Справа № 184/783/18
Номер провадження 1-кп/184/15/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження №0000243 від 24.03.2018 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, який проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.01.2011 року Нікопольським міськрайсудом за ст.186 ч.3, 185 ч.2, 308 ч.1, 263 ч.1, 70 ч.1, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки. Звільнений з залу суду;

- 19.03.2014 року Орджонікідзевським міським судом за ст.186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднано не відбутий строк 2 місяці за вироком Нікопольського міськрайсуду від 28.01.2011 року і до відбуття 5 років 2 місяці позбавлення волі. По визначенню Дніпропетровського апеляційного суду від 07.05.2014 року вирок змінено, рахувати за ст.186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, ст.71 ч.1 КК України виключити;

- 28.08.2015 року Нікопольським міськрайсудом за ч.3 ст.187, ч.2 ст.296, ч.1 ст. 121, ч.1 ст.162, ч.1 ст.70 КК України до 7 років 6 місяці позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднано не відбутий строк 5 місяців за вироком Нікопольського міськрайсуду від 28.01.2011 року. Строк 7 років 11 місяців позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднано не відбутий термін 1 місяць позбавлення волі за вироком Орджонікідзевського міського суду від 19.03.2014 року і до відбуття 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна з урахуванням тримання під вартою з 02.02.-02.07.2013р.р. По визначенню Дніпропетровського апеляційного суду від 03.03.2016 року вирок від 28.08.2015 року відмінити, справу направити на новий судовий розгляд. По визначенню Нікопольського міськрайсуду від 08.08.2016 року на підставі ст.331 КПК України запобіжний захід тримання під вартою змінено на домашній арешт. Звільнений з зали суду,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
24.03.2018 року приблизно о 14 годині 15 хвилин в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_3 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходились біля житлового багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , де у останніх виник спільний злочинний намір, направлений на таємне викрадення металевих труб з тепло розподільчого пункту, розташованого навпроти другого під`їзду вищевказаного будинку, належного ОМКП «Орджонікідзетеплоенерго».

В той же день та час, ОСОБА_3 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, реалізуючи спільний злочинний намір, за допомогою застосування фізичної сили, відтягнув залізобетонну кришку, таким чином відчинив доступ та протиправно проник до тепло розподільчого пункту, розташованого навпроти другого під`їзду будинку по АДРЕСА_2 , що є приміщенням, де знаходяться тепломагістралі Орджонікідзевського міського комунального підприємства «Орджонікідзетеплоенерго», призначений для облаштування та обслуговування комунікаційних мереж будинків.

Продовжуючи свій спільний злочинний намір, знаходячись в тепло розподільчому пункті, розташованому навпроти другого під`їзду будинку по АДРЕСА_2 ОСОБА_3 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, побачив металеву трубу загальною довжиною 3,51 м, діаметром 89 мм, товщиною стінки металу 5 мм, загальною вагою 36,33 кг та переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб викрали металеву трубу загальною довжиною 3,51 м, діаметром 89 мм, товщиною стінки металу 5 мм, загальною вагою 36,33 кг, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №489-18 від 05.02.2018 року становить 276 грн. 10 коп., належну ОМКП «Орджонікідзетеплоенерго».

Після цього ОСОБА_3 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши Орджонікідзевському міському комунальному підприємству «Орджонікідзетеплоенерго» матеріальних збитків на загальну суму 276 грн. 10 коп.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого та пояснив, що він дійсно 24.03.2018 року приблизно о 14.15 годині разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходився біля другого під`їзду будинку №20 по вул. Г.Тикви, відтягнувши за допомогою фізичної сили залізобетонну кришку, вони залізли до тепло розподільчого пункту і викрали металеву трубу, якою розпорядились на власний розсуд. Після цього він був затриманий співробітниками поліції. У вчиненому злочині щиро розкаявся та просить суворо не карати.
Допитаний у процесі розгляду справи представник потерпілого ОСОБА_6 надав показання, згідно яких повідомив, що станом на 24.03.2018 року він працював юрисконсультом в Орджонікідзевському МКП «Орджонікідзетеплоенерго» на підставі трудового договору з 01.03.2018р. 26.03.2018 року члени комісії: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (бухгалтер), ОСОБА_9 (кадровик) та він приїхали до будинку АДРЕСА_2 , де виявили відсутність двох частин труби загальною довжиною 3м 51см. Була проведена інвентаризація за запитом слідчого. Також повідомив, що він приймав участь у складанні акту інвентаризації на підставі наказу №3 від 26.03.2018р. Акт підписували ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та він. Про здійснення крадіжки він дізнався від працівників підприємства, яким повідомили працівники поліції.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, представника потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого та представника потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не встановив.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра та інфекціоніста не перебуває, скарг та заяв за місцем проживання відносно обвинуваченого не надходило, а також обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по справі не заявлений.

При вирішенні питання про речові докази суд керується положенням ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити попередній у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та шість місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити попередній у виді тримання під вартою.

Початок строку відбування ОСОБА_10 покарання рахувати з моменту його затримання, тобто з 05 грудня 2018 року.

Згідно ст.124 ч.2 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів на загальну суму 286 грн.
Долю речових доказів по справі буде вирішено за наслідками розгляду виділеного кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1