Справа № 297/1412/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру слідчого СВ Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 06.09.2018 року за ч. 3 ст. 342 КК України, -

встановив:

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на повідомлення про підозру слідчого СВ Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 від 06.09.2018 року за ч. 3 ст. 342 КК України у кримінальному провадженні № 0000522 від 29.06.2018 року.
Скарга мотивована тим, що 29 червня 2018 року Берегівським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000522 за фактом вчинення громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 342 Кримінального кодексу України. 06 вересня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 342 КК України.
Вказане повідомлення про підозру на думку підозрюваного є необґрунтованим та незаконним, що підтверджується наступним.
Як зазначено в скарзі, з повідомлення про підозру від 06 вересня 2018 року, вбачається, що 28 червня 2018 року близько 17 год. 20 хв. неподалік прикордонного інформаційно-попереджувального знаку № 144 на відстані близько 50 метрів від лінії державного кордону України з Угорщиною у межах населеного пункту села Бадалово Берегівського району Закарпатської області ОСОБА_5 , який у порушення вимог статей 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», перебуваючи в прикордонній смузі та знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, умисно, погрожуючи насильством та фізичною розправою, виражаючись нецензурною лайкою, з метою спричинити тілесні ушкодження, показати свою зверхність, вчиняючи активний фізичний опір, що виразилося в активній фізичній протидії здійсненню службових обов`язків військовослужбовцем старшим прапорщиком ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , який відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» відноситься до працівників правоохоронного органу з охорони державного кордону та на якого згідно розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22 червня 2018 року № 140 було покладено обов`язок щодо охорони державного кордону в ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », наніс один удар рукою об праву руку старшого прапорщика ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , вибивши з руки останнього засіб для відстрілу гумових куль «Форт 12р», після чого обхопив його двома руками за тулуб та повалив на землю, де продовжив вчиняти активний опір затриманню, тим самим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я. Враховуючи вищевикладене ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 342 КК України, опір військовослужбовцеві під час виконання ним службових обов`язків щодо охорони державного кордону із застосуванням насильства.
Таким чином, з повідомлення про підозру від 06 вересня 2018 року вбачається, що сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 вчинивши опір військовослужбовцеві під час виконання ним службових обов`язків щодо охорони державного кордону із застосуванням насильства вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 342 КК України.
Вважає зазначену підозру невмотивованою, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 пояснив, що скаргу та підстави, на яких вона ґрунтується, він підтримує у повному обсязі, просить скаргу задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що оскаржувана підозра слідчого є законною та обґрунтованою, та що у зв`язку із цим просять відмовити у задоволенні скарги.
Заслухавши сторін, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на підозрюваним, його захисником досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема повідомлення слідчого про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Строк на оскарження підозри слідчого не пропущений, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, слідчим СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 06 вересня 2018 року повідомлено ОСОБА_5 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 342 КК України.
Згідно вхідного штампу Берегівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_5 подав вищевказану скаргу особисто через канцелярію суду 08 листопада 2018 року.
Судом досліджені матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000522 від 29.06.2018 року, згідно яких встановлено, що 29.06.2018 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за № 0000522 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 342 КК України.
06 вересня 2018 року слідчим СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 повідомлено ОСОБА_5 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 342 КК України.
Чинним Кримінально процесуальним кодексом України передбачено, що для забезпечення всіх без винятку прав і свобод людини мають застосовуватися всі доречні правові механізми, включно із інститутом оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Дана думка викладена в науково-практичному коментарі Кримінального процесуального кодексу України ( ОСОБА_8 , К.2018)
Повідомлення про підозру це один із найважливіший процесуальних актів, спрямований на практичну реалізацію функції розслідування та забезпечення захисту прав і законних інтересів особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, який полягає у прийнятті рішення про повідомлення про підозру; вручення повідомлення про підозру особі, щодо якої здійснюється провадження; роз`яснення підозрюваному його прав і надані можливостей щодо їх реалізації. При цьому кожен із цих етапів взаємопов`язаний і разом становить єдиний акт повідомлення про підозру.
Згідно повідомлення про підозру від 06 вересня 2018 року, досудовим розслідуванням встановлено, що 28.06.2018 року близько 17 год. 20 хв. Неподалік прикордонного знаку № 144 на відстані близько 50 метрів від лінії державного кордону, в межах населеного пункту Бадалово, Берегівського району, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 який в порушення ст. ст. 9, 12 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року перебуваючи в прикордонній смузі та знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, умисно, погрожуючи насильством та фізичною розправою, виражаючись нецензурною лайкою, з метою спричинення тілесних ушкоджень. Показати свою зверхність, вчиняючи активний фізичних опір, що виразилося в активній фізичній протидії здійсненню службових обов`язків військовослужбовцем старшим прапорщиком ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 , який згідно ЗУ «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» відноситься до працівника правоохоронного органу з охорони державного кордону та на якого, згідно з Розпорядження № 140 від 22.06.2018 начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , було покладено обов`язок щодо охорони державного кордону у ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 », останній наніс один удар своєю рукою об праву руку ОСОБА_7 внаслідок чого вибив з його руки засіб для відстрілу гумових куль «Форт 12р». Після чого обхопив його двома руками за тулуб та повалив на землю, де продовжив активний опір затриманню. Чим самим заподіяв ОСОБА_7 , під час виконання останнім службових обов`язків,легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я. згідно висновку експерта № 75 від 13.07.2018. Всі ці дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 342 КК України як опір військовослужбовцеві під час виконання покладених на нього обов`язків щодо охорони державного кордону із застосуванням насильства.
