провадження 1-кп/243/559/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

За участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, яка вчинила

суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4

законного представника особи,

яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

представника ЮП Слов`янського ВП ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, що внесене до ЄРДР за № 0000463 від 06.03.2019 року, стосовно неповнолітньої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська Донецької області, громадянки України, учениці 9 класу ЗОШ № 16 м. Слов`янська, незаміжньої, раніше не судимої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, яке передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

26 квітня 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 будучи неповнолітньою особою, перебуваючи у віці 15 років, тобто не досягнувши віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, скоїла суспільно - небезпечне діяння за таких обставин:

27 лютого 2019 року приблизно о 21 годині 20 хвилин неповнолітня ОСОБА_4 знаходилась у вагоні електропотягу сполученням «Слов`янськ Лиман». В ході спілкування неповнолітня ОСОБА_4 побачила у потерпілої ОСОБА_8 мобільний телефон МЕІZU, моделі «М2», М5784, іmei - НОМЕР_1 , іmei 2 - НОМЕР_2 в корпусі срібного кольору та попросила здійснити з нього дзвінок. В цей же час на тому самому місці у неповнолітньої ОСОБА_4 , яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, виник раптовий умисел, спрямований на заволодіння вищевказаним мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою.

Так, реалізуючи свій протиправний умисел, неповнолітня ОСОБА_4 , яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на протиправне звернення чужого майна на свою користь, 27 лютого 2019 приблизно о 20 год. 40 хв. знаходячись у вагоні електропотягу сполученням «Слов`янськ Лиман», розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, протиправно, керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном для подальшого звернення його на свою користь, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_8 та ввівши останню в оману попросила у останньої належний їй мобільний телефон МЕІZU, моделі «М2», М5784, іmei - НОМЕР_1 , іmei 2 - НОМЕР_2 в корпусі срібного кольору, під приводом здійснити дзвінок, та не маючи наміру повертати його. В свою чергу потерпіла ОСОБА_8 , довіряючи неповнолітній ОСОБА_4 та будучи введеною в оману, не усвідомлюючи протиправного характеру її дій, добровільно передала останній свій мобільний телефон МЕІZU, моделі «М2», М5784, іmei -73462, іmei 2 - НОМЕР_2 в корпусі срібного кольору. Після чого неповнолітня ОСОБА_4 , яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, доводячи свій шахрайський умисел до кінця, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи поставлену мету збагачення, отримавши вищезазначений мобільний телефон МЕІZU, моделі «М2», М5784, іmei - НОМЕР_1 , іmei 2 - НОМЕР_2 в корпусі срібного кольору та виконавши всі необхідні дії для поставленої своєї злочинної мети, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Умисними протиправними діями неповнолітньої ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_8 була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 1366 грн. 67 коп.

Крім того, наявність суспільно небезпечного діяння та вчинення цього діяння неповнолітньою ОСОБА_4 підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

?Протоколом огляду місця події від 06.03.2019 року, відповідно до якого оглянуто мобільний телефон МЕІZU, моделі «М2», М5784, іmei - НОМЕР_1 , іmei 2 - НОМЕР_2 в корпусі срібного кольору, сім-картка Vodafone з номерним знаком НОМЕР_3 , флеш-карта micro SD об`ємом 4 ГБ; силіконовий чохол світлого кольору, які добровільно надала ОСОБА_4 , відповідно до заяви та фототаблицями до протоколу;

?Висновком №171 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 27.03.2019 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 18.03.2019 року, відповідно до якого, залишкова вартість викраденого майна, що належить потерпілій ОСОБА_8 на момент вчинення злочину, тобто на 27.02.2019 року з урахуванням зносу, а саме: мобільного телефону МЕІZU, моделі «М2», іmei НОМЕР_1 становить 1366 грн. 67 коп.;

?Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 06.03.2019 року, а саме: мобільний телефон МЕІZU, моделі «М2», М5784, іmei - НОМЕР_1 , іmei 2 НОМЕР_2 , у корпусі срібного кольору; сім-картка Vodafone з номерним знаком НОМЕР_3 , флеш-карта micro SD об`ємом 4 ГБ; силіконовий чохол світлого кольору, які передано відповідно до зберігальної розписки ОСОБА_8 ;

?Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.03.2019 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 впізнала на фото №4, особу, ким виявилась ОСОБА_4 яка шляхом зловживання довірою заволоділа її мобільним телефоном та довідкою до протоколу;

?Протоколом огляду від 13.03.2019 року, об`єктом огляду якого є єдиний квиток № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 , учениці Слов`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №16 та фототаблицею до протоколу;

З висновку судово-психіатричного експерта №376 від 16.04.2019 року, що зроблений на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду від 15.04.2019 року, вбачається, що у ОСОБА_4 відсутні виражені індивідуально-психологічні характеристики, які могли істотним чином впливати на її поведінку. Психологічний розвиток ОСОБА_4 відповідає критеріям характерним для її вікового періоду. У ОСОБА_4 відсутні ознаки інтелектуальної недостатності (розумової відсталості), не пов`язані з психічним розладом. З врахуванням критерію, зазначених індивідуально-психологічних характеристик, рівня психологічного розвитку ОСОБА_4 не могла в достатній мірі розуміти характер та значення своїх дій та критично їх оцінювати та передбачити їх наслідки.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 своїми умисними діями скоїла суспільно-небезпечне діяння що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, а саме заволодіння чужим майном (шахрайство), шляхом зловживання довірою, кримінальна відповідальність за яке настає за ч. 1 ст. 190 КК України, проте повідомлення про підозру їй не оголошувалося у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 на момент скоєння кримінального правопорушення не досягла віку кримінальної відповідальності, тобто не є суб`єктом вказаного кримінального правопорушення.

