ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/125/19 Справа № 204/54/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 січня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Верхньодніпровськ, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,,
захисника ОСОБА_5 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2019 року застосовано до ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 07 березня 2019 року. Визначено щодо підозрюваного ОСОБА_6 , заставу
у кримінальному провадженні у розмірі 38420 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя вказав на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, а також ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Суд вказав й на те, що ОСОБА_6 є особою, яка не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, та, повторно, в період іспитового строку, вчинив умисний тяжкий злочин, усвідомлюючи невідворотність покарання і його наслідки, й з метою уникнення відповідальності за вчинене, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати, обрати ОСОБА_6 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою або зменшити розмір застави.
Свої вимоги, захисник обґрунтовує тим, що ухвала є незаконною, оскільки при її постановлені не були дотримані належним чином вимоги ст.ст. 177, 178, 370 КПК України. Вважає, що слідчий суддя приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 дійшов помилкового висновку стосовно існування ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що ОСОБА_6 не має наміру переховуватись від органів досудового слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності або скоювати інші злочини, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та місце роботи, а також його мати - ОСОБА_9 потребує стороннього догляду. Окрім того, захисник зазначає, що внаслідок важкого матеріального стану, в якому опинилася матір підозрюваного - ОСОБА_9 внесення застави в розмірі 38420 грн. є неможливим ні для ОСОБА_6 , який тримається під вартою ні для його матері.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який проти задоволення скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього матеріалами підтверджується, що СВ Чечелівського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000036 від 07 січня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України. 07 січня 2019 року за підозрою у вчиненні цього злочину затримано ОСОБА_6 та того ж дня повідомлено про підозру.
Як видно з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, що в апеляційному порядку захисником не оскаржується.
Що стосується встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то останні є такими, що об`єктивно існують.
З огляду на те, що підозра ОСОБА_6 є обґрунтованою, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який раніше судимий та вчинив новий злочин в період іспитового строку, а також тяжкості злочину у вчиненні якого він підозрюється, колегія суддів приходить до висновку про те що ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи/або суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення є реальними.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Слідчий суддя, оцінив всі обставини провадження, у зв`язку з чим, дійшов до обґрунтованого висновку, що підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу немає, оскільки вони не зможуть забезпечити запобігання встановлених слідчим суддею ризиків.
Що стосується доводів апеляційної скарги про наявність у ОСОБА_6 матері, яка потребує догляду, колегія суддів зазначає, що вказані обставини хоча і мають місце, однак спростувати висновків слідчого судді про наявність ризиків та необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можуть та підстави для задоволення апеляційної скарги не дають.
З огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , покарання, яке йому загрожує, особу підозрюваного, який раніше судимий та вчинив злочин в період іспитового строку, а також встановлені слідчим суддею ризики, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати таким, що відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Разом із цим, надаючи оцінку доводам захисника щодо визначеного судом розміру застави, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Разом з тим, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, метою застосування яких є досягнення дієвості цього провадження.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, у зв`язку з чим доводи захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді в частині визначеного розміру застави, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, а тому не підлягають задоволенню. На переконання колегії судів, ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які в силу вимог ч. 4, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України можуть вплинути на висновки слідчого судді.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення слідчого судді, яке зміні чи скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 08 січня 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4