Справа № 357/1589/19
У Х В А Л А

13 лютого 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі старшого слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши в залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , у матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354 від 08.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучена майно,-
ВСТАНОВИВ:
До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 про арешт майна, погоджене з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за розслідувань за № 0000354 від 08.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України мотивоване наступним.
Слідчий СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду з названим клопотанням, просить накласти арешт на автомобіль марки Audi A6» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 з метою збереження речових доказів, проведення судових експертиз з забороною користування й розпорядженням вказаним майном.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити, мотивуючи свої вимоги тим, що у провадженні слідчого відділу Білоцерківського відділення поліції ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354 від 08.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, при цьому зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08 лютого 2019 до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від анонімного заявника про те, що автомобіль марки Audi A6» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який розташовується поруч із Будинком культури «Сільмаш», за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 15, вибухне неподалік сцени, де виступатиме кандидат у президенти ОСОБА_7 .

Під час огляду місця події 08.02.2019 року, перебуваючи на вулиці Ярослава Мудрого, 15, м. Біла Церква, поруч із БК «Сільмаш», оглянуто із метою перевірки зберігання в середині автомобіля марки Audi A6» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 вибухо-небезпечних речовин та предметів. Під час огляду вилучено автомобіль марки Audi A6» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 та направлено на зберігання штраф майданчику Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, вул. Матросова,47-А.

Враховуючи, те що на вказаний автомобіль міг зберегти на собі сліди вчинення злочину, які мають значення в даному кримінальному провадженні для встановлення обставин злочину та можуть бути використанні як докази, а тому потребує детального дослідження шляхом проведення ряду судових експертиз, а тому в даному кримінальному провадженні є необхідність накладення арешту на автомобіль марки Audi A6» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити у його задоволенні у зв`язку з його безпідставністю та необгрунтованістю.
Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши зазначене клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, виходячи з наступного.
У провадженні СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000354 від 08.02.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України та розпочато досудове розслідування.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 лютого 2019 до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від анонімного заявника про те, що автомобіль марки Audi A6» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який розташовується поруч із Будинком культури «Сільмаш», за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 15, вибухне неподалік сцени, де виступатиме кандидат у президенти ОСОБА_7 .

Під час огляду місця події 08.02.2019 року, перебуваючи на вулиці Ярослава Мудрого, 15, м. Біла Церква, поруч із БК «Сільмаш», оглянуто із метою перевірки зберігання в середині автомобіля марки Audi A6» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 вибухо-небезпечних речовин та предметів. Під час огляду вилучено автомобіль марки Audi A6» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 та направлено на зберігання штраф майданчику Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, що знаходиться за адресою: м. Біла Церква, вул. Матросова,47-А.

Згідно ст.ст. 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги той факт, що з метою збереження речових доказів, слідчий вважає, що наявні всі підстави для накладення арешту на вказане майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, шо були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно із ч. 2. ст. 172 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Так, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно особи слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження причетності цієї особи вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Між тим, слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не привів у ньому достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно.
Слідчий не довів, що арешт виявленого під час огляду автомобіль марки Audi A6» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , є об`єктом, що відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме був знаряддям вчинення злочину, зберіг на собі його сліди, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З обставин які встановлені під час досудового розслідування не можливо встановити, що існують підстави вважати, що незастосування арешту майна призведе до його приховування, пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб та неможливість іншими шляхами, окрім застосування арешту забезпечити незмінність слідової картини на них.
Як вбачається з акту перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від 08.02.2019 року вибухових пристроїв чи вибухових речовин в автомобілі марки Audi A6» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 не виявлено.

Правова підстава арешту майна визначна ч. 2 ст. 170 КПК України, як збереження речових доказів.
Таким чином слідчий не довів, що майно, на яке просить накласти арешт відповідає критеріям наведеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тому накладення арешту на безпосередній об`єкт злочину є доцільним.
Тобто, у судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить законних правових підстав для арешту майна, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становить особистий і надмірний тягар для володільця майна, адже однозначно порушує "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема юридичної.
За таких обставин, слідчий суддя враховувати вказану у клопотанні правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави вважати, що майно на яке необхідно накласти арешт відповідає критеріям, зазначеним у статті 171 цього Кодексу, тобто відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
Тимчасове вилучене майно, згідно протоколу огляду від 08.02.2019 року, а саме: автомобіль марки Audi A6» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 - повернути за належністю ОСОБА_4 ..
Керуючись ст.ст.170 -173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , у матеріалах кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354 від 08.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучена майно - відмовити.
Тимчасове вилучене майно згідно протоколу огляду від 08.02.2019 року, а саме: автомобіль аркиAudi A6, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , - повернути за належністю ОСОБА_4 ..
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддяОСОБА_1