У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1419/19

№ 1-кс/183/550/19

11 березня 2019 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови від 08 лютого 2019 року старшого слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській обл. по кримінальному провадженню №0001164 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 146 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

встановив :

заявник ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою про скасування постанови слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області від 08 лютого 2019 р. яку мотивувала тим, що 08 лютого 2019 р. слідчим Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області винесено постанову якою закрито кримінальне провадження №0001164 від 16.06.2018 р. у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України. Вважає постанову слідчого такою, що підлягає скасуванню, вказавши, що 30 січня 2016 р. до її місця проживання м. Олександрія Кіровоградської області приїхали керівник центру ОСОБА_6 з пастером ОСОБА_7 та, ще двоє невідомих мені осіб. Вони отримали від неї грошові кошти та забрали її сина ОСОБА_8 до реабілітаційного центру «Шлях до Нового життя», що розташований м. Підгородне, Дніпропетровської області, вул. Кірова, 26б.

03 лютого 2016 р. вона дізналась, що її сина було вбито. Труп мого сина було знайдено не на території реабілітаційного центру « Шлях до Нового життя», який розташований м. Підгородне, Дніпропетровської області , вул. Кірова,26 -б, а за адресою: сел. Орловщина, Новомосковський район, вул. Гагаріна,19. За вказаною адресою: знаходиться інший реабілітаційний центр «Милосердне серце» керівником якого є ОСОБА_9 . Не розуміє, як її син був протиправно перевезений до іншого центру.

Після його смерті вона почала з`ясовувати діяльність вказаних центрів та з`ясувала, що знаходяться в таких центрах люди проти своєї волі, оскільки людину перебувають в замкнутому приміщення під охороною та застосовують фізичне насилля, пригнітають його волю. Застосовують при цьому гумові та дерев`яні кийки, спричиняючи при цьому тілесні ушкодження різного ступеню. Людей використовують як робочу силу, вивозячи IX на всіляку працю під наглядом охоронців.

Слідчий допитавши в якості і свідків по справі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прийшов до висновку про наявність згоди ОСОБА_8 на перевезення його до іншого реабілітаційного центру. Однак вказаний факт спростовується показами інших осіб які перебували у вказаному центрі та відсутністю письмової згоди ОСОБА_8 . Копію протоколів допитів свідків які були допитані слідчим управлінням ГУНП Дніпропетровській області в рамках іншого кримінального провадження вона надавала слідчому, та заявляла клопотання про їх допит. У вказаних документах мітиться інформація про незаконні дії організаторів центрів та виконавців які здійснювали тортури над людьми. Слідчим залишились не виконані і вказівки Новомосковської прокуратури. Не розглянуті мої клопотання. Не здійснені дії пов`язані на встановлення інших свідків пригоди, шляхом надання відповідного доручення на проведення оперативно розшукових дій для встановлення свідків пригоди. Не допитаний керівник реабілітаційного центру. Не вирішенні питання щодо проведення одночасних допитів.

Вважає, що під час винесення оскаржуваної постанови було порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. Зокрема, з часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви та порушення кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не в повному обсязі проведені слідчі дії спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Не були вчинені інші процесуальні дії спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, що явно не свідчить про всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та законність оскаржуваної постанови.

Заявник ОСОБА_3 пояснила, що скаргу підтримує в повному обсязі, слідчий не дослідив повно та об`єктивно всі обставини справи. Не допитав свідків, яких вона вказала у своєму клопотанні, не встановив роль керівника установи, де перебував незаконно її син. Копію ухвали вона не отримала, але про винесене рішення їй стало відомо 26.02.2109 р., після чого вона протягом десяти днів, 06.03.2019 р. подала скаргу на дії слідчого.

Представник заявника ОСОБА_4 вказав, що скаргу підтримує в повному обсязі, слідчий не дослідив повно та об`єктивно всі обставини справи. Слідчому було надано копії допитів свідків і клопотання про їх допит, але вказане клопотання не розглянуто. Вважає, що розслідування проведено не в повному обсязі, необхідно допитати свідків, яких вказує ОСОБА_3 .

Слідчий ОСОБА_5 пояснив, що заперечує проти скасування постанови, оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 08 лютого 2019 р. вивчена процесуальним керівником, проведено слідчі дії, про закриття кримінального провадження лист ОСОБА_3 направлено поштою.

Судом досліджені докази надані заявником, вислуханий заявник, представник заявника, слідчий, внаслідок чого, суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги заявника ОСОБА_3 .

Виходячи з того, що закриваючи провадження по справі слідчий залишив поза межами розслідування, та не надав належної оцінки наявним у кримінальному провадженні доказам з точки зору їх належності, допустимості, та не повно і об`єктивно провів перевірку доказів заявника зокрема самого факту вчинення злочину. Так зокрема слідчим не проведено допиту свідків про допит який вказував заявник, не проведено слідчі дії за участю осіб, які були причетні до подій, на чому наполягав заявник, внаслідок чого суд, дослідивши надане слідчим кримінальне провадження встановив, що свідки вказані в клопотанні не допитані, ніякого процесуального рішення щодо клопотання слідчим не винесено.

Згідно положень ч. 2 ст. 93 КПК України,сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 91 КПК України доказування в кримінальному провадження полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Такий обов`язок покладено на слідчого органів внутрішніх справ.

Вказані вимоги закону слідчим в ході досудового розслідування не виконані належним чином. З урахуванням вищевикладеного, постанова про закриття кримінального провадження, прийнята без всебічного і повного дослідження обставин кримінального провадження, та не може вважатись законною і обґрунтованою, тому підлягає скасуванню. Слідчий повинен вжити всіх заходів для повного та об`єктивного проведення досудового розслідування.

Згідно ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення слідчого постановляє ухвалу про скасування рішення слідчого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 110, 303, 307 КПК України, суд,-

постановив :

скасувати постанову слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 08 лютого 2019 р. про закриття кримінального провадження №0001164 відкритого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1