Справа № 282/1815/18
Провадження № 1-кс/282/2/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 січня 2019 рокусмт.Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулась до суду з клопотанням в якому зазначає, що до чергової частини Любарського відділення поліції Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області 18.11.2016 звернувся ОСОБА_6 із письмовою заявою про те, що 17.11.2016 невстановлена слідством особа, шахрайським шляхом, заволоділа односортною м`ясною продукцією вагою 21000 кг., завантаженим ФОП « ОСОБА_6 », що розташоване за адресою АДРЕСА_1 на вантажний автомобіль для перевезення до третього холодокомбінату ТОВ «Віра Стар», розташованого за адресою м. Київ, вул. Сагайдака, 114-А. Вказаними шахрайськими діями невстановлена слідством особа завдала ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1485855 грн.

За даною заявою слідчим відділенням Любарського відділення поліції Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області 19.11.2016 внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження за №0000371 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що близько 19 години 17.11.2016 року на територію ФОП ОСОБА_6 , що в с. Новий Любар Любарського району Житомирської області приїхав вантажний автомобіль марки VOLVO FH 12, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом «TRAILOR SYY 3CX» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, жителя АДРЕСА_2 , особу якого встановлено відповідно до наданих ним документів, паспорта громадянина України НОМЕР_3 виданого Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області. В подальшому на вказаний вантажний автомобіль завантажено односортну м`ясну продукцію загальною вагою 21000 кг. для перевезення її до третього холодокомбінату ТОВ «Віра Стар», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Сагайдака,114-А.

Під час допиту ОСОБА_6 вказав, що замовив вище вказаний автомобіль по мобільному телефону в ОСОБА_8 , яка працює тривалий час на зареєстрованому інтернет сайті «Ларді-Транс», логістичної компанії яка надає послуги перевезення вантажу.

В подальшому під час допиту ОСОБА_8 встановлено, що наданням автомобіля для перевезення м`ясної продукції ФОП « ОСОБА_6 » займалися представники ТОВ «Весна-К ЛТД» юридична адреса: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Жукова, 8, ідентифікаційний код юридичної особи 136607790. Проте під час допиту власника підприємства ОСОБА_9 останній заявив, що йому нічого невідомо з приводу доставлення м`ясної продукції ФОП « ОСОБА_6 » до ТОВ «Віра Стар» та у його власності чи користуванні немає автомобіля марки VOLVO FH 12, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , а вказане підприємство 25.10.2016 ним продано іншому власнику.

Установлено, що відповідно до наявних облікових баз Територіального сервісного центру 1842 м. Бердичів Житомирської області, автомобіль «Volvo FH 12» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , а напівпричіп «TRAILOR SYY 3CX» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_4 . А паспорт громадянина України який представила невідома особа водія, яка представилась ОСОБА_7 є підробленим та не належить останньому, справжній ОСОБА_7 , особа якого посвідчується паспортом НОМЕР_4 виданий Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 28.06.1979 року, проживає в АДРЕСА_2 ніякого відношення до перевезення вказаної м`ясної продукції немає та йому нічого невідомо з даного приводу.

Відтак невстановлена слідством особа під час вчинення злочину для полегшення реалізації свого злочинного умислу використовувала транспортний засіб автомобіль марки VOLVO FH 12, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом «TRAILOR SYY 3CX» д.н.з. НОМЕР_2 , які в даному випадку є засобами вчинення кримінального правопорушення та відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, зберіг на собі його сліди, та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження

Враховуючи, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також можливість використання, як доказів відомостей, що містяться на вказаному транспортному засобі та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цього засобу, у слідства виникла необхідність в накладенні арешту на автомобіль марки VOLVO FH 12, д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп «TRAILOR SYY 3CX» д.н.з. НОМЕР_2 .

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив суд його задовольнити. Ствердив, що метою забезпечення арешту є збереження речових доказів та відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Вислухавши пояснення слідчого, розглянувши та дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Як вбачається із змісту ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з кримінального провадження № 0000371, 19 листопада 2016 року до ЄРДР внесені відомості за фактом вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою заступника начальника СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , від 25 грудня 2017 року, автомобіль марки VOLVO FH 12, д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000371.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків передбачених абзацом ІІ ч. 1 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309, 369-371 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1