№566/1161/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захиснка обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області кримінальне провадження №0000411, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 жовтня 2016 року відносно

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Клепачів Ківерцівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не депутата, раніше судимого:
-вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 серпня 2012 року за ч.2 ст.307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна.
На підставі ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08 липня 2014 року згідно ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнений з місць позбавлення волі.
Судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.
-Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2018 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 07 листопада 2018 року вирок змінено та за ч.1 ст185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
-Вироком Галицького районного суду м.Львова від 20 вересня 2018 року за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі.
-Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2018 року за ч.1 ст.263, ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2018 року та вироками Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2018 року та Галицького районного суду м.Львова від 20 вересня 2018 року, остаточно ОСОБА_4 до відбуття визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.
Міра покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2018 року невідбута.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , 27 жовтня 2016 року, приблизно о 21:00 год., перебуваючи в магазині, що в с. Бокійма, Млинівського району Рівненської області, керуючись корисливим мотивом, діючи з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом обману потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , яка розраховувала на правдивість і законність його поведінки, купуючи в останньої жилетку темно-синього кольору та п`ять пар шкарпеток, відволікаючи увагу потерпілої, розрахувався за товар сувенірною грошовою купюрою номіналом 200 грн.

Крім цього, ОСОБА_7 , 29 жовтня 2016 року, приблизно о 12 годині, перебуваючи в магазині-кафетерії «Міраж», що розташований по вул. Незалежності, буд. 16а в с. Бокійма Млинівського району Рівненської області, побачив тимчасово залишене без нагляду продавцем магазину ОСОБА_9 майно. Саме в цей момент у ОСОБА_4 раптово виник умисел на збагачення за рахунок чужого майна шляхом протиправного заволодіння цінними речами, які знаходяться в даному магазині.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , маючи корисливий мотив на викрадення чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю продавця ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що його злочинні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, діючи таємно, повторно, взяв з полиць прилавку 1 флакон піни для гоління марки «Nivea men» вартістю 68 грн. 50 коп., 1 ліхтарик вартістю 38 грн., після чого взяв із залу магазину акустичну систему марки «Р&D» вартістю 800 грн., мобільний телефон марки «ALCATEL ONE TOUCH 536» із зарядним пристроєм вартістю 420 грн. та, з метою викрадення вказаного майна, вийшов з приміщення магазину, чим вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення крадіжки до кінця.
Однак, ОСОБА_4 , не зміг розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, оскільки його протиправні дії були викриті ОСОБА_9 , яка виявивши відсутність майна, наздогнала та зупинила ОСОБА_4 на подвір`ї поблизу магазину-кафетерію «Міраж», де ОСОБА_4 на її вимогу повернув мобільний телефон марки «ALCATEL ONE TOUCH 536» та центр від акустичної системи марки «Р&D».
В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що ОСОБА_9 не виявила крадіжки решти майна, яке він зберігав при собі в пакеті, продовжив свій рух та безперешкодно покинув місце вчинення злочину. Однак, ОСОБА_4 , все ж таки, не зміг розпорядитися рештою викраденого майна на власний розсуд, оскільки був виявлений працівниками поліції поблизу с.Бокійма Млинівського району Рівненської області, які вилучили в нього 1 флакон піни для гоління марки «Nivea men», 1 ліхтарик, музичні колонки від акустичної системи марки «Р&D» та зарядний пристрій до мобільного телефону.
В результаті вчинення злочину, ОСОБА_4 намагався заволодіти майном торгово-роздрібного підприємства Млинівського районного споживчого товариства, а саме 1 флаконом піни для гоління марки «Nivea men» вартістю 68 грн. 50 коп., 1 ліхтариком вартістю 38 грн. та акустичною системою марки «Р&D» вартістю 800 грн., а також належним ОСОБА_9 мобільним телефоном марки «ALCATEL ONE TOUCH 536» із зарядним пристроєм вартістю 420 грн.

Суд, на підставі п.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням думки учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_10 щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники кримінального провадження зміст цих обставин та чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, і дав показання про те, що 27 жовтня 2016 року він зі своїм товаришем ОСОБА_11 приїхали в с. Бокійма Млинівського району Рівненської області. Товариш ОСОБА_11 поїхав по своїх справах, а він, обвинувачений вирішив купити жилетку, так як на вулиці було холодно. Зайшовши в магазин в с.Бокійма, він, обвинувачений, розрахувався з продавцем за придбану жилетку та п`ять пар шкарпеток, заплативши продавцеві 250 гривень, 200 з яких були сувенірною грошовою купюрою.

Крім цього, 29 жовтня 2016 року, він, обвинувачений, зайшов в магазин-кафе «Міраж», в с.Бокійма, Млинівського району Рівненської області, щоб поїсти. Після того, як поїв, скориставшись відсутністю продавця, взяв з полиці прилавку флакон піни для гоління та ліхтарик, після чого взяв із залу магазину акустичну систему, мобільний телефон із зарядним пристроєм та вийшов з приміщення магазину, однак, продавець ОСОБА_9 наздогнала та зупинила його, обвинуваченого, і він повернув їй мобільний телефон та центр від акустичної системи.
Скориставшись тим, що ОСОБА_9 не виявила крадіжки флакону піни для гоління, ліхтарика, музичних колонок від акустичної системи та зарядного пристрою до мобільного телефону, які він зберігав при собі в пакеті, він, обвинувачений, пішов за межі села, але був виявлений працівниками поліції поблизу с.Бокійма, Млинівського району Рівненської області, які вилучили в нього викрадені речі.

