Провадження № 1-кс/331/5168/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0002981 від 12.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0002981 від 12.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що заявнику, ОСОБА_4 на праві приватної власності належить автомобіль «BMW 525 TDS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

В провадженні Олександрівського ВП ДВП знаходиться кримінальне провадження №0002981 від 12.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України.

12.10.2017року сервісним центром МВС №2342 в адресу Олександрівського ВП було повідомлено, що при огляді його автомобіля «BMW 525 TDS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , було виявлено ознаки зміни номерації кузову. На підставі цього СВ Олександрівського ВП ДВП було проведено огляд в ході якого було вилучено його автомобіль «BMW 525 TDS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від автомобілю.

17.10.2017р. слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за клопотанням слідчого Олександрівського ВП ДВП ГУ НП України в Запорізькій області ОСОБА_5 винесено ухвалу про арешт майна вилученого у ОСОБА_4 при огляді, а саме автомобіль «BMW 525 TDS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від автомобілю.

Підставою для накладення арешту було проведення судово-криміналістичної експертизи та недопущення знищення або руйнування вказаного автомобіля.

На даний час експертизу проведено. Станом на момент подачі клопотання ОСОБА_4 не обрано жодного процесуального статусу в кримінальному провадженні №0002981. На цей час вказаний автомобіль, з 12.10.2017 року знаходиться на майданчику Олександрівського ВП ДВП ГУ НП України в Запорізькій області. Свідоцтво про реєстрацію та ключі знаходяться також в розпорядженні слідчого. Також в усному порядку посадовими особами Олександрівського ВП ДВП мені повідомлено, що арешт підлягає скасуванню виключно на підставі судового рішення, за наявності якого, вилучені, речі йому будуть повернуті.

Просить суд звернути увагу на те, що факт знаходження автомобіля на майданчику Олександрівського ВП ДВП ГУНП України в Запорізькій області з 12.10.2017року (більше одного року), призводить до пошкодження (псування та знищення) вказаного майна та заподіяння власнику матеріальних збитків.

Таке тривале зберігання автомобіля призведе до спричинення додаткових збитків та псування, оскільки тривале зберігання автомобіля без вжиття необхідних заходів призводить до таких негативних наслідків, як вихід з ладу, з подальшою заміною таких вузлів та частин:

-масло в двигуні, коробці передач,а відповідно і фільтри;

-акумулятор, оскільки в разі його тримання без зарядки, останній прийде в неробочий стан, що призведе до необхідності його заміни;

-ущільнювані гумки та сальники, які пересихають та тріскаються, внаслідок чого виникне необхідність в їх заміні;

-шланги та паливопроводи також розсихаються та стають непридатними для використання;

-гальмівна рідина набирається вологи, втрачає свої властивості, що призводить також до неможливості використання;

-гальмівні колодки та диски покриваються іржею та може відбутися відслоювання колодок, що призведе до необхідності їх заміни.

Крім того зберігання автомобіля під опадами та відкритій місцевості призведе до виникнення корозії автомобілю.

Тобто, зберігання автомобіля саме в таких умовах - на майданчику Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області, призводить до його псування та фактичного знищення, що в свою чергу прямо суперечить як меті накладення арешту так і принципам зберігання речових доказів.

На підставі вищевикладеного просить суд зняти арешт з автомобілю «BMW 525 TDS» реєстраційний номер НОМЕР_1 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключів від даного автомобілю, які були вилучені 12.10.2017року.

Передати власнику ОСОБА_4 на відповідальне зберігання автомобіль «BMW 525 TDS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі від даного автомобілю.

Вищевказане клопотання просив розглянути без його участі.

Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти скасування арешту з вищевказаного транспортного засобу. Що стосується передачі майна, а саме автомобіля на відповідальне зберігання ОСОБА_4 покладався на розсуд суду.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, взявши до уваги думку слідчого, слідчий суддя приходить до наступного.

Матеріалами, доданими до клопотання встановлено, що в провадженні СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження №0002981 від 12.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

17.10.2018 року слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «BMW 525 TDS» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW 525 TDS», серії НОМЕР_2 та ключі від автомобіля «BMW 525 TDS» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2017 року клопотання слідчого задоволено та ухвалено накласти арешт на автомобіль «BMW 525 TDS» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW 525 TDS», серії НОМЕР_2 та ключі від автомобіля «BMW 525 TDS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , які були вилучені 12 жовтня 2017 року в ході проведення огляду місця події по вул. Фортечній в м. Запоріжжя.

