Справа № 467/23/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт.Арбузинка заяву начальника Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» про роз`яснення вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02.11.2017 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000320 від 06.09.2016 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 26 травня 2014 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу 850 гривень. 14.07.2016 року Корабельним районним судом м. Миколаєва штраф замінено на 50 годин громадських робіт, покарання не відбуте;
2) 25 липня 2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, 69, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Арбузинського районного суду звільнений від відбування покарання умовно-достроково на 6 місяців 28 днів;
3) 21 липня 2017 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 7 місяців позбавлення волі;
засудженого за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» звернувся до суду з заявою про роз`яснення вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02.11.2017 відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.15 КК України.

У заяві просив роз`яснити виконання зарахування згідно ст. 72 ч. 5 КК України з 06.09.2016 по 20.06.2017 включно день за два та з 21.06.2017 по 22.08.2017 день за день так як дане зарахування було враховане за вироком Первомайського районного суду Миколаївської області від 21.07.2017 за яким засуджений був звільнений по закінченню строку відбування покарання.

Прокурор проти задоволення заяви про роз`яснення вироку заперечував, вважав вирок викладений зрозуміло та роз`яснення не потребує.

В судове засідання інші учасники кримінального провадження та представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені належно, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 380 КПК України, неявка учасників судового провадження не є перешкодою для вирішення питання про роз`яснення судового рішення, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Вивчивши заяву, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 380 ч.1 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Разом з тим, роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Також, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

Згідно вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02.11.2017 ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання в виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.07.2017 більш суворим покаранням за даним вироком призначено ОСОБА_4 покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі

Відповідно до вимог ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 26.05.2014 Корабельного районного суду м. Миколаєва замінене ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.07.2016 року у виді 50 годин громадських робіт, з розрахунку вісім годин громадських робіт за один день позбавлення волі та визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) дня позбавлення волі.

За правилами ст.72 КК України в строк відбуття покарання зараховано ОСОБА_4 покарання, відбуте повністю за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.07.2017, з 06.09.2016 до 20.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та з 21.06.2017 по 22.08.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту виконання вироку.
Начальник установи виконання покарань ставить питання перед судом про незрозумілість зарахування в строк відбуття покарання за даним вироком строку покарання вже зарахованого та повністю відбутого за попереднім вироком.
Як вбачається з матеріалів справи, злочин, за який його було засуджено вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02.11.2017 ОСОБА_4 вчинив 05.09.2016, тобто до постановлення вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.07.2017. При цьому Первомайським міськрайонним судом остаточно призначено покарання ОСОБА_4 7 (сім) місяців позбавлення волі, та зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.09.2016 до 20.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та з 21.06.2017 по 21.07.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, що разом становить 1 рік 7 місяців 28 днів. При цьому слід зазначити, що до набрання законної сили вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.07.2017 ОСОБА_4 залишено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вирок набрав законної сили 22.08.2017, відповідно на підставі даного вироку ОСОБА_4 тримався в установі виконання покарань до 22.08.2017.
Правила призначення покарань за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків визначені ст.ст.70,71 КК України. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

На виконання викладених положень КК України, оскільки злочин, за який ОСОБА_4 засуджено вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02.11.2017 він вчинив до постановлення вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.07.2017, покарання йому призначене за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і в строк покарання, остаточно призначеного за даним вироком дійсно зараховане покарання, повністю відбуте згідно вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.07.2017, за правилами передбаченими ст.72 КК України.
Як вбачається з тексту вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області, він викладений чіткими зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння його змісту.

Резолютивна частина ухваленого у даній справі вироку, на переконання суду, є зрозумілою і такою, що не припускає іншого тлумачення, та в ній вказано дані, які відомі суду на момент ухвалення вироку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для роз`яснення вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02.11.2017.

Керуючись ст.ст.380 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви начальника Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» про роз`яснення вироку Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02.11.2017 відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України - відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1