Справа №127/6074/19
Провадження №1-кс/127/3580/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого ВВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 28.01.2019 р. про закриття кримінального провадження №0006797 від 24.10.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого ВВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 28.01.2019 р. про закриття кримінального провадження №0006797 від 24.10.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Скарга мотивована тим, що у провадженні ВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження № 0006797, відомості про яке внесено до ЄР досудових розслідувань 19.09.2014 року. При здійсненні кримінального провадження було проведено ряд дій, в результаті яких по справі зібрано достатньо доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, що надає підстави, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 276 ЦПК України, для повідомлення про підозру громадянину ОСОБА_6 , про що адвокатом у серпні 2018 року заявлялось відповідне клопотання слідчому, проте постановою від 28 січня 2019 року старшим слідчим Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 кримінальне провадження було закрито.
18 лютого копія оскаржуваної постанови була отримана потерпілим ОСОБА_4 нарочно.
Скаржник вважає, що зазначена постанова є безпідставною та необгрунтованою, а також незаконною, оскільки містить неправдиві відомості, які спростовуються матеріалами справи. Так, кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю події злочину. На обґрунтування своїх висновків слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування були проведені необхідні слідчі дії для надання належної правової оцінки обставинам справи, з урахуванням яких не здобуто обов`язкових ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.Водночас досудовим розслідуванням було встановлено, що 06.06.2014 року між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_6 було укладено договір № ER-119, за яким виконавець (ФОП ОСОБА_6 ) на умовах повної передоплати зобов`язався виготовити та встановити вікна метало-пластикової конструкції. Однак на даний час ФОП ОСОБА_6 свої зобов`язання перед ОСОБА_4 не виконав та кошти не повернув, чим завдав останньому матеріальної шкоди у розмірі 5776 грн.
Аналогічні договори були укладені між ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_7 25.06.2014 року, ОСОБА_8 11.08.2014 року та ОСОБА_9 15.08.2014 року. За цими договорами також зобов`язання ОСОБА_6 не були виконані та кошти не повернуті.
Фактично договір № ER-119 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено не 06.06.2014 року, як зазначено у оскаржуваній постанові, а 29.06.2014 року, що підтверджується його копією, наявною у матеріалах справи.
У поясненнях ОСОБА_6 , відібраних слідчим 29.01.2015 року останній повідомив та підтвердив свої пояснення 11.02.2015 року, які було зафіксовано слідчим у протоколі одночасного допиту двох осіб, що дійсно отримав від ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 5776 грн. в якості оплати замовлення на встановлення металопластикових конструкцій у його помешканні. Зазначене замовлення було оплачено заводу, в подальшому отримано водієм ОСОБА_10 , але з яких причин останній не доставив вікна - Вакулі невідомо.
Проте, скаржник зазначає, що пояснення ОСОБА_11 спростовуються наявними у справі доказами, а саме: у відповіді ТОВ «Престиж Групп» від 26.05.2015 року на запит слідчого зазначено, що правовідносини з ОСОБА_11 було припинено та оформлено відповідним чином 26.08.2014 року. Після цієї дати замовлення від ОСОБА_11 не приймалися та кошти не отримувалися. До своєї відповіді на запит ТОВ «Преестиж груп» додало ряд документів, серед яких реєстр замовлень ФОП « ОСОБА_6 », з яких вбачається із зазначеного реєстру, остання оплата замовлень від ФОП ОСОБА_11 була здійснена 13.06.2014 року, а замовлення відвантажено 30.06.2014 року.
Водночас із наявної у матеріалах кримінального провадження копії договору між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вбачається, що його було підписано 29 червня 2014 року, а кошти за ним стримано Вакулою 30.06.2014 р. Відповідно, отримані Вакулою кошти від інших потерпілих, зазначених у оскаржуваній постанові, на виконання замовлень на встановлення метало пластикових конструкцій, також на рахунок ТОВ «Престиж Групп» - не перераховувались. Таким чином, отримані від ОСОБА_12 та інших потерпілих кошти на виконання замовлення, Вакулою виробнику металопластикових конструкцій не перераховувались та останнім не відвантажувались.
В скарзі вказано, що наведені обставини, підтверджені наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, свідчать про наявність як події, так і складу корисливого злочину у діях ОСОБА_6 який, в залежності від моменту виникнення умислу на протиправне заволодіння чужими коштами, можна кваліфікувати як за ч. 1 ст. 190 КК України так і за ч. 2 ст. 191 КК України, оскільки на час укладання договорів з потерпілими ОСОБА_6 здійснював функції службової особи.
Скаржник стверджує, що за наведених обставин для закриття кримінального провадження підстав не було, оскільки наявні у матеріалах справи письмові докази, у т.ч протоколи слідчих дій, потверджують наявність події злочину, яка полягала у протиправному заволодінні ОСОБА_6 коштами як ОСОБА_4 так і інших потерпілих, зазначених у постанові про закриття кримінального провадження. При цьому, в залежності від направленості та моменту виникнення умислу ОСОБА_6 на заволодіння коштами потерпілих, наявні підстави для кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 190 КК України або за ч. 2 ст. 191 КК України та, відповідно, для повідомлення йому про підозру у вчиненні злочину.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 просила скаргу задовольнити з підстав, наведених у скарзі.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

Стаття 306 КПК України передбачає , що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 11) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Судом встановлено, що в провадженні Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області перебували матеріали кримінального провадження № 0006797 від 24.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Так, постановою старшого слідчого ВВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 28.01.2019 року було закрито кримінальне провадження № 0006797 від 24.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні було встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено однобічно та поверхово, зокрема у даному кримінальному провадженні не перевірено всіх фактів та обставин кримінального правопорушення, не надано їм правової оцінки, зокрема щодо письмових доказів, у т.ч. протоколів слідчих дій, які потверджують наявність події злочину, яка полягала у протиправному заволодінні ОСОБА_6 коштами ОСОБА_4 , не проведено додатковий допит ОСОБА_6 щодо з`сування умислу у вчинені корисливого злочину.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчим не дотримано вимог ч.5 ст. 110 КПК України, не перевірено всіх фактів та обставин кримінального правопорушення, не надано їм правової оцінки, в оскаржуваній постанові не достатньо обґрунтувань щодо відсутності події вказаного кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.
Слідчим суддею встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови, в порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам кримінального правопорушеня та прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0006797 від 24.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
В зв`язку з тим, що постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, невмотивованою та передчасною, а досудове розслідування по кримінальному провадженню 0006797 від 24.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, проведено однобічно та поверхово, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого ВВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 28.01.2019 р. про закриття кримінального провадження №0006797 від 24.10.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого ВВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 28.01.2019 р. про закриття кримінального провадження №0006797 від 24.10.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Ухвала слідчого судді остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: