ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа №211/5322/18
Провадження № 1-кп/211/242/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0001512 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянка України, з середньою освітою, не працює, не одружена, судима: 10.03.2017 року Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу за ч.1 ст.302 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
18.09.2018 року приблизно в 20:00 годин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилась за адресою мешкання по АДРЕСА_2 , де тривалий час доглядала за своїм свекром ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку зі станом його здоров`я та похилим віком.

Надалі, ОСОБА_7 , будучи оголеним, зайшов до приміщення кухні, тим самим демонструючи ОСОБА_5 вимогу, щодо придбання йому горілчаних напоїв, на що остання відмовила, та повідомила, що в неї немає ані грошей, ані горілки. Почувши це, будучи обуреним відсутністю горілки та грошових коштів на її придбання, ОСОБА_7 , висловлюючи своє невдоволення, стоячи в положенні навпроти ОСОБА_5 , в приміщені кухні, навмисно здійснив випорожнення на підлогу, забруднивши таким чином себе, та підлогу під собою.

Після чого, ОСОБА_7 ліг на ліжко, а ОСОБА_5 почала здійснювати процедури з його миття від фекалій, на що ОСОБА_7 почав вести себе агресивно, та намагався перешкодити ОСОБА_5 його мити.

В цей же момент, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, на ґрунті неприязних відносин, та постійних моральних знущань зі сторони останнього.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, за мотивами давньої неприязні до свекра через його поведінку та спосіб життя. Не переслідуючи мети спричинення йому смерті, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , проявляючи агресію, взяла з підвіконня вказаної кімнати металеву миску, ємністю 1 л, та, тримаючи вказаний предмет у правій руці, умисно, зі значною силою, завдала ОСОБА_7 , який знаходився в положенні лежачи на ліжку, невстановлену кількість ударів в область голови та верхніх кінцівок, в результаті чого останній впав з ліжка на підлогу.

Надалі, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 сіла зверху ОСОБА_7 , і, тримаючи вищевказану металеву миску, нанесла йому невстановлену кількість ударів в область голови, верхніх кінцівок та тулубу, після чого припинила свої злочинні дії.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: травматична руйнація лівого ока; 15 синців спинки носа, навколо правого та лівого ока, правої скронево-велично-передвушної області, тильній поверхні правої та лівої кисті, тильній поверхні правого та лівого зап`ястка, тильної поверхні правого передпліччя та лівого передпліччя на тільній поверхні, зовнішньо-бічної поверхні правого та лівого плеча, правої та лівої стопи; на тілі 12 саден лінійної форми в правій виличній, в правій перед вушній, в лівій величній лобної областях, на тильній поверхні правого ліктьового суглоба, на правому запьяску, на лівому зап`ястку, на передній та зовнішньо-бічної поверхні правого коліна, на правій стопі, на лівій бічній поверхні шиї у середині третині, на статевому члені; забійні рани лівій надбрівній області рана №1, на нижньому повіці лівого ока рана №2, у зовнішнього краю лівої брови рана №3, у лівій лобово-скроневій області рана №4, в тімьяно-потиличній області рана №5, в потиличній області рана №6, на тильній поверхні правої кисті правого запьстка, лівої лівого зап`ястку рана №7-19; крововиливи в м`які тканини голови, крововиливи під м`які мозкові оболонки мозку, деформація груді, перелом ребер праворуч та ліворуч з ушкодженням пристінкової плеври, лівобічний гемо пневмоторакс, вколочений перелом лівої таранної кістки, які, згідно Наказу Міністерства Охорони Здоров`я України №6 «Про правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» від 17.01.1995, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

ІНФОРМАЦІЯ_3 о 21 годині 00 хвилин потерпілий ОСОБА_7 , знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , від отриманих тілесних ушкоджень, помер.

Згідно висновку експерта № 1660 від 05.10.2018, виданого Криворізьким міжрайонним відділом Дніпропетровського ОКЗ «Бюро СМЕ», смерть ОСОБА_7 настала в результаті сполученої травми голови, тулуба, кінцівок що супроводжувалося ушкодженням тканин, кісток скелету та внутрішніх органів, перебіг травми ускладнився розвитком травматичного шоку, що з`явилося безпосередньої причиною його смерті.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнала повністю, суду показала, що 2 роки доглядала за свекром, він увесь час її принижував, вона робила усе, що він просив. Неодноразово він приставав до неї як до жінки. 18.09.2018 року, приблизно о 20 годині, вона на кухні готувала їжу, вийшов оголений свекор, який почав вимагати горілку, вона відмовила йому, він навмисно здійснив випорожнення на підлогу, забруднивши себе та підлогу, а сам пішов до своєї кімнати, ті ліг. Вона помила підлогу, та пішла мити його. Свекор лежав на ліжку, вона почала його мити, а він схопив її обома руками за сорочку, та тягнув до себе, вона почала вириватися, він не відпускав, тоді вона взяла протягши руку з підвіконня металеву каструльку, та почала нею бити свекра. Потім він одну руку відпустив, вони впали на підлогу, вона опинилась зверху нього, сиділа на ньому та продовжувала його бити. Коли побачила в нього на лобі кров, то витерла кров, та поклала його на ліжко, а сама вийшла. Вранці зайшла до свекра, щоб його погодувати, але він був мертвим. В скоєному щиро розкаюється просить не позбавляти її волі.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що він є сином обвинуваченої та онуком загиблого. 18.09.2018 року вранці він поїхав на роботу, після роботи зустрівся з товаришем, додому повернувся приблизно о 24 годині. Наступного дня вранці він поїхав на роботу, а приблизно о 10 годині зателефонувала матір, та сказала, дід помер, що це напевно вона його вбила. Коли він приїхав додому, то побачив на дивані дідуся, що був в крові, викликали поліцію. Просив обвинувачену не позбавляти волі, так як дідусь увесь час принижував матір, вона робила все для нього, він зловживав та влаштовував сварки, чіплявся до матері.

Суд, враховуючи, що обвинувачена визнала себе винною у повному обсязі, щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а її свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються, та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченої, потерпілого, та дослідженням деяких письмових доказів та документів, що характеризують її особу.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого , ч.2 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд приходить до наступного.

Відповідно до роз`яснень п.п.1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Тому з урахуванням зазначеного, вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченої, яка повністю визнала себе винною, характеризується посередньо, раніше судима, перебуває під диспансерним наглядом у лікаря нарколога з лютого 1999 року з приводу психічні поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності. Під наглядом лікаря психіатра не перебувала та не перебуває, є інвалідом.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому в силу ст..66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, що обтяжує покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Також судом враховується поведінка потерпілого ОСОБА_7 , який тривалий час принижував обвинувачену.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про не можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, та вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі. З наведених вище обставин суд не вбачає підстав для застосування іншого виду покарання.

Крім того, необхідно застосувати ч.1 ст.71 КК України та приєднати невідбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.03.2017 року.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту після закінчення строку не продовжувався.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349,368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України та призначити їй покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.03.2017 , з урахуванням вимог ч. 3 ст. 72 КК України та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років та штрафу у розмірі 850 гривень.

Призначені покарання слід виконувати кожне самостійно.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання.

Речові докази миска металева, зразки нігтьових пластин лівої та правої руки, мікрооб`єкти з лівої та правої долоні трупа ОСОБА_7 , осади та витяжки з об.1;2 на ниточках марлі, залишки змивів з об`єкту 1-4 та витяжки з об`єкту 1;2; контрольний зразок марлевої серветки, кров на фрагмент марлі для дослідження ОСОБА_5 , зразок крові трупа ОСОБА_7 , фрагмент з марлі - змиви з правого кута кімнати №2 , фрагмент марлі - змиви з лівого кута кімнати №2, фрагмент тканини, кофта, пасок, майка, штани (жіночі речі), футболка, шорти, кофта (чоловічі речі), фрагмент марлі, наволочка, що знаходяться в камері схову Довгинцівського ВП КВП - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1