печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9440/19-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, яке здійснюється слідчими Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України та інших органів досудового розслідування, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001438 від 13.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25 лютого 2019 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло вказане клопотання. До початку розгляду клопотання слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні звернувся з заявою про повернення клопотання для доопрацювання.

Слідчий суддя дослідивши матеріали провадження та заяву слідчого про повернення клопотання, дійшов наступного висновку.

Кримінальним процесуальним законодавством не передбачено повернення клопотання про накладення арешту за заявою слідчого/прокурора.

Проте, відповідно до п. 19 частини першої ст. 7 КПК України та частини першої ст. 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Разом з тим, частиною другою статті 185 КПК України передбачено, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

Виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, враховуючи викладені обставини та волевиявлення слідчого, приходжу до переконання, що клопотання про накладення арешту, підлягає поверненню слідчому, що у відповідності до п. 19 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 26, ч. 2 ст. 185 КПК України, є його правом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 7, 26, 185 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, яке здійснюється слідчими Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України та інших органів досудового розслідування, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001438 від 13.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України повернути слідчому.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1