Справа № 691/1550/17
Провадження № 1-кп/691/92/18
У Х В А Л А

13 листопада 2018 рокум.Городище

Суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , особи щодо якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Городище, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ :

Згідно клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, слідчим відділенням Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаської області 06.11.2017 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення № 0000659, за фактом крадіжки особистих речей ОСОБА_4 з приміщення його гаража, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 05.11.2017 року, близько 22.00 години, ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки, через браму, проник всередину гаражного приміщення будинковолодіння, що по АДРЕСА_2 , звідки умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, викрав належні ОСОБА_4 : електричний зварювальний апарат кустарного виробництва з трьома мідними котушками всередині, вартістю 1963 гривні; бензопилу марки «Foresta» виробництва Китаю № М06140169, вартістю 1119 гривень; електричний шуруповерт марки «Ритм ДЭ 620Р» виробництва РФ, вартістю 238 гривень; електричну дриль марки «Sturm Et Stein» виробництва Німеччини, вартістю 453 гривні; генератор від автомобіля марки «ГАЗ 31105 Волга» виробництва РФ, вартістю 760 гривень; водяний електронасос марки «Водолій» виробництва України, вартістю 394 гривні, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4926 гривень, а викраденим майном, в подальшому, розпорядився на власний розсуд.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на думку органу досудового розслідування, повністю підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу огляду місця події від 06.11.2017 року по АДРЕСА_2 , в ході якого було оглянуто місце, звідки вчинено крадіжку;

- даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 ;

- даними протоколу огляду місця події від 06.11.2017 року по АДРЕСА_3 , де вилучено викрадені в ОСОБА_4 речі, які добровільно видав ОСОБА_7 ;

- даними висновку про вартість майна, викраденого у ОСОБА_4 , відповідно до якого викрадене майно оцінене на загальну суму 4926 гривень;

- даними протоколів допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 458 від 17.11.2017 року, ОСОБА_7 виявляв та виявляє ознаки хронічного психологічного захворювання у формі шизофренії параноїчної форми з епізодичним перебігом і стабільним дефектом, через що, на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, та на даний час він не міг та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, що унеможливлює його участь у слідчих діях та судовому процесі.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд, відповідно до приписів ст. 512 КПК України, здійснивши судовий розгляд даного кримінального провадження згідно із загальними правилами КПК України, вважає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

При з`ясуванні вищезазначених питань, суд вивчив надані стороною обвинувачення наступні докази:

- протокол огляду місця події від 06.11.2017 року по АДРЕСА_2 , в ході якого було оглянуто місце, звідки вчинено крадіжку;

- протокол огляду місця події від 06.11.2017 року по вул. Лермонтова в м. Городище, де вилучено викрадені в ОСОБА_4 речі, які добровільно видав ОСОБА_7 ;

- висновок про вартість майна, викраденого у ОСОБА_4 від 07.11.2017 року, відповідно до якого викрадене майно оцінене на загальну суму 4926 гривень, станом на 05.11.2017 року;

- висновок судово-психіатричного експерта № 458 від 17.11.2017 року;

- дані, які характеризують особу ОСОБА_7 .

Також, судом були допитані свідки сторони обвинувачення: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

З`ясовуючи, чи мало місце кримінальне правопорушення, суд, вивчивши: протокол огляду місця події від 06.11.2017 року по АДРЕСА_2 ; висновок про вартість майна, допитавши потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що в результаті крадіжки майна у ОСОБА_4 , вчинено кримінальне правопорушення, передбачено ч. 3 ст. 185 КК України.

Так, згідно абз. 2 п. 25 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», злочинне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, розтрати або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем (статті 185, 190 та 191 КК) слід відрізняти від такого адміністративного правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна (стаття 51 кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна, на момент вчинення правопорушення, не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами за доручення слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Таким чином, виходячи з вище наведених норм закону, доказом, що підтверджує вартість майна та розмір спричиненої матеріальної шкоди потерпілому є висновок експерта.

В якості доказу розміру спричинених збитків ОСОБА_4 , стороною обвинувачення додано висновок про вартість майна, зроблений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_13 , який не внесений до реєстру атестованих судових експертів.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до положень ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вище викладене, суд визнає висновок про вартість майна від 07.11.2017 року, зроблений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_13 , недопустимим та неналежним доказом в даному кримінальному провадженні. Внаслідок цього, суд позбавлений можливості прийти до однозначного висновку, що, в результаті викрадення майна у потерпілого, було скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, саме ОСОБА_7 , то суд вважає наступне.

В підтвердження цього, прокурором був наданий протокол огляду місця події від 06.11.2017 року по вул. Лермонтова в м. Городище, згідно якого було вилучено викрадені в ОСОБА_4 речі, які добровільно видав ОСОБА_7 , та допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з яких: перші три підтвердили тільки факт викрадення майна у потерпілого, а два інші - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були понятими при огляді місця події, які, в розумінні ч. 7 ст. 223 КПК України, підтвердили лише проведення даної слідчої дії.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 458 від 17.11.2017 року, ОСОБА_7 виявляв та виявляє ознаки хронічного психологічного захворювання у формі шизофренії параноїчної форми з епізодичним перебігом і стабільним дефектом, через що, на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, та на даний час він не міг та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, що унеможливлює його участь у слідчих діях та судовому процесі.

Беручи до уваги вказані висновки та те, що при проведенні даної слідчої дії 06.11.2017 року по вул. Лермонтова у м. Городище, окрім ОСОБА_7 , ані його законний представник, ані захисник присутні не були та участі не брали, суд визнає її недопустимою (недопустимим доказом), оскільки вона була проведена з особою, яка не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Окрім того, така слідча дія, як добровільна видача майна, діючим КПК України, не передбачена.

Таким чином, при з`ясуванні питань, передбачених ч. 1 ст. 513 КПК України, на підставі наданих стороною обвинувачення доказів, суд вважає, що сторона обвинувачення не довела що 15.11.2017 року, в результаті викрадення майна з домоволодіння по АДРЕСА_2 , мало місце кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, та що вчинено воно саме ОСОБА_7 .

Згідно з ч. 3 ст. 513 КПК України, встановивши, що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває кримінальне провадження.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 слід відмовити, а кримінальне провадження за ч. 3 ст. 185 КК України, закрити.

Речові докази по справі, а саме:електричний зварювальний апарат кустарного виробництва з трьома мідними котушками всередині; бензопилу марки «Foresta» виробництва Китаю № М06140169; електричний шуруповерт марки «Ритм ДЭ 620Р» виробництва РФ; електричну дриль марки «Sturm Et Stein» виробництва Німеччини; генератор від автомобіля марки «ГАЗ 31105 Волга» виробництва РФ; водяний електронасос марки «Водолій» виробництва України, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 , повернути останньому за належністю.

Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Заходи забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 84-86, 242, 370, 395, 512, 513, 516 КПК України, п. 25 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000659 від 06.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відмовити.

Кримінальне провадження № 0000659 від 06.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, закрити.

Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі, а саме:електричний зварювальний апарат кустарного виробництва з трьома мідними котушками всередині; бензопилу марки «Foresta» виробництва Китаю № М06140169; електричний шуруповерт марки «Ритм ДЭ 620Р» виробництва РФ; електричну дриль марки «Sturm Et Stein» виробництва Німеччини; генератор від автомобіля марки «ГАЗ 31105 Волга» виробництва РФ; водяний електронасос марки «Водолій» виробництва України, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , повернути останньому за належністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд, шляхом подачі апеляції протягом 30 днів, з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1