В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_4 свою провину визнала у повному обсязі та показала суду, що дійсно скоїла суспільно-небезпечне діяння у час, місці та обставинах, викладених у описовій частині вироку, а саме 27.02.2019 року о 20 годині 40 хвилин, вона їхала у вагоні електропотягу сполученням «Слов`янськ Лиман» та попросила у дівчини на ім`я ОСОБА_9 , з якої вона перебувала у вагоні телефон для здійснення дзвінка, не маючи наміру його повертати, коли остання надала їй телефон марки МЕІZU срібного кольору, вона з ним втекла. У скоєному щиро кається.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_8 не з`явилась, надала заяву, відповідно до якої просила розглянути клопотання про застосування до неповнолітньої примусових заходів виховного характеру за її відсутності.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила застосувати до неповнолітньої ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру, у вигляді передачі під нагляд бабусі.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти застосування щодо неповнолітньої ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Законний представник неповнолітньої ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти застосування щодо неповнолітньої ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

Представник ЮП Слов`янського ВП ГУНП ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про застосування до неповнолітньої примусових заходів виховного характеру.

Заслухавши пояснення неповнолітньої ОСОБА_4 , яка на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досягла віку кримінальної відповідальності, її законного представника, захисника, враховуючи думку прокурора, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, ОСОБА_4 згідно ст. 22 КК України не досягнула віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

В свою чергу, стаття 105 КК України передбачає, що примусові заходи виховного характеру, перелік яких визначений частиною другою цієї статті, можуть бути застосовані до неповнолітнього.

У даному випадку суд, відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України, застосовує до неповнолітньої такі примусові заходи виховного характеру, як передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють.

Відповідно до ч.1 ст.498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, у зв`язку з тим, що неповнолітня ОСОБА_4 вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, суд вважає, що до ОСОБА_4 на підставі ст.498 КПК України та ст. 97 КК України необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру, передбачені положеннями ч.2 ст.105 КК України.

При визначенні виду примусових заходів виховного характеру суд враховує ступінь тяжкості вчиненого суспільно-небезпечного діяння, пом`якшуючі та обтяжуючи обставини, особу неповнолітнього, умови її життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Так, неповнолітня ОСОБА_4 раніше не судима, має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, відповідно до рішення Слов`янської міської ради від 05.10.2011 року №642/1, позбавленої батьківського піклування, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра в ДВ ОКПЛ м. Слов`янську з 2017 року по теперішній час з діагнозом: Змішаний розлад поведінки та емоцій, за місцем мешкання характеризується посередньо, відповідно до психолого-педагогічної характеристики має середній та початковий рівень навчальних досягнень, до доручень ставиться вибірково, спілкується з обмеженим колом дітей, більше поза класом, в громадському житті участі не приймає, зовнішній вигляд у задовільному стані, має пропуски занять без поважних причин.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання - суд визнає вчинення злочину неповнолітнім та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння - не встановлено.

Відповідно до п. 7 Постанови пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

При ухваленні рішення, крім наведених відомостей про особу неповнолітньої, суд також враховує її ставлення до вчиненого злочину, умови її життя та виховання. Остання виховується бабусею ОСОБА_5 , що має опікунські права відносно неї, яка на обліку у лікаря психіатра та у лікаря- нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Крім того, з акту обстеження умов проживання, вбачається що неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом з бабусею, за адресою: АДРЕСА_1 , остання забезпечена окремою кімнатою, ліжком, однак не має окремого місця для вивчення уроків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати до неповнолітньої ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч. 2 ст. 105 КК України буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням вищезазначених відомостей про особу що вчинила суспільно-небезпечне діяння, вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 заходи виховного характеру в виді передачі неповнолітньої ОСОБА_4 під нагляд бабусі ОСОБА_5 строком на 1 рік.

Питання про речові докази вирішити на підставі КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст. ст. 497, 500-501 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про застосування до неповнолітньої ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру - задовольнити.

Застосувати до неповнолітньої ОСОБА_4 , яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі неповнолітньої ОСОБА_4 під нагляд бабусі ОСОБА_5 , строком на 1 рік.

Речові докази: мобільний телефон МЕІZU, моделі «М2», М5784, іmei - НОМЕР_1 , іmei 2 НОМЕР_2 , у корпусі срібного кольору; сім-картка Vodafone з номерним знаком НОМЕР_3 , флеш-карта micro SD об`ємом 4 ГБ; силіконовий чохол світлого кольору, які передано відповідно до зберігальної розписки ОСОБА_8 , після набрання ухвалою законної сили залишити останній за належністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Слов`янській міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1