справа №176/501/19
провадження №1-кп/176/125/19
В И Р О К
Іменем України

17 травня 2019 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Зелене Петрівського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не маючого інвалідності, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 лютого 2018 року за №0000144,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , а також потерпілого ОСОБА_6 -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , приблизно о 14 годині 55 хвилин 26 січня 2018 року, точного часу не встановлено, перебував поблизу під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , де зустрів свого колишнього тестя ОСОБА_6 , з яким перебував у неприязних відносинах через суперечки щодо місцезнаходження його малолітньої доньки (онуки потерпілого) ОСОБА_7 , 2013 року народження. Того ж дня, приблизно о 15 годині 00 хвилин, точного часу встановлено, обвинувачений разом зі своєю донькою ОСОБА_7 зайшов до під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_3 , а ОСОБА_6 одразу зайшов за ними, вимагаючи повернути онуку. При цьому у ОСОБА_4 виник умисел направлений на спричинення останньому будь-яких тілесних ушкоджень. Перебуваючи в тамбурі зазначеного під`їзду, ОСОБА_4 , на ґрунті особистих неприязних відносин, підійшов до ОСОБА_6 , та продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя потерпілого. Після чого обвинувачений намагався нанести потерпілому ще удари кулаками рук, однак останній вийшов з під`їзду вказаного будинку і разом з ОСОБА_4 , в ході боротьби, впали на землю. У подальшому, невідомі перехожі перебуваючи поблизу під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 припинили дії обвинуваченого та ОСОБА_6 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичного експерта №32 «Е» /06 від 28 липня 2018 року, у вигляді: забитої смугастої рана на шкірі верхньої повіки правого ока і синець на шкірі верхньої і нижньої повік правого ока та в області правої вилиці; садна на шкірі середньої третини спинки носу; переривчастого осадження надшкір`я на шкірі в проекції правої вилиці.

Тілесні ушкодження забита смугаста рана на шкірі верхньої повіки правого ока, синець на шкірі верхньої і нижньої повік правого ока та в області правої вилиці і садно на шкірі середньої третини спинки носу в їх сукупності потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день), і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.1. «а» та 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р., відноситься до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Тілесне ушкодження переривчасте осадження надшкір`я на шкірі в проекції правої вилиці має незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.2. «б» та 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р., відноситься до категорії легких.

Крім того, ОСОБА_4 07 червня 2018 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, перебуваючи поблизу будинку №7 по вулиці Я.Мудрого в місті Жовті Води Дніпропетровської області на пішохідній доріжці, розташованій поблизу вказаного будинку побачив свою колишню дружину ОСОБА_8 , яка йшла разом з ОСОБА_9 . В цей час в обвинуваченого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник злочинний умисел направлений на спричинення останньому будь-яких тілесні ушкодження. Взявши з багажника свого автомобіля невстановлений предмет схожий на металеву трубу довжиною близько 60-80см. та тримаючи її попереду себе обома руками підійшов до ОСОБА_9 . Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, продовжуючи тримати невстановлений предмет схожий на металеву грубу в обох руках попереду себе, умисно з замахом зверху до низу, наніс один удар в область лівої бокової частини тулубу, один удар в область лівої бокової частини шиї та один удар в область правої тім`яної частини голови, від яких потерпілий останній втратив свідомість та упав спиною на землю. У подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії направлені на спричинення будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому, наніс ще декілька ударів по верхній передній частині тулубу та голови потерпілого нанісши всього 5-6 ударів, після чого пішов з місця вчинення злочину.

У результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичного експерта №51 «Е» /31 від 21 листопада 2018 року, у вигляді: струсу головного мозку; синця на шкірі верхньої і нижньої повік лівого ока; осадження надшкір`я на тлі синця на шкірі в області лівої вилиці та лівої щоки; осадження надшкір`я неправильної смугастої форми на шкірі лівої передньо-бокової поверхні шиї; синця на шкірі передньої поверхні лівої половини грудної клітки; осадження надшкір`я неправильної смугастої форми на шкірі правої половини спини; садна неправильної овальної форми на шкірі правої тім`яної частини голови.

Тілесне ушкодження садно на шкірі правої тім`яної частини голови і струс головного мозку, виявлені у ОСОБА_9 , потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день), і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.1. «а» та 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р., відноситься до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Тілесні ушкодження у вигляді синців і осаджень всіх вказаних вище локалізацій мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.2. «б» та 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся. При цьому, скориставшись правом наданим статтею 63 Конституції України, відмовився давати покази щодо себе.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини добуті досудовим слідством визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому вказав, що у скоєному розкаюється, просив суворо не карати.

Визнання вини і пояснення ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку прокурора, потерпілого, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише дослідженням характеризуючих даних стосовно обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, які ним не оспорюються та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення висунуте ОСОБА_4 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Потерпілий ОСОБА_6 зазначив у судовому засіданні, що на його думку обвинувачений продовжує на даний час протизаконні дії стосовно його сім`ї, хоч органами поліції, за його зверненнями, не знайдено підстав вважати останнього причетним до таких дій.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покараннята виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які за своєю класифікацією згідно ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря- нарколога не перебуває, інвалідом не являється .

Згідно досудової доповіді стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеної П`ятихатським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, даний орган, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а також середній ризик шкоди життю та здоров`ю осіб, вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без обмеження волі на певний строк.

На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_4 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щиросердне каяття, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі у межах санкції частини статі, за якою кваліфіковані його діяння. Одночасно суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_4 статтю 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідатиме цілям покарання. При цьому, суд не вбачає достатніх підстав для застосування статті 69 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному проваджені не застосовувався.

Судові витрати за провадженням відсутні.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.
Керуючись ст.ст. 349, 373-374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1