Справа № 751/8753/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/207/19
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника державної установи

«Чернігівська виправна колонія №44» - ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

засудженої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 грудня 2018 року щодо засудженої ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання засудженої ОСОБА_9 про застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнено її від відбування призначеного покарання на підставі ст.1 п. «в» ЗУ «Про амністію у 2016 році».

В обґрунтування ухваленого рішення судом зазначено, що обмежень, щодо застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» по відношенню до ОСОБА_9 немає, так як строк відбування покарання засудженою розпочався 15 серпня 2018 року, а закінчується 15 серпня 2022 року, та остання на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» має дітей, яким не виповнилось 18 років, щодо яких не була позбавлена батьківських прав, а тому має право на застосування відносно неї п. «в» ст. 1 вказаного Закону.

Не погодившись з оскаржуваним рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити засудженій ОСОБА_9 у задоволенні її клопотання. Звертає у вагу на те, що суд першої інстанції, задовольняючи клопотання засудженої про застосування відносно неї п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», не прийняв до уваги того, що ОСОБА_9 має дві не зняті і непогашені судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, що, відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» унеможливлює застосування відносно засудженої Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, засуджену ОСОБА_9 та її захисникаадвоката ОСОБА_8 , які не погодились з апеляційними вимогами прокурора та вважають рішення суду першої інстанції цілком обґрунтованим та законним, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Вказаних вимог судом першої інстанції не було дотримано в повному обсязі.

Згідно п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Проте, при вирішенні питання щодо задоволення поданого засудженою клопотання, суд першої інстанції підійшов поверхнево, оскільки при вивченні матеріалів кримінального провадження не звернув уваги на те, що засуджена ОСОБА_9 має дві не зняті та не погашені судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, зокрема:

- вироком Уманського міського суду Черкаської області від 14 серпня 2001 року за ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, яку 13 березня 2003 року цим же судом скасовано, та направлено ОСОБА_9 для відбування призначеного покарання;

- вироком того ж суду від 31 травня 2010 року за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на даний час засуджена ОСОБА_9 відбуває покарання за вироком Уманського міськрайонного суду від 04 лютого 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Незважаючи на те, що ОСОБА_9 , відповідно до довідки служби у справах дітей Уманської міської ради №912/01-13 від 12 грудня 2018 року не була позбавлена батьківських прав відносно її дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що дає їй право на можливість скористатися дією норми п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», проте в даному випадку ця обставина не може бути підставою для задоволення поданого нею клопотання, оскільки було виявлено обставину, яка відповідно до Закону України «Про застосування амністії в Україні», забороняє застосування акту амністії до засудженої особи.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним та неправильним прийняте рішення місцевого суду щодо задоволення клопотання засудженої ОСОБА_9 про застосування відносно неї Закону України «Про амністію у 2016 році», та звільнення її від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», в зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність його скасування, та відмові в задоволенні клопотання засудженої.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 - задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 грудня 2018 року щодо засудженої ОСОБА_9 скасувати.

В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_9 про застосування щодо неї вимог Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4