Згідно коментованої редакції статті 277 КПК України в описовій частині «повідомлення про підозру надалі підозра» вказуються: прізвище, ім`я та по батькові особи, якій повідомляється про підозру, її вік, кримінальне правопорушення у вчиненні якого вона підозрюється, із зазначенням часу, місця, способу, наслідків та інших обставин його вчинення, кваліфікація дій підозрюваного (посилання на статтю Кримінального кодексу, яка передбачає відповідальність за вчинене діяння). Виклад інкримінованих підозрюваному діянь має бути конкретним, стислим юридично доцільним. Формулювання підозри має містити виклад конкретних обставин кримінально карної події та її кваліфікацію. Мають бути вказані всі ознаки, суттєві для цього складу кримінального правопорушення.
Частина 3 статті 342 КК України передбачає покарання за опір представникові влади, працівникові правоохоронного органу, державному виконавцю, приватному виконавцю, члену громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовцеві, уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який поєднані з примушенням цих осіб шляхом насильства або погрози застосування такого насильства до виконання явно незаконних дій.
Згідно Науково-практичного коментаря до Кримінального кодексу України (Національної академії внутрішніх справі, К.2018) кваліфікуючою ознакою злочину передбаченого ч. 3 ст. 342 КК України є примушення представника влади, працівника правоохоронного органу, державного виконавця, уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця шляхом насильства або погрози його застосування до виконання явно незаконної дії, тобто «примушувати» до чогось потерпілого незалежно від його волі й бажання. У контексті ч. 3 ст. 342 КК України особа протидіє потерпілому, застосовуючи до нього насильство або погрозу і таким чином примушує його до виконання явно незаконних дій.
Стаття 8 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Обов`язки слідчого в кримінальному провадженні визначені, зокрема, в частині другій статті 9 КПК України, згідно з якою прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Однак, з перевірених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 вищевказані вимоги кримінального процесуального законодавства не були виконані. Повідомлення про підозру викладено без конкретизації, а підозра має ґрунтуватися на викладі конкретних обставин кримінально карної події та її кваліфікації, мають бути вказані всі ознаки, суттєві для цього складу кримінального правопорушення, способу, наслідків та інших обставин його вчинення.
Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 21 квітня 2011 року в справі «Нечипорук, Йонкало проти України» (п. 175) наголосив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити саме це правопорушення (див. рішення від 30 серпня 1990 року в справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Крім того, за відсутності обґрунтованої підозри особу за жодних обставин не може бути затримано або взято під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення від 13 листопада 2007 року в справі «Чеботарі проти Молдови», п. 48).
Перевіривши матеріали скарги, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження наданого слідчим та давши оцінку в нарадчій кімнаті, суд приходить до висновку, що 06 вересня 2018 року слідчим СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 повідомлення ОСОБА_5 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 342 КК України, не відповідає вимогам закону і порушує охоронювані законом права та інтереси підозрюваного.
При цьому суд погоджується з доводами слідчого та прокурора, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину передбаченого статтею 342 КК України, і для виконання вимог кримінально процесуального закону, завданнями якого є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Крім того суд звертає увагу слідчого, що Пленум Верховного Суду України своєю постановою від 22.12.2006 року № 10 «про судову практику у справах про хуліганство» з метою забезпечення судового захисту фізичних і юридичних осіб від протиправних посягань, а також правильного й однакового застосування законодавства при розгляді кримінальних та адміністративних справ про хуліганство, роз`яснив, що як опір представникові влади, представникові громадськості або іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії (ч. 3 ст. 296 ККУ ( 2341-14 ), слід розуміти активну протидію особи, котра вчиняє хуліганство (відштовхування, завдання побоїв, заподіяння тілесних ушкоджень тощо), з метою позбавити зазначених осіб можливості виконати службовий чи громадський обов`язок з охорони громадського порядку. Такий опір охоплюється ч. 3 ст. 296 ККУ ( 2341-14 ) як кваліфікуюча ознака передбаченого нею злочину, а тому не потребує додаткової кваліфікації за частинами 2 і 3 ст. 342 КК України. Якщо ж опір було вчинено після припинення хуліганських дій - як протидію затриманню, він не може бути кваліфікуючою ознакою хуліганства і відповідальність має наставати за сукупністю злочинів, передбачених відповідними частинами статей 296 і 342 КК ( 2341-14 ). При цьому у разі коли опір представникові влади чи громадськості мав місце під час учинення дрібного хуліганства, винна особа підлягає відповідно кримінальній (за ч. 2 чи ч. 3 ст. 342 КК ( 2341-14 ) та адміністративній (за ст. 173 кпап ( 80731-10 ) відповідальності.
Керуючись: ст.ст.303, 304, 306,307, 309, 369,371,372 КПК України, -

ухвалив:

Повідомлення про підозру від 06 вересня 2018 року, складене слідчим СВ Берегівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про повідомлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 342 Кримінального кодексу України, в кримінальному провадженні № 0000522 - скасувати.
Матеріали кримінального провадження № 0000522 повернути слідчому СВ Берегівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 для продовження досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1