Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________копія:___
У Х В А Л А
Іменем України

20 березня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за клопотанням прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_4 (далі прокурор) від 12 лютого 2019 року у рамках кримінального провадження №0000216 за внесеними відомостями до ЄРДР від 20 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України;

За участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ;

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2019 року;

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, згідно якої прийняти рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна його підзахисного ОСОБА_6 , а саме квартири АДРЕСА_1 ..

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід.н. НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , яке належить останньому на праві приватної власності, а саме: квартиру АДРЕСА_1 із забороною розпорядження таким майном.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та зазначає, що у ході розгляду клопотання прокурора він заперечував проти арешту квартири його підзахисного ОСОБА_6 , так як вона є житлом підозрюваного, у якому проживає двоє його малолітніх дітей, а клопотання прокурора не є достатньо обґрунтованим. Додає, що предметом неправомірної вигоди, про вимагання та отримання якої йдеться у кримінальному провадженні є лише 200 (двісті) доларів США, що у сотні разів менша, ніж вартість арештованої квартири, що також не було узято слідчим суддею до уваги. Крім того додає, що слідчим суддею були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону у ході розгляду клопотання, у зв`язку із чим захисником, зокрема подавалась заява про відвід слідчого судді.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора в ухвалі зазначив, що згідно ч.5 ст.170 КПК України, у випадках, передбачених пунктом 3 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, а тому з урахуванням обставин даного кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, а саме квартиру, що належить підозрюваному.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримку вимог апеляційної скарги, міркування щодо скасування ухвали слідчого судді та постановлення судом апеляційної інстанції нової ухвали, пояснення прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження, проаналізувавши ухвалу слідчого судді та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення, з таких підстав.

Як убачається із матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП у Рівненській області здійснюється досудове розслідування обставин кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за фактом одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане із вимаганням неправомірної вигоди.

Із попередньо встановлених досудовим розслідуванням даних та клопотання прокурора про арешт майна слідує, що 24 січня 2019 року підозрюваний ОСОБА_6 , обіймаючи посаду начальника Дубровицького РС ГУДСНС в Рівненській області, перебуваючи на території Дубровицького РС ГУДСНС в Рівненській області у м.Дубровиця, Рівненської обл., під час розмови повідомив водію ДПРЧ-14 ОСОБА_8 щодо необхідності передачі йому, ОСОБА_6 , грошових коштів в якості неправомірної вигоди у розмірі 200 (двісті) доларів США за приховування факту притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності та невжиття до нього заходів дисциплінарного характеру, на що останній погодився, при цьому звернувшись до правоохоронних органів із відповідною заявою про вимагання у нього неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

У ході звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, прокурор просив накласти арешт на квартиру ОСОБА_6 , яка належить останньому на праві приватної власності, а саме: квартиру АДРЕСА_1 і, в обґрунтування зазначив, що існують достатні підстави вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна ОСОБА_6 у ході розгляду справи по суті, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а тому для забезпечення можливої конфіскації майна, необхідно накласти на неї арешт.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України, у випадку передбаченому п.3 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тобто за одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане із вимаганням неправомірної вигоди, згідно закону України про кримінальну відповідальність карається позбавленням волі на строк від 5 (п`яти) до 10

(десяти) років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Матеріалами судового провадження підтверджується, що 08 лютого 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

На думку колегії суддів, під час подачі клопотання про арешт майна та у ході розгляду його клопотання слідчим суддею, прокурором було повністю доведено наявність у даному кримінальному провадженні сукупність обставин, які надають достатні підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 , належна ОСОБА_6 - підлягає арешту, оскільки повністю підпадає під ознаки майна, яке згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.3 ч.2 цієї статті надає підстави накласти на нього такий захід забезпечення кримінального провадження.

Покликання захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про те, що арешт, накладений згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді на вказану квартиру негативно вплине на становище сім`ї його підзахисного, оскільки підозрюваний проживає у ній разом зі своїми дітьми, а також про те, що предметом неправомірної вигоди є лише 200 (двісті) доларів США, що у сотні разів менша, ніж вартість арештованої квартири, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на процесуальному законі.

Згідно ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін, або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та підлягає залишенню без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора від 12 лютого 2019 року про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000216 за ч.3 ст.368 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення цим судом, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1