Справа № 199/2048/19
ВИРОК
іменем України

15.03.2019 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000227 від 01.02.2014 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 12.10.1999 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 206 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 45 КК України з іспитовим строком на 1 рік та штрафу у розмірі 170 гривень;

2) 26.12.2000 Апеляційним судом Дніпропетровської області за п.п. а), и) ст. 93, ч. 3 ст. 142 КК України з урахуванням постанови Перевальського районного суду Луганської області від 13.12.2001 до позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією майна. 15.10.2013 звільнений з Чернухівської ВК Луганської області;

3) 09.04.2014 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 день;

4) 12.05.2014 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

5) 29.09.2014 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. Звільнення: 21.12.2016 на підставі ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області умовно-достроково, невідбутий строк: 8 місяців 22 дні,

який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняті та не погашені в установленому порядку судимості, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин.

01.02.2014 близько 09:00 години ОСОБА_3 прийшов у гості до свого брата ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 , де на кухні вони разом почали розпивати алкогольні напої.

01.02.2014 близько 14:00 годин ОСОБА_7 та ОСОБА_5 пішли спати, а ОСОБА_3 залишився на кухні вищевказаної квартири сам, де на кухонному столі побачив мобільний телефон «NOKIA-301», який належав дружині його брата ОСОБА_5 . В цей момент, визначивши вказаний мобільний телефон предметом свого злочинного посягання, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), діючи умисно, ОСОБА_3 , вчиняючи корисливий злочин повторно, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, вчиняючи корисливий злочин повторно, викрав з кухонного столу мобільний телефон «NOKIA-301», який належав ОСОБА_5 , та сховав його до правої кишені куртки, яка була одягнена на ньому, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисним діями ОСОБА_3 спричинив матеріальний збиток ОСОБА_5 на суму 400 гривень.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

14.03.2019 у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України та в цей же день між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 укладена угода про примирення між потерпілою та підозрюваним.

Відповідно до даної угоди підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю і беззастережно визнав свою вину та обсяг підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України із звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк на 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який відносяться до злочинів середньої тяжкості, беззастережно і добровільно визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні.

Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні даної угоди.

За таких підстав суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 викрав мобільний телефон ОСОБА_5 , а тому його дії за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку учасників судового провадження, які просили затвердити угоду про примирення між потерпілою та підозрюваним, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України і наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, без його реального відбування, встановивши обвинуваченому на підставі ст. 75 КК України іспитовий строк на один рік, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.

Питання про відшкодування витрат на залучення експерта суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення між потерпілою та підозрюваним від 14.03.2019, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000227 від 01.02.2014 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 14.03.2019 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк один рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи, в сумі 300 (триста) гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1