Справа № 635/100/19
Провадження № 1-кп/635/701/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 0000789 від 09 листопада 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Запілля Лугінського району Житомирської області, громадянина України, не одружений, раніше не засуджений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

ВСТАНОВИВ:

суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 01 листопада 2018 року приблизно о 14:00 годині перебуваючи на території цвинтаря, що розташований поблизу вулиці Веселівської в селі Липці Харківського району Харківської області, маючи умисел спрямований на незаконне заволодіння предметом, що знаходиться на місці поховання з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, викрав з місця поховання ОСОБА_5 фрагмент металевої огорожі хвіртку довжиною 75 см, шириною 70 см з металевою фігурою ромба посередині розміром 10 см на 10 см, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, щодо обставин його вчинення дав пояснення, так як це зазначено у вироку та підтвердив, що кладовищі поблизу вулиці Веселівської в селі Липці Харківського району Харківської області і 01 листопада 2018 року приблизно о 14:00 демонтував фрагмент металевої огорожі хвіртку.

З урахуванням такої позиції обвинуваченого, суд за згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 297 КК України, як незаконне заволодіння предметом, який знаходиться в місці поховання, вчинене з корисливих мотивів.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд не вбачає.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога та диспансерному обліку не перебуває, раніше не засуджений і не вчиняв злочинів, має постійне зареєстроване місце проживання, де характеризується позитивно, є Чорнобильцем, вчинив злочин який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий, тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене та враховуючи, що обвинувачений злочин вчинив уперше, свою провину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому, суд приходить до висновку що обвинуваченого можливо на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи № 28261 від 19 грудня 2018 року, що підтверджені інформацією Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Заходи забезпечення провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за цим вироком суду покарання у виді обмеження волі, якщо ОСОБА_4 протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи та відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 00 копійок.

Речові докази: фрагмент металевої огорожі хвіртку довжиною 75 см, шириною 70 см з металевою фігурою ромба посередині розміром 10 см на 10 см, що на підставі розписки зберігається у ОСОБА_6 повернути останній.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1