фракції, загальною вагою близько 264 000 кг., які містяться в 119 мішках біг-бегах, та знаходяться на зберіганні на складі Волинської митниці, за адресою: Волинська область, Любомлського р-н, с. Римачі.

Шаблієнко А.С. у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Слідчий/прокурор у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.
Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004344 за фактами підроблення митних та інших документів від імені ряду підприємств, у тому числі ТОВ «Гарантія Плюс», ухилення від сплати податків та службового підроблення за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, яке об`єднано з кримінальним провадженням № 0000156 від 21.03.2015 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.09.2018 року (провадження № 757/46976/18-к) було задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України та накладено арешт на куски і гранули середньої та дрібної фракції, загальною вагою близько 264 000 кг., які містяться в 119 (ста дев`ятнадцяти) мішках біг-бегах, які були вилучені 18.08.2015 року під час проведення обшуку на території митного поста Ягодин Волинської митниці ДФС України, а саме, майданчика для зберігання транспортних засобів, який знаходиться на території гаража на 10 боксів за адресою: Волинська область, Любомльський р-н, с. Римачі, вул. Прикордонників, буд. 27, та знаходяться на відповідальному зберіганні службових осіб Волинської митниці ДФС України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду

м. Києва від 25.09.2018 року, при арешті майна, слідчий суддя виходив з того, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Під час судового розгляду клопотання про скасування арешту майна встановлено, що ОСОБА_4 як законний власник не має жодного відношення та не являється учасником жодного із кримінальних проваджень щодо даного товару. Щодо власника відсутні будь-які повідомлення про підозру чи постанови про порушення кримінальних проваджень, відтак перешкод для повернення феросплавів законному власнику не існує.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування справи та її судового розгляду, ґрунтуються на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, SeriesAN 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь - яке втручання державного органу у право на мирне володіння повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, SeriesAN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, SeriesAN 98).
З огляду на те, що в ході судового розгляду даного клопотання слідчому судді не було надано доказів на спростування доводів заявника та з урахуванням загальних засад кримінального провадження, таких як, верховенство права, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна, оскільки відсутні дані, які б виправдовували подальше втручання держави у мирне володіння належним особі майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року (провадження № 757/46976/18-к) на куски і гранули середньої та дрібної фракції, загальною вагою близько 264 000 кг., які містяться в 119 (сто дев`ятнадцяти) мішках біг-бегах, які були вилучені 18.08.2015 року під час проведення обшуку на території митного поста Ягодин Волинської митниці ДФС України, а саме, майданчика для зберігання транспортних засобів, який знаходиться на території гаража на 10 боксів за адресою: Волинська область, Любомльський р-н, с. Римачі, вул. Прикордонників, буд. 27, та знаходяться на відповідальному зберіганні службових осіб Волинської митниці ДФС України скасувати.
Скасування арешту є підставою для негайного повернення майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1