В обґрунтування зазначено, що 12.10.2017 до Олександрівського ВП від територіального сервісного центру № 2342 надійшло повідомлення про те, що під час проведення огляду транспортного засобу БМВ 525Т д.н. НОМЕР_1 було виявлено ознаки заміни номерації кузову.

Підставою для накладення арешту було проведення судово-криміналістичної експертизи щодо автомобіля та недопущення знищення або руйнування вказаного автомобіля.

По зазначеному кримінальному провадженню проведена криміналістична експертиза та згідно з висновком експерта № 11-236 від 09.11.2017 року встановлено, що первинний заводський ідентифікаційний номер (номер кузова) наданого на дослідження автомобіля «BMW 525 tdsA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , піддавався зміненню шляхом механічного видалення номерної деталі кузова з послідуючою кустарною вваркою номерної деталі на якій нанесене номерне позначення: НОМЕР_4 .

В результаті проведеного дослідження автомобіля «BMW 525 tdsA», реєстраційний номер НОМЕР_3 , встановлений його ймовірний первинний заводський ідентифікаційний номер (номер кузова) який читається так: НОМЕР_5 .

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба.

При постановленні ухвали про накладення арешту слідчим суддею встановлено, що арешт необхідний з метою забезпечення речових доказів, та вилучене майно підпадає під визначення ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КПК України, міст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність перед законом і судом; 4) повага до людської гідності; 5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; 6) недоторканність житла чи іншого володіння особи; 7) таємниця спілкування; 8) невтручання у приватне життя; 9) недоторканність права власності; 10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; 11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; 12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; 13) забезпечення права на захист; 14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; 15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 16) безпосередність дослідження показань, речей і документів; 17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; 18) публічність; 19) диспозитивність; 20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; 21) розумність строків; 22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

Коментована стаття закріплює загальні засади кримінального провадження, які у своїй основі співзвучні з нормами Конституції України, що визначають сутність взаємин людини і громадянина з державою (її органами), закріплюють права, свободи і обов`язки людини і громадянина у таких взаєминах, встановлюють основи організації і діяльності правоохоронних, правозахисних органів і суду та визначають основні засади судочинства, зокрема в кримінальному провадженні.

Засади кримінального провадження - це закріплені у Конституції України, загальновизнаних міжнародних актах та у кримінальному процесуальному законодавстві фундаментальні (базові) керівні для учасників провадження положення, що виражають і визначають найістотніші властивості провадження, вимоги до правил і способу діяльності, насамперед, органів і службових осіб, які ведуть кримінальне провадження, та є гарантіями забезпечення дотримання прав, свобод, законних інтересів тих учасників провадження, які залучаються до нього, а в підсумку виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу та вважає, що втручання держави у право заявника на володіння майном, забезпечує "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, а відтак слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Одночасно, слідчий суддя приходить до висновку, що в іншій частині клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.6 ст.100 Кримінального процесуального кодексу України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Матеріалами справи встановлено, що автомобіль марки «BMW 525 TDS» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , а тому має відповідні права, визначені КПК України, у зв`язку з чим йому може бути передано вказаний автомобіль на відповідальне зберігання.

Одночасно, слідчий суддя вважає за необхідне попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна - автомобіля марки «BMW 525 TDS» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «BMW 525 TDS», серії НОМЕР_2 та ключів від автомобіля «BMW 525 TDS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , або вчинення інших незаконних дії з зазначеним майном, на яке накладено арешт за ст. 388 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0002981 від 12.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, задовольнити частково.

Передати автомобіль марки «BMW 525 TDS» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «BMW 525 TDS», серії НОМЕР_2 та ключі від автомобіля «BMW 525 TDS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , які вилучені в ході проведення огляду місця події 12 жовтня 2017 року по вул. Фортечній в місті Запоріжжі, на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України - за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна, або вчинення інших незаконних дії з зазначеним майном, на який накладено арешт ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 жовтня 2017 року.
Доручити виконання ухвали в цій частині слідчому СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0002981 від 12.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
В іншій частині заявленого клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1