Провадження № 1-кс/645/347/18
Справа № 645/7735/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Харків

Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003067 від 19.12.2018, за ознаками ч.3 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області поліції капітан поліції ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , про накладення арешту на нерухоме майно (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що 19.12.2018 року до Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 , про те, що невстановлена особа на початку грудня 2018 року шахрайським шляхом заволоділа його квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відомості про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003067 від 19.12.2018 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу № Н-6-362 від 26.12.1994 року зареєстрована за ОСОБА_5 .

В ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілого ОСОБА_5 , який повідомив про те, що приблизно з 2009 року він доглядав за своєю матір`ю, у зв`язку із її поганим станом здоров`я. До неї ОСОБА_5 їздив на три місяці з перервою від двох тижнів до місяця, при цьому в перервах від цього він мешкав за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , або у родичів.

27.08.2018 року ОСОБА_5 поїхав до своєї матері до м. Тамбов, а приїхавши 27.11. 2018 року виявив, що двері в його квартиру АДРЕСА_2 , вибиті (зламаний замок, двері відчинені) Коли ОСОБА_5 зайшов до квартири, то виявив, що відсутня частина документів, а саме свідоцтво про смерть його цивільної дружини ОСОБА_6 , свідоцтво про смерть брата ОСОБА_7 . Крім цього в квартири був безлад, речі були розкидані, на підлозі лежали пляшки з-під алкогольних напоїв.

ОСОБА_5 у цей же день відремонтував замок та двері, зачинив на замок, та поїхав до своїх родичів, які мешкають за адресою: АДРЕСА_3 .

10.12.2018 року ОСОБА_5 знову приїхав до себе додому та виявив, що двері в його квартиру знову вибиті (зламаний замок, двері відчинені). ОСОБА_5 зайшов до квартири, оглянув її, впевнився, що нічого не вкрали, знову відремонтував двері, придбав нових замок, поставив його, зачинив двері, при цьому залишив контактний номер своєї тітки - ОСОБА_8 ( НОМЕР_1 ), сусідці, яка мешкає у кв. АДРЕСА_4 , для того, що б остання в разі, якщо, щось трапиться знову з квартирою, подзвонила, так як не розумів, хто це робить та навіщо. В цей же день ОСОБА_5 поїхав на вокзал, так як на вечір в нього був квиток до м. Тамбов.

11.12.2018 року ОСОБА_5 на мобільний телефон подзвонила тітка ОСОБА_8 та повідомила, що в квартирі, яка йому належить на праві власності, невідомі поставили нові металеві двері. ОСОБА_5 одразу поїхав до м. Харкова, щоб з`ясувати, що трапилось. Однак, так, як швидко до м. Харкова, доїхати ОСОБА_5 не міг, він подзвонив своїм родичам тітці ОСОБА_8 та двоюрідному брату ОСОБА_9 , та попросив, щоб вони поїхали до його квартири та з`ясували, що там відбувається. Коли вони приїхали та постукали до квартири до них вийшов чоловік, який представився, власником квартири, та повідомив, що він її придбав 10.12.2018 року.

Коли ОСОБА_5 приїхав до ОСОБА_10 , 13.12.2018 року він прийшов до своєї квартири, стукав, однак ніхто не відчиняв, він викликав співробітників поліції, які склали протокол та в дверях квартири залишили записку зі своїм контактним номером телефону.

14.12.2018 року на мобільний телефон ОСОБА_5 подзвонив чоловік, з номеру ( НОМЕР_2 ), який представився як ОСОБА_11 , та повідомив, що він придбав квартиру ніби то то у ОСОБА_5 , запитав, чи є у ОСОБА_5 вуса, на що останній повідомив, що в нього їх не має, останній раз носив їх тільки в інституті. ОСОБА_5 сказав, що він нікому свою квартиру не продавав, і що ззвернеться до поліції, щоб написати заяву за фактом незаконного заволодіння його квартирою.

Крім цього, ОСОБА_5 повідомив, що він, коли саме не пам`ятає, втратив паспорт громадянина України на своє ім`я, та відновлював його у паспортному столі Фрунзенського району. Приблизно через пару місяців ОСОБА_5 зіпсував свій паспорт громадянина України, у зв`язку з чим отримав новий паспорт у ЦНАП.

