Провадження №: 1-кс/752/216/19
У Х В А Л А
В С Т А Н О В И В:
у провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Ємільчинського районного суду Житомирської області від 21.01.2017 року.
Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує, що застосування в подальшому такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, через те, що досудове розслідування здійснюється з 2017 року і до сьогоднішнього дня було достатньо часу для встановлення об`єктивних обставин вчиненого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і оскільки цього не відбулось, то подальше втручання в права власника майна є не доцільним.
Заявник в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлений належним чином.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає необхідним задовольнити клопотання, виходячи з наступного.
Слідчим суддею Ємільчинського районного суду Житомирської області 26.01.2017 винесено ухвалу про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки «Мітсубісі» д.н. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Фактичною підставою накладення арешту на майно є сукупність фактичних даних, що вказують на завдання кримінальним правопорушенням матеріальної та/чи моральної шкоди, заявлення цивільного позову про її відшкодування або можливість заявлення такого позову та накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду. Необхідність накладення арешту на майно зумовлюється обгрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене або пошкоджене.
Згідно вимог ст.174 КПК України, арешт майна має бути скасованим повністю або частково,якщо:
- відпали підстави його застосування;
- арешт було накладено необгрунтовано.
На даний час кримінальне провадження, в межах якого було накладено арешт на майно розслідується, проте підстави для перебування майна під арештом відпали, а тому відпали підстави для його застосування.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя-
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя :