Справа № 453/1547/15-к
Провадження № 1-кп/456/176/2019
ВИРОК

іменем України

08 лютого 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000886 від 28.10.2015р., стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 15.11.2011 року Сколівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці, 02.06.2014р., ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області звільнено від відбування покарання, на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію»,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , -

встановив:

ОСОБА_3 вчинив погрозу вбивством щодо працівників правоохоронного органу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у зв?язку з виконанням ними службових обов?язків.

08 вересня 2015 року близько 20 год. в с. Кальне Сколівського району Львівської області в урочищі «Присліп» лісничим Опорецького лісництва ДП «Славське лісове господарство» ОСОБА_6 та майстром лісу Опорецького лісництва ДП «Славське лісове господарство» ОСОБА_7 , які у відповідності до ст. 89 Лісового кодексу України та Постанови КМ України №976 від 16.09.2009 року «Про затвердження Положення про державну лісову охорону» мають статус працівників правоохоронного органу, виконуючи свої посадові повноваження щодо заходів з охорони лісів від самовільних рубань у кварталі №27 Опорецького лісництва Державного підприємства «Славське лісове господарство» виявили ОСОБА_3 , який самовільно, без будь-якого дозволу, конем стягував асортимент деревини з місця вчинення невстановленою особою незаконної самовільної рубки. Під час з?ясування на місці події потерпілими ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 у ОСОБА_3 обставини вчинення його дій, останній правою рукою вийняв з-за пояса сокиру та почав нею розмахувати перед ними в присутності неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і висловлювати словесні погрози вбивством, що порубає на частини ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , з метою припинення їх службової діяльності, які вони сприйняли реально. Тоді, ОСОБА_6 при реальних підставах побоюватися здійснення ОСОБА_3 , погрози вбивством, зробив йому зауваження припинити неправомірні дії, однак ОСОБА_3 , не реагуючи на зауваження ОСОБА_6 , а продовжуючи ці погрози відшпилив від коня сортимент і з конем втік з місця події.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 345 КК України умисну погрозу вбивством, щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення заперечив повністю та показав, що з 07 по 09 вересня 2015р. був в тестя та заготовляли дрова в с.Плав?є потім поїхав в с.Лавочне. 08.09.2015р. заготовляв дрова з 7 год. ранку до 21 год.. За цей час заготували біля 3-4 фір, але звіз тільки одну фіру дров до тестя. Жодної сокири біля себе не мав, мав тільки бензопилу. В місці де йому інкримінують злочин не був. Просить його виправдати оскільки, він не вчиняв даного злочину.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судовому засіданні показав, що йому 08.09.2015р. о 18-19 год. подзвонив майстер ОСОБА_7 та сказав, що в урочищі Присліп невідомі особи здійснюють рубку дерев. Оскільки був сам із сином вдома тому, взяв його із собою.

Приїхавши на місце почув розмову декількох невідомих людей, які сховалися і чекали. Підійшов майстер ОСОБА_9 і вони теж сховалися і трохи почекавши побачили як обвинувачений конем тягне дерево.. Вони підійшли і представилися та запитали, що він тут робить, обвинувачений нічого не казав і мав намір відчепити коня однак, потерпілі не дали йому цього зробити. Потерпілий його сфотографував і обвинувачений почав їм погрожувати та казати, що буде бити. Потім вийняв сокиру і казав, що порубає. Інші люди, які були вище втекли ще до цієї події. Погрози сприймав реально. Просив покарати обвинуваченого на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_7 , в судовому засіданні показав, що 08.09.2015р. проходив по дорозі і зауважив рух в урочищі Присліп. Набрав по телефону лісничого ОСОБА_6 та повідомив йому про рубку дерев. Вся подія відбувалася швидко. Обвинувачений втік з конем, залишивши дерево.. Що це саме ОСОБА_3 взнали через 1-2 дні. Дійсно під час розмови з ним, обвинувачений витягнув заду пояса сокиру і казав, що їх порубає. Це все відбувалося на відстані 1.5м. від нього. Обвинувачений втік залишивши тільки бич. Погрози сприймав реально. Просив покарати обвинуваченого на розсуд суду.

Незважаючи на невизнання своєї вини в скоєнні інкримінованого ОСОБА_3 , кримінального правопорушення його винність повністю доведена доказами, зібраними як під час досудового, так і судового слідства, а саме:

-показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_8 , наданими в судовому засіданні, який показав, що в 2015 році осінню, з батьком ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 він поїхав в ліс. увечері біля 20 год.. Бачив як дядько з конем тягнув ліс і коли він був ближче до нього то він його сфотографував. Тато і дядько ОСОБА_10 , представилися тому дядькові. Дядько кричав, матюкався і хотів відчепити дерево, а тато не давав. Тоді дядько вийняв сокиру і махав нею та казав, що порубає, а потім відчепив коня і втік, а ОСОБА_9 побіг за ним. Підтверджує, що саме обвинувачений ОСОБА_3 є тією особою, що погрожувала в лісі його батькові;

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (т.2, а.с.10), з якого вбачається, що за заявою ОСОБА_6 , 28.10.2015р., було внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 345 КК України;

-письмової заяви ОСОБА_7 , (Т.2., а.с.4) з якої вбачається, що ОСОБА_7 , звернувся із заявою до Сколівського РВ ГУ МВС України, згідно якої просив прийняти міри до гр. ОСОБА_3 , який 08.09.2015р., близько 20 год. 00 хв., був виявлений на місці самовільної рубки в урочищі «Присліп» кв. 27, який погрожував йому сокирою вбивством і його погрози сприйняв серйозно;

-наказом №30-к від 27.04.1999р., Славського держлісгоспу Львівського ДЛГО «Львівліс» (Т.2 а.с.11), з якого вбачається, що ОСОБА_11 , переведений на посаду помічника лісничого Опорецького лісництва;

-наказом №50-к від 14.07.2014р., Славського лісового господарства Львівського ОУЛМГ (Т.2 а.с.20), з якого вбачається, що ОСОБА_7 , прийнятий на роботу майстром лісу Опорецького лісництва;

- актом огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 09.09.2015р., (Т.2 а.с.44-47), яким встановлено самовільну рубку дерев;

-протоколом огляду місця події від 11.09.2015р. та фото таблиці до нього, (Т.2 а.с. 50-54), з якого вбачається, що місце вчинення кримінального правопорушення є лісовий масив в урочищі «Присліп»;

-протоколом пред?явлення особи для впізнання від 14.09.2015р., (Т.2 а.с.61-62), з якого вбачається, що ОСОБА_7 , здійснив впізнання ОСОБА_3 ;

-протоколом огляду речових доказів від 23.09.2015р., (Т.2 а.с.65-66);

-протоколом обшуку від 20.10.2015р., (Т.2 а.с.75-77), з якого вбачається, що під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Сколівського районного суду у житловому будинку та господарських приміщень ОСОБА_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено: бич, 24 асортименти деревини, бензопилу «Дружба-4», бензопилу з №ТТ 1208-3762, дві сокири, ланцюг довжиною 1,5м.;

-постановою про визнання речових доказів від 18.11.2015р., (Т.2 а.с.82), з якої вбачається, що мобільний телефон марки «Samsung А-3», у якому наявні зображення особи при події, яка відбулась 08.09.2015р., батіг (бич) та дві сокири визнано речовими доказами.

Стороною захисту було подано клопотання, щодо визнання доказів недопустимими оскільки, докази, які долучені до матеріалів даного кримінального провадження є копією доказів які знаходяться в кримінальному провадженні №0000766 від 09.09.2015р. і дані докази не посвідчені належними чином відповідно до вимог законодавства, дані докази не були надані стороні захисту в оригіналі, а тому є недопустимими.

Суд вважає, що дане клопотання є безпідставним оскільки, згідно постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 18.11.2015р (Т-2 а.с.37) з кримінального провадження №0000766 від 09.09.2015р. виділено до даного кримінального провадження протокол допиту свідка ОСОБА_3 , протокол пред?явлення до впізнання з участю ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , протокол одночасного допиту і інші докази. Сторона захисту за подачі відповідного клопотання могла ознайомитися з оригіналами даних доказів навіть незважаючи на те, що не бере участі у кримінальному провадженні №0000766 однак, такого клопотання нею не було подано, а відтак суд вважає дані докази допустимими.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , в скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 345 КК України, оскільки він вчинив умисну погрозу вбивством, щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, раніше неодноразово судимого, останній раз 15.11.2011 року Сколівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці, 02.06.2014р., ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області звільнено від відбування покарання, на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію», його особу, яка по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, пом`якшуючі вину обставинами є утримання неповнолітньої дитини, обтяжуючі вину обставини не встановлені, а тому рахує правильним призначити йому кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі, із звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням у відповідності до ст.ст. 75-78 КК України.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Речові докази визначити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370,371,374 КПК України суд, -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 345 КК України у виді у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:
- дві сокири, батіг - які передані на зберігання в камеру зберігання Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області знищити;
-Мобільний телефон «Samsung F-3», який переданий на зберігання ОСОБА_6 , - залишити у його власності.
Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб, шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1