ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0003607 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі із змінами до неї прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відомості, наведені в ухвалі суду першої інстанції, не відповідають дійсності у зв`язку з тим, що відповідно до вимог ст. 293 КПК України прокурором у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 одночасно з переданням обвинувального акту до суду, під розписку надано копію відповідного обвинувального акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 самостійно, про що свідчить розписка останнього, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження.
Посилається на те, що доручення про надання слідчому права на надання копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 прокурором у відповідному кримінальному провадженні не надавалось, тобто отримано підозрюваним в законному порядку без порушень вимог ст. 293 КПК України.
Вважає, що висновок суду про не вірність викладення даних потерпілої сторони в частині місця проживання є незаконним і таким, що суперечить вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_8 визнано та допитано як потерпілого та під час допиту останнього встановлено, що місцем проживання підозрюваного є житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , ці відомості надані ОСОБА_8 особисто та внесено до протоколу допиту.
Крім того, суд першої інстанції не прийняв до уваги судове рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2018 року, яким вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2018 року скасовано та призначено новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що з переданням обвинувального акту до суду його копію було надано підозрюваному слідчим ОСОБА_9 за погодженням прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_10 , а не самим прокурором, оскільки стаття 293 КПК України, на відміну від ряду інших норм КПК України (ч. 1 ст. 253, ч. ч. 1, 2, 3, 7 ст.290 КПК України) не передбачає право прокурора доручати слідчому вручення підозрюваному обвинуваченого акту. Крім того, у вказаному обвинувальному акті не вірно вказані дані потерпілої сторони, а тому суд позбавлений можливості належним чином провести засідання за участю вказаної особи, оскільки порушуються її права, а проведені заходи до виявлення цієї особи і виклику в судове засідання ні до чого не призвели.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

На думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно якої визначаються вимоги, які ставляться до обвинувального акту.

Пункт 3 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити: анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування дотримані у повному обсязі.

Як вбачається з обвинувального акту, складеного щодо ОСОБА_7 , він відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України.

Посилання суду на те, що копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_7 було вручено слідчим, а не прокурором, що стало однією з підстав для повернення обвинувального акту прокурору, колегія суддів вважає не вмотивованими, оскільки вручення зазначених документів слідчим за дорученням прокурора ніяким чином не порушило права підозрюваного.
Доводи суду щодо не вірно вказаних даних потерпілого, на думку колегії судів є необгрунтованими.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що потерпілим у цьому кримінальному провадженні визнано ОСОБА_8 .. При цьому, в обвинувальному акті зазначені анкетні відомості потерпілого зокрема, його прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, громадянство. Окрім того, в обвинувальному акті зазначено і місце його реєстрації та проживання.
Наведене свідчить про те, що, в обвинувальному акті належним чином зазначені анкетні дані потерпілого, які були відомі слідчому на момент складання обвинувального акту, і в цій частині обвинувальний акт повністю відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Відтак, неможливість забезпечення явки потерпілого ОСОБА_8 в судове засідання не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, обвинувальний акт може бути повернуто лише з мотивів його невідповідності вимогам цього Кодексу.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4