Справа № 350/1243/17
У Х В А Л А
про розгляд клопотань

21 січня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185,185 ч.3, ч.1 ст.304 КК України, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, про обвинувачення ОСОБА_7 за ст.ст.27 ч.5, 185 ч.3 КК України-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рожнятівського районного суду знаходиться вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому просить продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою мотивуючи тим, що кримінальне провадження не розглянуто, а термін тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 закінчується 22 січня 2019 року, ризики передбачені ч.1 п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України продовжують існувати, тому вважає, що є всі підстави для продовження строку тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні даного клопотання, обрати інший запобіжний захід, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився з клопотанням свого захисника, просив відмовити в задоволенні прокурора.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що на даний час, з урахуванням визначеного раніше судом обсягу доказів та порядку їх дослідження, судовий розгляд ще не завершений, потерпілі, свідки та сам обвинувачений не допитані.

За таких обставин зміна обвинуваченому обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, може призвести до того, що ОСОБА_5 може чинити спроби маніпулювати свідками та потерпілими, які ще не допитані.

Ймовірне вчинення таких дій обвинуваченим, на думку суду, продовжує нести ризик втручання обвинуваченого у здійснення правосуддя, тому продовження йому строку запобіжного заходу на момент розгляду клопотання, виправдовує тримання ОСОБА_5 під вартою.

На момент розгляду клопотання прокурора жодних підстав для зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який, не має, а стороною захисту доказів на підтвердження таких підстав суду не надано.

Крім цього, суд враховує, що обвинувачений на момент направлення обвинувального акту до суду не працював, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, тобто він не має сім`ї та не має утриманців, що дає суду підстави вважати, що обвинувачений, залишаючись на волі, може переховуватись від суду.

Отже, на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, жоден із ризиків, передбачених ч.1 п.п.1,3,5 ст.177 КПК України, не відпав.

Доказів про те, що обвинувачений за станом здоров"я не може утримуватись в умовах ув`язнення, у матеріалах кримінального провадження немає.

Отже, на час розгляду питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою ризики, які раніше були підставою для продовження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали.

При цьому слід зауважити, що суд розглянув питання можливості застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого не пов`язаного з триманням під вартою, однак оцінивши вищезазначені ризики, приходить до висновку, що інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 196 КПК України, суд зобов"язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст.177, 178, 197, 331 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Успенський Республіки Комі Російської Федерації, жителю АДРЕСА_1 строк тримання під вартою в установі виконання покарань № 12 м.Івано-Франківська, строком на 60 днів, тобто до 15 години 22 березня 2019 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , прокурору, захиснику та направити начальнику УВП № 12 м.Івано-Франківськ.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: