Справа № 404/2368/19
Номер провадження 1-кп/404/173/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький кримінальне провадження №0000975 від 07.02.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого двох малолітніх дітей, працюючого на посаді транспортувальника РСП м.Кропивницький в ТОВ "Транспортна компанія "САТ", зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.

Так, 24.01.2019 року, в денний час доби, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, у ОСОБА_4 винник умисел спрямований та таємне викрадення чужого майна, а саме: секційних чавунних батарей, які фактично належать Міській раді міста Кропивницького, що були розміщені в приміщенні №2 громадської організації «Серця матерів та ветеранів війни Кропивницького», яка знаходиться на території ЗОШ №29, за адресою: м. Кропивницький, вул.1-го січня, будинок 6.

В цей час ОСОБА_4 , вирішив зателефонувати невстановленій слідством особі, з яким він спільно здійснював ремонтні роботи, у вищевказаному приміщенні за вказаною адресою, та діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливого мотиву та незаконного самозбагачення, не розповідаючи про свій злочинний намір невстановленій слідством особі, запевнив її, у тому що керівник громадської організації «Серця матерів та ветеранів війни Кропивницького», ОСОБА_6 , надала йому дозвіл на демонтаж та подальший продаж секційних чавунних батарей, які розміщені в приміщенні №2 Громадської організації «Серця матерів та ветеранів війни Кропивницького», яке знаходиться на території ЗОШ №29, за адресою: м. Кропивницький, вул.1-го січня, будинок 6, на що невстановлена слідством особа, будучи не обізнаною про злочинний умисел ОСОБА_4 , погодилась на його пропозицію, не маючи умисел на вчинення крадіжки вказаного майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, умисно, таємно та цілеспрямовано, переслідуючи мету власної наживи, ОСОБА_4 , разом із невстановленою слідством особою зайшли на територію ЗОШ №29, підійшли до приміщення №2, громадської організації «Серця матерів та ветеранів війни Кропивницького», двері якого були замкнені. В подальшому ОСОБА_4 , впевнившись в тому, що на території біля приміщенні нікого не має, та їх злочинні дії не будуть помічені, сторонніми особами, попрохав не встановлену слідством особу, відчинити вхідні двері до приміщенні №2 Громадської організації «Серця матерів та ветеранів війни Кропивницького», за допомогою ключа, який був у вказаної особи, на що невстановлена слідством особа погодилась, та відчинила двері за допомогою ключа.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , разом із невстановленою слідством особою, зайшли до вказаного приміщення, звідки таємно викрав: секційні чавунні батареї на 4 ребра у кількості 6 штук вартість яких відповідно висновку експерта № 220 від 12.03.2019 на становлять 1920 гривень.

З викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим ОСОБА_4 , розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши матеріальну шкоду міській раді міста Кропивницького, на суму 1920 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України визнав повністю. Показав, що обставини викладені у його обвинуваченні, та встановлені органами досудового розслідування ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчинених діянь.

У вчиненому щиро кається, визнає найменування, кількість та вартість викраденого майна, просить вибачення у представника потерпілого, обіцяє виправитись.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ст.9 ч.1 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 , відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд, розглядаючи кримінальне провадження у межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.185 ч.1 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, умисне та закінчене.

Вивчивши відомості про особу обвинуваченого, суд встановив.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, працює, одружений, має двох малолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, осудний, вважається таким, що не має судимостей.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння. Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його особу, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати міру покарання в межах санкції ст.185 ч.1 КК України у виді штрафу.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за глибоким переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення, перевиховання та профілактики злочинів.

Підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не був заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави, а долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та призначити йому покарання за ст.185 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень) 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи №220 від 12.03.2019 року у розмірі 572 гривні.

Речові докази 8 (вісім) фрагментів батарей, які залишені під зберігальну розписку ОСОБА_9 , - залишити загальноосвітній школі I-III ступенів №29 Кіровоградської міської ради Кіровоградської області, що знаходиться по пров.1 січня, 6 в м.Кропивницький, як власнику.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1