Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

28 березня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 18 січня 2019 року у кримінальному провадженні №0000650 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, непрацюючого, неодруженого,

за ч.3 ст.185 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 18 січня 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки з випробуванням та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу пробації.

Судом також вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 в один із днів першої декади лютого 2018 року, умисно, з корисливих мотивів, проник до житлового будинку належного ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав: бензопилу «Дружба ЗМ», вартістю 450 грн., електричний чайник «Crystal», вартістю 150 грн., металевий навісний замок, вартістю 50 грн., чим ОСОБА_8 завдав збитків на загальну суму 650 грн.

В один із днів третьої декади лютого 2018 року, він умисно, з корисливих мотивів, проник у житловий будинок, який належить ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав: бензопилу «Дружба ЗМ», вартістю 450 грн., З лопати, вартістю 100 грн. за 1 шт., чим ОСОБА_8 завдав збитків на загальну суму 750 грн.

В один із днів третьої декади лютого 2018 року, ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів, проник до житлового будинку належного ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав: газовий балон, вартістю 250 грн., 1 сокиру, вартістю 150 грн., 5 кг. цвяхів, вартістю 75 грн. за 1 кг., чим ОСОБА_8 завдав збитків на загальну суму 775 грн.

В один із днів першої декади березня 2018 року, він умисно, з корисливих мотивів, проник до житлового будинку належного ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав: пилосмок «Тайфун», вартістю 250 грн., чавунну миску об`ємом 10 л., вартістю 200 грн., 2 чавунні решітки з печі, вартістю 120 грн. за 1 шт., 1 молоток, вартістю 75 грн., 4 сапи, вартістю 50 грн. за 1 шт., ОСОБА_8 завдав збитків на загальну суму 965 грн.

ОСОБА_6 в один із днів першої декади квітня 2018 року, умисно, з корисливих мотивів, проник до житлового будинку належного ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав: 20 кг. цукру, вартістю 16 грн. за 1 кг., 1 ножівку, вартістю 70 грн., 2 вил, вартістю 80 грн. за 1 шт., чим ОСОБА_8 завдав збитків на загальну суму 550 грн.

У поданій апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину та кримінально правової оцінки діяння, простить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання Зокрема, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 остаточне покарання з урахуванням вироку Сарненського районного суду від 08.10.2018 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_6 підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність у частині призначеного покарання.

ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про дату, місце та час судового розгляду, проте в судове засідання не з`явився та причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що розгляд даного провадження судом першої інстанції проводився в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого і дослідженням доказів, що характеризують особу ОСОБА_6 .

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у приміщення в апеляційній скарзі не оскаржується.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, ч. 4 ст. 70 КК України, знаходять своє підтвердження.

За змістом ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст.72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі Постанова) встановлено, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК України) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта як готування до злочину чи замах на нього.

Відповідно до п. 25 Постанови, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.

Так, судом першої інстанції невірно застосовано ст. 70 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 , що у свою чергу потягло неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

08 жовтня 2018 року обвинувачений ОСОБА_6 був засуджений вироком Сарненського районного суду за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Так, в оскаржуваному вироку від 18 січня 2019 року, суд першої інстанції за ч. 3 ст. 185 КК України призначив обвинуваченому покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточну міру покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 8 місяців.

Однак, при застосуванні принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим максимальне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів може бути призначено у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Таким чином, судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки фактично застосовано принцип часткового складання покарань.

Відповідно до ч. 4 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції можу бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни вироку суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України на підставі п.4 ч.1 ст. 408 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 18 січня 2019 року щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 покарання з урахуванням вироку Сарненського районного суду від 08 жовтня 2018 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном на 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала Рівненського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3