Провадження № 1-кп/161/201/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 квітня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника неповнолітнього

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження № 0002563 від 18.07.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чаган Республіки Казахстан, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України не судимого, -

-за ст.125 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 17.07.2018 року, близько 19:30 год., перебуваючи поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс два удари кулаком та долонею правої руки по голові малолітнього ОСОБА_6 , від чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми в ділянці лівої вилиці та щоки, лівої вушної роковини, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 506 від 31.07.2018 року, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинив зазначений злочин. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового процесу, зокрема:

-показами даними в судовому засіданні законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_4 , яка показала, що вона не була очевидцем конфлікту, однак про сам конфлікт вона дізналася зі слів неповнолітнього ОСОБА_6 , який розповів, що він з іншими дітьми гралися на вулиці і в цей час до нього підійшов ОСОБА_5 та наніс кілька ударів в область голови неповнолітнього. Будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, а щодо визначення міри покарання ОСОБА_5 , ОСОБА_4 поклалася на розсуд суду.

Відповідно до ст. 349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженні, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, спрямованими на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.1 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує його покарання, суд відносить вчинення злочину щодо неповнолітнього.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом враховується те, що останній в порядку ст.89 КК України не судимий, свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, взгідно досудової доповіді характеризується із незадовільної сторони, однак законний представник неповнолітнього потерпілого будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, а також на призначенні суворого покарання ОСОБА_5 не наполягала, крім того, обвинувачений зобов`язався в подальшому дотримуватись бездоганної поведінки, тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання йому слід призначити в межах санкції ст.125 ч.1 КК України у виді штрафу, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме вимогам ст.65 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду, шляхом її подачі через Луцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: