Справа №463/2216/19
Провадження №1-кс/463/1130/19
У Х В А Л А

03 квітня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 від 19 березня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся із скаргою до слідчого судді на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 від 19 березня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим. Просить скасувати вказану постанову.

Скаргу мотивує тим, що 14 березня 2019 року він звернувся до слідчого ДБР ОСОБА_5 з клопотанням про видачу йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а також просив допитати його в якості потерпілого. 22 березня 2019 року ОСОБА_3 отримав копію постанови про відмову у визнанні його потерпілим, що на його думку грубо порушує ч.2 ст.55 КПК України та Постанову Пленуму Верховного Суду України №13 від 02.07.2004 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів». Оскільки у заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 зазначив про завдання йому значної моральної шкоди, тому вважає постанову слідчого ДБР про відмову у визнанні його потерпілим незаконною, необґрунтованою, такою, що порушує його права, у зв`язку з чим просить її скасувати та зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання про визнання його потерпілим.
В судове засідання скаржник не з`явився, подав заяву від 28 березня 2019 року про розгляд скарги у його відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, скерував на адресу суду заперечення від 03 квітня 2019 року, відповідно до яких в задоволенні скарги просить відмовити. Мотивує тим, що у клопотанні про визнання потерпілим ОСОБА_3 не вказано обставин і не наведено жодних доказів якої саме і в чому проявляється моральна, фізична або майнова шкода, заподіяна заявнику у кримінальному провадженні № 0000007 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.375 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, вважаю, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частина перша ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Із змісту ч. 2 ст. 55 КПК України випливає, що права і обов`язки потерпілого виникають у заявника автоматично, лише у випадку подання заяви про вчинення кримінального правопорушення щодо нього.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

19 березня 2019 року слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_6 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.

Згідно положень ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Тобто встановлено, що слідчим розглянуте клопотання ОСОБА_3 від 14.03.2019р. про видачу йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, та за результатами розгляду такої винесено оскаржувану постанову.
В ході досудового слідства, а також підчас судового розгляду не здобуто жодного підтвердження про те, що вказаним вище кримінальним правопорушенням передбаченим ч. 1 ст. 375 КК України, заявнику завдана моральна, фізична або майнової шкода. Заявник не долучив до матеріалів скарги копію його заяви про вчинення злочину, на яку він посилається, як на документ в якому ним вказано в чому полягає завдана шкода. Жодної інформації про завдану заявнику шкоду не містить також і подана до суду скарга та клопотання заявника від 14.03.2019р.

Отже, враховуючи наведене та керуючись принципом змагальності кримінального процесу, суд дійшов висновку, що підчас судового розгляду не встановлено жодних даних, які б давали підстави вважати, що вказаним кримінальним правопорушенням скаржнику завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. В зв`язку з чим підстав для задоволення скарги немає.

Крім цього вважаю за необхідне роз`яснити ОСОБА_3 , що він як заявник у кримінальному провадженні №0000007 від 23.01.2019р. наділений процесуальними правами передбаченими ст. 60 КПК України, зокрема подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи, а також у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України вправі оскаржувати рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Керуючись вимогами статей 55, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові ОСОБА_4 від 19 березня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання до вчинення дій.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1