Справа № 344/8867/19
Провадження № 1-кс/344/4866/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні №120 190 3 від 20.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187, ч.4 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням в обґрунтування якого покликався на те, що 19.05.2019 приблизно о 23:00 год. ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , рухаючись на автомобілі «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Р-24 Кам`янець-Подільський Рахів, на ділянці дороги в с. Вербівці Городенківського району, безпричинно, з хуліганських спонукань вступили у конфлікт з ОСОБА_7 , який рухався на автомобілі «Фіат-скудо» д.н.з. НОМЕР_2 . В ході конфлікту ОСОБА_6 автомобілем «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 на якому рухався, біля повороту до с. Вербівці, заблокував рух автомобіля потерпілого ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , вийшли з автомобіля та рухаючись в сторону автомобіля потерпілого виражались до останнього нецензурною лексикою, та діючи з особливою зухвалістю, групою осіб, з хуліганських спонукань, із застосуванням зброї вчинили кілька пострілів в сторону автомобіля потерпілого. В подальшому продовжуючи свої хуліганські дії пошкодили автомобіль та спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_7 , а також із застосуванням перцевого балончика ОСОБА_8 . Після цього, скориставшись шоковим станом потерпілих, ОСОБА_5 , втілюючи спільний злочинний умисел на заволодіння майном вирвав з рук потерпілої ОСОБА_8 сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 22 000 грн. та 300 доларів США, після чого місце вчинення злочину покинули.

Матеріалами клопотання зазначається, що 20 травня 2019 року о 10 год. 58 хв. ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 21 травня 2019 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187, ч. 4 ст. 296 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які, заперечували з приводу задоволення клопотання і просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у випадку задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави із урахуванням майнового стану підозрюваного, слідчим суддею встановлено наступне.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування обґрунтовано підозрюють ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українцю, працюючого трактористом в «Агрофірмі Прикарпаття», раніше судимого, у причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити вказане правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами огляду місця події, матеріалами проведення обшуків, речовими доказами, показаннями потерпілих, протоколами впізнання особи та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про грома¬дянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запо¬біжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у винятко¬вих випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Слідчий суддя враховує те, що інкриміновані підозрюваному злочини, відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років (ч.2 ст. 187 КК України) та до семи років позбавлення волі (ч. 4 ст. 296 КК України).

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачені у п.п.1- 5 ч.1 ст.177 КПК України, вказані ризики на даний час існують, не зменшилися і не відпали.

Доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи, а посилання сторони захисту в обґрунтування застосування менш суворого запобіжного заходу зводяться до оцінки зібраних доказів та правової кваліфікації інкримінованого підозрюваному кримінально каранного діяння.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти наведеним ризикам, що існують і не зменшилися, а відтак і не будуть здатними забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, міцність соціальних зв`язків підозрюваного та характеризуючи його особу дані, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити.

Разом із тим, відповідно до п. 1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно до матеріалів клопотання 20 травня 2019 року о 10 год. 58 хв. ОСОБА_5 фактично був затриманий і обмежений у свободі пересування, а тому строки належить обчислювати саме з цієї дати.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк 60 днів до 18.07.2019 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання його здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Строк дії ухвали до 18.07.2019 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1