ОСОБА_5 не зрозуміючи, як заволоділи його квартирою, неодноразово зв`язувались по телефону з вище зазначеним громадянином ОСОБА_11 для зустрічі. 17.12.2018 року біля ст. метро «Армійська» ОСОБА_5 зустрівся з вказаною особою. З ним був з чоловік, якого той представив своїм юристом. Зазначений юрист ОСОБА_5 на своєму телефоні показав фотографію, ніби то оригіналу паспорту громадянина України з даними ОСОБА_5 , однак фото в паспорті було не ОСОБА_5 , а якогось невідомого чоловіка. Після чого, вони повідомили, що ОСОБА_11 придбав квартиру АДРЕСА_2 , 10.12.2018 року у ОСОБА_12 (мешкає за адрсеою: АДРЕСА_5 ), а ОСОБА_12 в свою чергу, нібито придбав квартиру 03.12.2018 у ОСОБА_5 ..

19.12.2018 ОСОБА_5 на мобільний телефон подзвонив його двоюрідний брат ОСОБА_9 та повідомив, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , виставлена на продаж через фірму «Кіт» ) за 18500 доларів США. ОСОБА_5 подзвонив на вище вказаний номер і йому повідомили, що дійсно квартира готова до продажу. ОСОБА_5 пішов в цей же день до своєї квартири, за вище вказаною адресою, де його впустив всередину ОСОБА_11 і ОСОБА_5 побачив, що квартира порожня, в ній відсутні його речі меблів, холодильник, порожня ванна. ОСОБА_5 запитав де його речі, на що останній повідомив, що він в`їжджав в квартиру, вона вже була порожня на момент придбання.

Грошей за продаж квартири ОСОБА_5 н іколи не від кого не отримував, довіреності не видавав для оформлення продажу квартири та наміру продавати квартиру ніколи не мав.

Згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майно, було встановлено, що 03.12.2018 року приватним нотаріусом ОСОБА_13 було оформлено (зареєстровано) договір купівлі продажу між ОСОБА_5 (номер запису 29230227) квартири АДРЕСА_2 , згідно якого власником квартири став ОСОБА_12 . 10.12.2018 року приватним нотаріусом ОСОБА_14 , було припинено право власності ОСОБА_12 на вище вказану квартиру та 10.12.2018 року о 16:14 год., було оформлено договір купівля продажу (номер запису 29357944) вище зазначеної квартири, власником якої став ОСОБА_11 , після чого, 10.12.2018 року о 16:45 год приватним нотаріусом ОСОБА_14 оформлений (зареєстрований) іпотечний договір (номер запису 29359580), згідно якого іпотекодавець ОСОБА_11 , а іпотекодержатель ОСОБА_15 .
З метою забезпечення недопущення продажу та зміни власника нерухомого майна, яке набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, а права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, слідчий просить накласти арешт на вищезазначену квартиру, яка на теперяшній час належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 1984 від 10.12.2018 року - ОСОБА_11 .
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, надавши пояснення згідно клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України прокурор просив розглянути клопотання без виклику у судове засідання ОСОБА_11 , який є власником квартири на яку просить накласти арешт.

Відповідно до ст. 172 КПК України, неприбуття в судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, заслухавши пояснення прокурора, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки наявні достатні підстави вважати, що у разі не прийняття рішення про заборону розпоряджатися квартирою може призвести до втрати відповідного майна (зміни власника нерухомого майна), що в подальшому унеможливить відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до п.п. 1, 3 ч. 2ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, крім іншого, повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно з ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.

Слідчим суддею встановлено, що на підставі постанови старшого слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 від 22.12.2018 року квартира № 5 за адресою: АДРЕСА_6 , яка належить на праві власності ОСОБА_11 , визнана речовим доказом в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003067 від 19.12.2018 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Наданими слідчому судді з боку слідчого документами та матеріалами, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доведено наявність достатніх підстав вважати, що право власності на майно, на яке слід накласти арешт, набуто в результаті кримінального правопорушення, і не застосування заборони розпоряджатися цим майном може призвести до наступного неправомірного відчуження квартири, що може перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_11 .
Направити для виконання ухвалу суду до Департаменту реєстрації Харківської міської ради.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п*яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1