У вчиненому щиро розкаюється і просить суд його суворо не карати.

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння майном шляхом обману (шахрайство).

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину .

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 судом не встановлено.

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає міру покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Санкція ч. 1 ст. 190 КК України передбачає міру покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

У відповідності до ч.3 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України та ч.1 ст.190 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_7 є злочинами середньої тяжкості.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховуючи дані про особу обвинуваченого, який будучи неоднарозово судимим, належних висновків не зробив і продовжив вчиняти нові злочини, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинувачуваного обставин та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, вважає, що виправлення ОСОБА_10 неможливе без ізоляції засудженого, так як саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_10 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2018 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.263, ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2018 року та вироками Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2018 року та Галицького районного суду м.Львова від 20 вересня 2018 року, остаточно ОСОБА_4 до відбуття визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

У відповідності до ч.1,4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Поскільки, ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачений ч.1 ст.190 КК України, 27 жовтня 2016 року, а злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України 29 жовтня 2016 року, тобто до винесення вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2018 року, то йому слід призначити покарання за вироком Млинівського районного суду від 15 березня 2019 року у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України,

Як вбачається з вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2018 року строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 було встановлено рахувати з дня його затримання уповноваженою службовою особою органу досудового розслідування на підставі статтей 208 КПК України, як підозрюваного у вчиненні злочину з 26 липня 2018 року.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №2341-III) попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Поскільки, ОСОБА_4 перебуває під вартою з 26 липня 2018 року, то відповідно до ч.5 ст.72 КК України, слід зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 26 липня 2018 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 21 листопада 2016 року речовим доказом визнано мобільний телефон марки «Alcatel one touch 536» із зарядним пристроєм до нього, який було вилучено і передано, під розписку, на зберігання потерпілій ОСОБА_9

(а. с. 48-49 кримінального провадження № 0000411)

Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 17 листопада 2016 року речовим доказом визнано 1 флакон піни для гоління марки «Nivea men», 1 ліхтарик та акустичну систему марки «F&D», які повернуті під розписку представнику юридичної особи ТРП Млинівського РайСТ ОСОБА_13

(а. с. 56-57 кримінального провадження № 0000411)
Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 24 листопада 2016 року речовим доказом визнано жилетку «Alive» темного кольру, яку повернуту під розписку потерпілій ОСОБА_8

(а. с. 144-145 кримінального провадження № 0000411)
Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 31 жовтня 2016 року речовим доказом визнано грошову купюру номіналом 200 гривень, що знаходиться в спецпакеті експертної служби №0617284, яку передану на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області.

(а. с. 150-151 кримінального провадження № 0000411)
У відповідності до вимог ст. 100 ч. 9 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
У відповідності до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В ході досудового розслідування було проведено ряд експертиз, що об`єктивно підтверджується довідками про витрати, зокрема довідками про витрати на проведення: судової товарознавчої експертизи від 11 листопада 2016 року №3.2.-1248/16 в сумі 703,68 грн.; товарознавчої експертизи від 09 листопада 2016 року №3.2.-1249/16 351,84 грн.

(а.с.35,136 кримінального провадження № 0000440)

На підставі наведенного,
керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України
с у д ,-
ЗАСУДИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і призначити йому міру покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з відбуттям міри покарання в кримінально-виконавчій установі.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначити йому міру покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_14 призначити остаточне покарання, застосувавши принцип поглинення менш суворого більш суворим покаранням 2 (два) роки позбавлення волі з відбуттям міри покарання в кримінально-виконавчій установі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип часткового складання призначених покарань, до вироку Млинівського районного суду Рівненської області від 15 березня 2019 року частково приєднати невідбуту міру покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2018 року і остаточно вважати ОСОБА_6 засудженим до 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі з відбуттям міри покарання в кримінально-виконавчій установі, зарахувавши частково відбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2018 року.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_14 рахувати з 26 липня 2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_14 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази по справі:
- мобільний телефон марки «Alcatel one touch 536» із зарядним пристроєм до нього, який було вилучено і передано, під розписку, на зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити ОСОБА_9 ;

-1 флакон піни для гоління марки «Nivea men», 1 ліхтарик та акустичну систему марки «F&D», які повернуті під розписку представнику юридичної особи ТРП Млинівського РайСТ ОСОБА_13 залишити представнику юридичної особи ТРП Млинівського РайСТ ОСОБА_13
- жилетку «Alive» темного кольру, яку повернуту під розписку потерпілій ОСОБА_8 залишити потерпілій ОСОБА_8
- грошову купюру номіналом 200 гривень, що знаходиться в спецпакеті експертної служби №0617284, яку передану на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 11 листопада 2016 року №3.2.-1248/16 в сумі 703,68 грн. (сімсот три гривні шістдесят вісім копійок ).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 09 листопада 2016 року №3.2.-1249/16 в сумі 351,84 грн. (триста п`ятдесят одну гривню вісімдесят чотири копійки)

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1