ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/131/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0006822 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 26.12.2006 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 роки, покарання у виді штрафу у розмірі 510 гривень виконувати самостійно; 2) 22.07.2008 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289; ч. 2 ст. 289 КК України 5 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, 12.04.2013 року звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково із не відбутим строком 7 місяців; 3) 07.06.2017 року Апеляційним судом м. Києва за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 21.06.2016 року, близько 03 год. 30 хв., перебуваючи у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись злочинним умислом, направленим на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, підійшов до автомобіля «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою автомобільної свічки, яку заздалегідь приніс із собою, розбив праве скло багажних дверей, звідки таємно, повторно викрав: ящик з автомобільними інструментами помаранчевого кольору, вартістю 8000 грн.; пару чоловічого взуття, вартістю 400 грн.; мастило для автомобіля, вартістю 800 грн., а всього майна на загальну суму 9200 грн. Після чого, ОСОБА_4 разом із викраденим майном зайшов за технічне приміщення, що знаходилася у дворі будинку за вищевказаною адресою, де став оглядати його, однак через декілька хвилин, під час огляду ОСОБА_4 було виявлено пересічними громадянами разом із викраденим майном.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав, у вчиненому щиро каявся. Пояснив, що дійсно за обставин, встановлених в мотивувальній частині вироку, він, 21.06.2016 року, знаходячись у дворі будинку по АДРЕСА_2 , розбив скло багажних дверей та викрав автомобільні інструменти, пару чоловічого взуття та мастило для автомобіля. Після чого, разом із викраденим майном відійшов від автомобіля, однак невдовзі його було затримано пересічними громадянами.
Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, вказав, що повинен понести покарання за вчинене.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого, який на спеціальних обліках не перебуває, офіційно не працює, негативних характеристик не має, а також відсутність з боку потерпілого ОСОБА_6 будь-яких претензій до обвинуваченого. Крім того, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_4 , будучи судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, та будучи засудженим вироком Апеляційного суду м. Києва від 07.06.2016 року, знову вчинив умисний корисливий злочин, що на думку суду, свідчить про його стійку антисоціальну поведінку.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів, оскільки обвинувачений вчинив новий умисний злочин, маючи судимість за умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.
З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства, і тому обирає покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією частини статті для даного виду покарання, не вбачаючи підстав для можливості його виправлення без реального відбування покарання або застосування іншого розміру чи більш м`якого виду покарання.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, остаточне покарання слід призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.
З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає за можливе приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком частково.
Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Апеляційного суду м. Києва від 07.06.2016 року, і остаточно призначити покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 15 листопада 2014 року по 16 грудня 2014 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання відраховувати з 15.01.2018 року.
Речові докази, а саме:
- майно, передане на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити у власності останньої;
- три сліди папілярних візерунків та диск DVD-R, сріблястого кольору, об`ємом 4,7 GB, № PSP327RG25134254 - зберігати при матеріалах кримінального провадження Київської місцевої прокуратури № 2.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз з сумі 351 грн. 84 коп.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя