Справа № 446/907/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.03.2019 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рожанка Кам`янка-Бузького району Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, працюючого водієм автонавантажувача ПП Скіфи, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
сторони обвинуваченняпрокурора: ОСОБА_4
представника потерпілого та цивільного позивача: ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
сторони захисту адвоката: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8
Суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.
Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 09.01.2018 року йому зателефонували та повідомили, що його рідну сестру ОСОБА_9 збила машина та остання перебуває в лікарні. Він одразу поїхав в лікарню, де допомагав у догляді за сестрою, однак остання ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Ним витрачені значні кошти на лікування та поховання і з питанням відшкодування витрат буде звертатись до суду у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов заявлений ним до ПАТ СК Провідна просить залишити без розгляду. Що стосується обрання обвинуваченому покарання просить обрати покарання не пов`язане з позбавленням волі, однак позбавити останнього права керування транспортними засобами.
Представник цивільного відповідача ПАТ СК Провідна у судове засідання неодноразово не з`явився. Подав відзив на позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 , у якому проти задоволення позову заперечив; щодо заявленого позову ОСОБА_10 відповідачем відзиву не подано.
Дослідженим у судовому засіданні протоколом огляду місця дорожньо-траспортної пригоди від 09.01.2018 року, схемою до протоколу огляду та фото таблицею, на яких відображено місце ДТП.
Висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 1/91 від 26.01.2018року, згідно якого на момент огляду робоча гальмівна система досліджуваного автомобіля ВАЗ-2106 р.н.з. з НОМЕР_2 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбаченні конструкцією. Яких-небудь несправностей системи виявлено не було. На момент огляду система рульового управління досліджуваного автомобіля ВАЗ-2106 р.н.з. з НОМЕР_2 знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією. Яких-небудь несправностей системи виявлено не було.
Висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 1/90 від 26.01.2018року, згідно якого наїзд автомобіля ВАЗ-2106 р.н.з. з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 на пішохода ОСОБА_9 , відбувався на проїзній частині правої смуги руху (ближче її правого краю) в місці, яке передує зафіксованим жіночим чоботам.
Висновком судово-медичної експертизи №10/18 від 05.03.2018 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_9 стала тупа поєднана травма тіла у вигляді забою головного мозку з накопиченням ліквору в порожнині черепу зліва: множинних переломів кісток тазу з обширною внутрітазовою гематомою, подвійного закритого перелому лівої стегнової кістки з масивним крововиливом в м`язи, котра ускладнилась двобічним гнійним запаленням легень та бронхів та призвела до поліорганної недостатності. За даними медичних документів, смерть гр. ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 о 16-40 год. При судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_9 та при її обстеженні в медичних установах виявлені наступні тілесні ушкодження: забой головного мозку з накопиченням ліквору в порожнину черепу зліва та вогнищевими крововиливами в м`яку мозкову оболонку; розриви лонного та крижово-клубового зчленувань зліва, перелом даху лівої вертлюгової западини з масивною внутрішньотазовою гематомою; подвійний перелом лівої стегнової кістки з масивним крововиливом в м`язи стегна; рана та садно на голові; синці на лівій руці, обидвох ногах, лівій сідниці та на попереку зліва, садно на лівому стегні. Враховуючи місце розташування та характер ушкоджень на тілі ОСОБА_9 всі вони могли утворитися 09 січня 2018 року в момент дорожньо-транспортної пригоди та ударі виступаючими частинами рухомого легкового автомобіля по лівій стороні тіла гр. ОСОБА_9 в момент, коли вона знаходилась у вертикальному чи близькому до нього положенні з наступним запрокидуванням тіла на капот автомобіля з контактуванням об нього задньою поверхнею голови, після чого настало скидання на дорожнє покриття передньою поверхнею тіла. Дані тілесні ушкодження у своїй сукупності стали причиною смерті та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.04.2018 року.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені ним кримінального правопорушення доведена повністю, кваліфікація його неправомірних дій за ч.2 ст.286 КК України є правильною, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, примирення з потерпілими, часткове відшкодування заподіяної шкоди.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він виключно позитивно характеризується за місцем праці та проживання, має на утриманні бабцю ОСОБА_12 , 1946 р.н., не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілих, які просять останнього суворо не карати, висновок органу пробації щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст.286 КК України у межах санкції цієї частини та вважає що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання. Тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно. Враховуючи обставини справи, думку потерпілого ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне позбавити обвинуваченого права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 , суд вважає, що такий підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України Про страхування).
У статті 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України Про страхування. До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
У відповідності до ст.ст. 1194, 1195 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Між потерпілими та обвинуваченим виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП. У той же час між обвинуваченим та страховою компанією існували договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілими, яким він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів порядку.
Відповідно до ст. 22 зазначеного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Із договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що був укладений 06 січня 2018 року та ПрАТ СК Провідна і діяв на момент вчинення ДТП, встановлено, що при настанні страхового випадку страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування, зокрема, за шкоду, завдану життю та здоров`ю потерпілого - 200 000 грн.
Внаслідок отриманих під час ДТП травм ОСОБА_9 загинула, що підтверджується висновком експерта та свідоцтвом про смерть.
ОСОБА_9 була племінницею ОСОБА_10 , 1936 року народження, яка являється непрацездатною пенсіонеркою, перебувала на утриманні ОСОБА_9 та проживала з такою однією сім`єю та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Зубівмостівського старостинського округу від 31.01.2018 року.
Відповідно до п.2 ст.27 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Згідно ч.2 ст.1200 ЦК України особам, визначеним у пунктах 1 - 5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.
Днем настання страхового випадку є день ДТП, а саме 09.01.2018 року. Розмір мінімальної заробітної плати - 3723 грн, що відповідно становить 134028грн.
Таким чином, розмір відшкодування ПрАТ СК Провідна шкоди, завданої смертю ОСОБА_9 - 134028 грн.
Щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_10 , то суд виходить з наступного.
Згідно пункту 1 частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 слід залишити без розгляду у зв`язку із поданою ним заявою.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 128, 129, 174, 368, 370, 371, 373-375 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1( один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного призначеного судом покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов ОСОБА_10 до ПрАТ СК Провідна про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовільнити частково. Стягнути з ПрАТ СКПровідна в користь ОСОБА_10 134028 (сто тридцять чотири тисячі двадцять вісім) грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ПрАТ СК Провідна про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляції вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1