Справа № 307/2495/18
Провадження № 1-кп/307/629/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Тячів у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Дубове, Тячівського району, Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, працюючої головним лікарем Краснянської амбулаторії загальної практики сімейної медицини, одруженої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 29 серпня 2017 року, займаючи посаду головного лікаря Краснянської амбулаторії загальної практики сімейної медицини Тячівської РДА, будучи службовою особою, яку наділено організаційно-розпорядчими функціями на прийняття рішення про складання та видачу довідок про причину смерті відповідно до форми №106/о, затвердженого наказом МОЗ України від 08.08.2006 року за №545, знаходячись у приміщенні свого службового кабінету Краснянської амбулаторії загальної практики сімейної медицини, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, діючи у порушення п.п.2.3, 2.4 «Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/0)», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року за №545, маючи у своєму розпорядженні не заповнені довідки про причину смерті (відповідно до форми 106/0 №17) від 29.08.2018 року про смерть ОСОБА_6 , 1938 року народження, зокрема у графу №4 «Причина смерті», ОСОБА_4 власноручно внесла запис кульковою ручкою синього кольору «Загальний атеросклероз, миготлива аретмія, ХНК2б ст..», яку засвідчила підписом та кутовим штампом, при цьому, згідно висновку судово-медичної експертизи №162 від 27.09.2017 року, смерть ОСОБА_6 насильницька, наступила від травматичного шоку, що розвивався на фоні комбінованої травми голови, лівої половини грудної клітки та лівої половини тазу з множинними ушкодженнями кісток. Таким чином, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, діючи у порушення вищезазначених пунктів Інструкції, без особистого встановлення факту смерті ОСОБА_6 , 1938 року народження, внесла до офіційного документу довідки про причини смерті (відповідно до форми №106/0 №17, яка видається для поховання) від 29.08.2018 року, завідомо неправдиві відомості.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ст.366 ч.1 КК України як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
У судовому засіданні прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 заявлено клопотання про затвердження судом угоди про визнання винуватості від 22 серпня 2018 року у кримінальному провадженні №0000227 від 02.08.2018 року між прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом.
Відповідно до умов вказаної угоди від 22 серпня 2018 року обвинувачена та прокурор у кримінальному провадженні №0000227 за спільною ініціативою та обопільною згодою, у відповідності до ст.ст.468, 469, 470, 472, 473 КПК України уклали дану угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст.366 ч.1 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, а також узгодили призначення покарання обвинуваченій за ст.366 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у закладах охорони здоров`я строком на 1 рік.
Також у даній угоді зазначені та роз`яснені обвинуваченій наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
Перевіривши угоду про визнання винуватості та її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст.472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
В судовому засіданні обвинувачена та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості..
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 ч.1 КК України, який є злочином невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Укладена між прокурором та обвинуваченою угода, відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ст.366 ч.1 КК України тобто у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена може виконати взяті на себе угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винної і обставини, що пом`якшують покарання, а саме її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання, не встановлені, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України,
З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості від 22 серпня 2018 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227 від 02.08.2018 року, між прокурором Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області та обвинуваченою ОСОБА_4 , - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366 ч.1 КК України і призначити їй покарання за ст. 366 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень з позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у закладах охорони здоров`я, строком на 1 рік
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.
Цивільного позову не заявлено.
Речові докази відсутні.
Процесуальних витрат немає.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1