АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/184/19 Справа № 705/1237/18 Категорія: п.5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси, матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою прокурора Уманської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2018 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України,

встановила:

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2018 року повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ст.27, ч. 3 ст. 185 КК України, як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України для усунення недоліків, викладених в описовій частині ухвали.

Суд першої інстанції повернув обвинувальний акт прокурору з тих підстав, що він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону. В обґрунтування висновків свого рішення зазначає, що з оригіналу примірника обвинувального акту, який був вручений стороні захисту, вбачається, що він не був затверджений прокурором, у ньому відсутні дати складання та затвердження обвинувального акту. У відповідних місцях наявні лише прочерки. Вказаний примірник обвинувального акту, який отримала сторона захисту, суттєво відрізняється від обвинувального акту, який був спрямований до суду та містить дати його складання та затвердження, містить підписи прокурора. За вказаних обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку що стороні захисту не було вручено примірник обвинувального акту, який був спрямований до суду, і з даного приводу відсутня відповідна розписка обвинуваченого та його захисника. Розписку про отримання копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування від 19.09.2018 року, яка додана до обвинувального акту і підписана обвинуваченим та його захисником суд першої інстанції не взяв до уваги, так як встановлено, що сторона захисту отримала примірник обвинувального акту, який не відповідає обвинувальному акту, що спрямований до суду.

Також в рішенні суду першої інстанції зазначено, що у обвинувальному акті викладено фактичні обставини, які не відповідають дійсності. Зокрема, у обвинуваченні зазначено, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення за попередньою змовою з особою №1, відносно якої матеріали виділено в окреме провадження. Проте, у вступній частині обвинувального акту вказано навпаки, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 було виділено в окреме провадження з іншого кримінального провадження. Дані про те, що з кримінального провадження відносно ОСОБА_8 були виділені в окреме провадження матеріали відносно особи №1, у обвинувальному акті відсутні.

Ще однією з підстав повернення обвинувального акту прокурору, стало те, що обвинувальний акт не містить належним чином сформульованого обвинувачення, з якого б вбачалась наявність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого саме п.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України. Зокрема, не сформульовано, чому у кваліфікації дій обвинуваченого зазначена ч.3 ст.185 КК України з ознакою проникнення у житло, та попередньою домовленістю групою осіб. У обвинуваченні наявне посилання лише на те, що попередньо ОСОБА_8 погодився взяти участь у таємному викраденні майна та грошових коштів потерпілих, проте, в подальшому інші учасники кримінального правопорушення відступили від початково обумовленого плану та вчинили фактично розбійний напад. Проте, у обвинуваченні не вказано, чи попередньо була домовленість на вчинення крадіжки з проникненням у житло.

Крім цього, обвинувальний акт, що надійшов до суду, містить цілий ряд відомостей, які не передбачені у статті 291 КПК України. Так, у обвинувальному акті наведено перелік доказів, які на думку сторони обвинувачення, підтверджують причетність обвинувачених до вчинення кримінальних правопорушень. Однак суд першої інстанції, вважає наведення таких відомостей у обвинувальному акті недопустимим, так як надання суду документів та відомостей, не передбачених статтю 291 КПК України, до судового розгляду заборонено, так як може певним чином вплинути на думку судді щодо доведеності чи недоведеності винуватості осіб у вчиненні кримінальних правопорушень. Тим більше, обсяг доказів, які підлягають дослідженню під час судового розгляду, вирішується виключно судом.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала суду про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків підлягає скасуванню, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Доводи апеляційної скарги прокурор мотивує тим, що обвинувальний акт містить належним чином сформульоване обвинувачення з посиланням на положення закону та статтю закону України про кримінальну відповідальність із точним формулюванням обвинувачення, а саме: пособництво у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою группою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Крім цього, прокурор зазначає, в апеляційній скарзі, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, містить перелік матеріалів (доказів) кримінального провадження, які підтверджують причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також відображено перелік та місце зберігання речових доказів, без розкриття їх змісту.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріалів кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору в порядку ст. 314 КПК України, а висновки суду про порушення органами досудового розслідування вимог ст. 291 КПК України є необґрунтованими.

Згідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого; анкетні відомості потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи ); дату та місце його складення та затвердження.

Колегією суддів встановлено, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000149 по обвинуваченню ОСОБА_8 за п. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України детально викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, сформульовано саме обвинувачення та зазначено його правову кваліфікацію.

Незважаючи на виклад в обвинувальному акті всіх фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими та формулювання обвинувачення, судом безпідставно в обґрунтування прийнятого рішення покладено твердження про те, що обвинувальний акт не містить зазначених складових.

Зазначений вище обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України. Зокрема, обвинувачення сформульовано достатньо детально, щоб можна було чітко зрозуміти, яке саме діяння ставиться обвинуваченому у вину. Вказано дані про час, місце, спосіб вчинення злочину, форму вини.

Колегією суддів встановлено, що згідно розписки доданої до обвинувального акту, обвинувачений та його захисник отримали копію обвинувального акту, що підтверджується їх особистими підписами та підписом прокурора.

Згідно з ч. 2 роз`яснень ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12 відповідно до вимог ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вдався до оцінки правової кваліфікації дій обвинуваченого в підготовчому засіданні, оскільки лише після дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні, яке відбувається в судовому засіданні, можливо ставити під сумнів відповідність обвинувачення з кваліфікацією дій обвинуваченого.

Що стосується, висновків суду першої інстанції, про те, що обвинувальний акт не містить належним чином сформульованого обвинувачення, з якого б вбачалась наявність в діях ОСОБА_8 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, то колегія суддів вважає, що неприпустимо на даній стадії кримінального провадження вирішувати питання наявності, чи відсутності в діях обвинуваченого складу вчиненого кримінального правопорушення.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що необгрунтоване повернення обвинувального акту прокурору тягне за собою порушення вимог ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість висунутого обвинувачення, а також вимоги ч. 5 ст. 28 КПК України, згідно з яким кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи є підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження поверненню до суду першої інстанції з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 405,407, 409 КПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Уманської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.10.2018 року про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 за п. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :