Житомирський апеляційний суд
Справа №292/12/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд в складі суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження № 0000376 за апеляційною скаргою заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 на вирок Червоноармійського районного суду від 21.01.2019 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09.02.2015 року Червоноармійським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 1 міс. позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
в апеляційній скарзі заступник прокурора Житомирської області ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та доведеності вини ОСОБА_7 , просить скасувати вирок Червоноармійського районного суду від 21.01.2019 та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Посилається на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що при призначенні обвинуваченому покарання судом не було враховано тяжкість злочину, те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності та після звільнення знову вчинив тяжкий умисний злочин.

Вказав, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував досудову доповідь Пулинського районной сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області Міністерства юстиції України від 18.01.2019, в якій зазначено, що існує високий ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та високий рівень його небезпеки для суспільства. Виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний час може становити високу небезпеку для суспільства.

Згідно вироку Червоноармійскього районного суду Житомирської області від 21.01.2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю - 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:дванадцять пакетиків чаю "Remsey", одну баночку кави "Галка", об`ємом 50 г., одну пусту пляшку з під вина "Мікадо", об`ємом 0,7 л. та карту пам`яті типу мікро-SD, об`ємом 8 Гб, які зберігаються в камері речових доказів Пулинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області, передано потерпілій ОСОБА_9 , як власниці.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, 29.11.2018 року близько 14 години ОСОБА_7 , перебуваючи в центрі с. Зелена Діброва, Пулинського району, Житомирської області, вирішив вчинити крадіжку майна з житлового будинку односельчанки ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 . Реалізуючи злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_7 прийшов до домоволодіння ОСОБА_9 та підійшов до вхідних дверей житлового будинку.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та господині, які б могли перешкодити вчиненню злочину, ОСОБА_7 , шляхом відважування знайденою поблизу будинку дерев`яною палицею внутрішньої скоби, що утримувала з середини вхідні двері, відкрив їх та проник до житлового будинку. Оглянувши будинок, в житловій кімнаті на столі, ОСОБА_7 виявив та умисно, повторно викрав: - одну упаковку чаю "Remsey", вартістю 60 грн.; - одну баночку кави "Галка", об`ємом 50 г., вартістю 25 грн.; - одну пляшку вина "Мікадо", об`ємом 0,7 л., вартістю 70 грн.; - одну пляшку пива "Оболонь світле", об`ємом 1,25 літри, вартістю 30 грн.; - карту пам`яті типу мікро-SD, об`ємом 8 Гб, вартістю 200 грн.
З викраденим майном ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 385 грн.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин, встановлених і викладених судом у вироку, обґрунтовано доказами, дослідженими в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, допитавши обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо зазначених обставин, роз`яснивши йому й іншим учасникам наслідки такого розгляду, зокрема, неможливість надалі оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку, з чим всі учасники погодились.

Встановлені судом обставини та кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо відсутності достатніх підстав для застосування при призначенні обвинуваченому покарання правил ст.75 КК України.

Так, мотивуючи призначене ОСОБА_7 покарання, суд послався на ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його відношення до вчиненого, а також на те, що обвинувачений раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважав за можливе призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За змістом ст.75 КК України звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та перебування під контролем уповноваженого органу застосовується у разі встановлення судом обставин, які унеможливлюють вчинення ним нових злочинів.

Колегія суддів не може погодитись з висновок суду першої інстанції стосовно того, що призначене ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.75 КК України буде відповідати меті, зазначеній у ст.50 КК України, та унеможливить скоєння ним нових злочинів.

Судом першої інстанції не в достатній мірі враховано обставини вчинення кримінального правопорушення та дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин проти власності, а саме 29.11.2018 року близько 14 години він, перебуваючи в центрі с. Зелена Діброва, Пулинського району, Житомирської області, вирішив вчинити крадіжку майна з житлового будинку односельчанки ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 .
Наведені у вироку дані про особу ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і не впливають на рівень небезпечності особи винного. ОСОБА_7 раніше судимий за умисний корисливий злочин проти власності, відбувши покарання у виді позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та через незначний проміжок часу, повторно вчинив аналогічний корисливий злочин, що свідчить про те, що обвинувачений являється особою суспільно небезпечною та не може належним чином адаптуватись у суспільстві.

Аналогічна позиція висловлена у досудовій доповіді Пулинського районной сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області Міністерства юстиції України від 18.01.2019, в якій зазначено, що існує високий ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та високий рівень його небезпеки для суспільства, виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний час може становити високу небезпеку для суспільства. Однак, судом першої інстанції не в повній мірі враховані вказані обставини.

Обставиною, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

На думку колегії суддів, за наведених підстав та за відсутності інших обставин, які відповідно до вимог закону можуть істотно вплинути на висновок суду про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбуття покарання, призначене йому покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України є не мотивованим і м`яким.

За таких підстав вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі, що буде відповідати цілям і завданням, передбаченим у ст.50,65 КК України.

Підстави для застосування ст.69 КК України відсутні.

В решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Червоноармійського районного суду Житомирської області від 21.01.2019 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати і постановити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: