У Х В А Л А
про арешт майна
23.11.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000204, відомості щодо якого внесені 20.09.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
21.11.2018 в провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого, в якому він просить накласти арешт на: транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Bora», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , заборонивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користуватися та розпоряджатися зазначеним автомобілем; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Bora», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 серії НОМЕР_4 та на ключ від транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Bora», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Слідчий обґрунтував клопотання тим, що СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000204, відомості щодо якого внесені 20.09.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, в ході якого встановлено, що в квітні місяці 2018 року, ОСОБА_6 мав у власності зазначений транспортний засіб та вирішив його продати. З цією метою, за допомогою звернувся до знайомого ОСОБА_7 , який займається перепродажем автомобілів, який в свою чергу погодився його продати. ОСОБА_7 запевнивши ОСОБА_6 , що він добре знається на ринку автомобілів, у липня 2018 року зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що знайшов покупця на автомобіль, однак останній знаходиться в м. Суми, а тому з метою продажу автомобіля ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 надати йому довіреність на право розпоряджатись вище зазначеним транспортним засобом, пообіцявши останньому наступного доби віддати кошти від продажу. Після цього, як ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_6 довіреність, відразу перестав виходити на зв`язок, місце його знаходження та місце знаходження автомобіля не відомо. ОСОБА_6 зрозумівши, що ОСОБА_7 не збирається повертати вказаний транспортний засіб, відразу скасував видану довіреність.

Разом з тим, 17.11.2018 о 11 год. 50 хв. працівниками поліції був зупинений транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Bora», під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при перевірці номера кузова, було встановлено, що за вказаним номером автомобіль знаходиться в розшуку, як викрадений.

Слідчий вказав на те, що метою накладення арешту на вищевказаного транспортного засобу є забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні та забезпечення речових доказів, які в подальшому можуть бути використані під час судового розгляду. Для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження іншим способом, з метою прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту, слідчий вважає необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту, в зв`язку з цим просить подане клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явились про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, просив розглянути клопотання за його відсутність.

Слідчий суддя визнав за можливе провести розгляд цього клопотання за відсутності слідчого та без виклику особи, у володінні якої знаходиться вищевказаний транспортний засіб, оскільки слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза приховування, пошкодження, перетворення та/або відчуження вказаного транспортного засобу.

За правилами ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання слідчого фіксування технічними засобами судового засідання не здійснювалось.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, вважає за необхідне задовольнити клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказаний транспортний засіб з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності до частини 4 статті 173 КК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню

Слідчий суддя, дослідивши надані до клопотання матеріали, враховуючи, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, вважає можливим задовольнити клопотання про накладення арешту на майно до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :
Клопотання слідчого СВ Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на: транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Bora», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Bora», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 серії НОМЕР_4 та на ключ від транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Bora», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яким чином користуватись та розпоряджатись транспортним засобом - автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Bora», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Ухвала виконується негайно слідчим та/або слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1