Провадження №1-кс/523/4229/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 р.

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0002096 від 01.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на автомобіль марки «Fiat Ducato» держ. номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 06.03.2006 року, але повернути на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з правом користування без права розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що 30.11.2018 року до ЧЧ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП м. Одеси, надійшов рапорт інспектора УПП в Одеській області ОСОБА_6 , про те, що в ході несення служби ними було виявлено факт знищення ідентифікаційного номера шасі автомобілю марки «Fiat Ducato» держ. номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002096 від 01.12.2018КК України кваліфіковані як знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу
30.11.2018 ОСОБА_5 26.09.1992 року надав пояснення про те, що у вересні 2018 року він придбав автомобіль марки «Fiat Ducato» держ. номер НОМЕР_1 у ОСОБА_7 в селі Лази Тячівського району Закарпатської області.
Слідчим СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі Головного управляння Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 30.12.2018 з метою забезпечення схоронності майна в Хаджибеївському ВП за адресою м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 31 проведено огляд автомобілю марки «Fiat Ducato» держ. номер НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 06.03.2006 року.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що автомобіль та вилучені під час огляду речі можуть бути доказами злочину, та метою є збереження речових доказів, а тому згідно ст. 170 КПК України підлягають арешту, на підставі вищевикладеного слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на автомобіль марки «Fiat Ducato» держ. номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 06.03.2006 року, але повернути на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з правом користування без права розпорядження, - задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Fiat Ducato» держ. номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 06.03.2006 року, із правом вилучення його у власників та користувачів, подальшого зберігання на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів СП № 1 (м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 89-а), із забороною відчуження та розпорядження.

Виконання ухвали покласти на слідчого або прокурора по кримінальному провадженню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1