Справа № 204/7894/18
Провадження № 1-в/204/1457/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_6 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 03 жовтня 2013 року, відносно ОСОБА_8 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві лікаря-психіатра, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №1065 від 12.10.2018 року, ставиться питання про те, що ОСОБА_8 страждає тяжким психічним розладом і за своїм психічним станом потребує продовження застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом, в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги в умовах Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф.Мальцева.
В судовому засіданні лікар-психіатр підтримав вказану заяву, просив задовольнити пояснивши, що психічний стан пацієнта ОСОБА_8 продовжує залишатися нестійким, зумовлює суспільно небезпеку для оточуючих, тому підстави для зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відносно пацієнта на теперішній час відсутні.
Прокурор ОСОБА_3 вважала необхідним продовжити застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , але зазначила, що враховуючи вимоги ст. 94, 95 КК України, суд не вправі визначати конкретний заклад, в якому особа має проходити лікування. Крім того, на даний час відсутні належні та допустимі умови утримання пацієнта в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги в умовах Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф.Мальцева.
Захисник не заперечувала проти задоволення заяви лікаря щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Просив продовжити його лікування в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги в умовах Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф.Мальцева.
Законний представник ОСОБА_8 -опікун ОСОБА_9 судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином причини неявки не повідомила.
Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу і перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги зазначений висновок лікарської комісії, суд вважає, що заява представника установи підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_8 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
Заява представника закладу ОСОБА_6 , заява ОСОБА_8 в частині направлення останнього до певного закладу з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 94 ч.1, ч.5, ст. 95 ч.2 КК України, суд має право вирішити питання виключно щодо застосування примусових заходів медичного характеру, перелік яких наведений в частині 1 ст. 94 КК України, а також питання продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», при вирішенні зазначених питань в ухвалі суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру.
Таким чином, визначення закладу з надання психіатричної допомоги не належить до компетенції суду. Вирішення даного питання покладається на відповідний орган Міністерства охорони здоров`я України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.94,95 КК України, ст. 514 КПК України, ст.19,22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 03 жовтня 2013 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

В задоволенні заяви представника закладу ОСОБА_6 ,заяви ОСОБА_8 про направлення останнього до певного закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1