УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003314 від 08 квітня 2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, росіянина, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
У С Т А Н О В И В :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання зазначено, що 08.04.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, вказане кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.
07.04.2019, приблизно о 21 год. 10 хв., ОСОБА_5 перебуваючи у попередній змові з невстановленими особами, дочекались доки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відійдуть у більш малолюдне місце, пішли за ними слідом та підійшовши до під`їзду № 1 по АДРЕСА_2 стали спостерігати за діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Після того, коли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зайшли у під`їзд вищевказаного будинку, ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими особами, маючи на меті відкрите заволодіння чужим майном, прослідували за потерпілими до приміщення під`їзду, де скориставшись відсутністю свідків, невстановлена особа нанесла удар в обличчя ОСОБА_8 , від чого останній схилився на стіну та впав на землю, після чого невстановлена особа продовжила наносити ОСОБА_8 тілесні ушкодження в область голови та тулуба, тим самим подавивши опір ОСОБА_8 .
Надалі, ОСОБА_5 , користуючись безпорадним станом потерпілого, почав обшукувати кишені штанів ОСОБА_8 з метою відкритого викрадення цінного майна, яке могло знаходитись у потерпілого, у результаті чого повторно, за попередньою змовою групою осіб відкрито заволодів чужим майном, яке належить останньому, а саме мобільним телефоном марки «Samsung S5 duos», вартістю 5000 гривень.
У судовому засіданні прокурор просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки вважав, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
На думку сторони обвинувачення, сукупність вказаних обставин свідчить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, наполягаючи на відсутності наведених стороною обвинувачення ризиків.
Зазначила, що доказів обґрунтованості підозри у матеріалах кримінального провадження відсутні. Потерпілий під час вчинення кримінального правопорушення перебував у сильному алкогольному сп`янінні, і у зв`язку з цим його показання не можна брати до уваги.
Разом з тим, адвокат ОСОБА_4 подала заяву, в порядку ст.. 206 КПК України, про незаконне затримання ОСОБА_5 .
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про таке.
В провадженні слідчого відділу Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003314 від 08 квітня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування стадії розслідування, що має місце у цьому випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами певною мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що такі дії цілком ймовірними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину.
Також слідчий суддя враховує відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, непрацездатних утриманців, тобто факторів, які б стримали останнього від дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та суду.
Наявність ризику продовження ОСОБА_5 злочинної діяльності та вчинення ним нового кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що останній перебуває на випробувальному терміні, офіційно не працевлаштований. Враховуючи майновий стан ОСОБА_5 та його соціальний характер у суспільстві, слідчий суддя приходить до висновку, що останній може продовжити злочинну діяльність або вчинити ряд нових кримінальних правопорушень.
Сукупність встановлених у судовому засіданні обставин з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту свідчить, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Слідчий суддя вважає, що прокурором зазначена вище обставина не доведена, що свідчить про необхідність вирішення питання про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, який зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.
Крім того, у силу ст. 177 КПК слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання; репутацію підозрюваного.
Врахування зазначених обставин у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводить слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення.
Що стосується скарги захисника ОСОБА_4 , поданої в порядку ст. 206 КПК України, щодо незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що вона підлягає залишенню без задоволення в рамках розгляду вищевказаного клопотання слідчого, оскільки останній затриманий на підставі ч. 1 ст. 208 КПК України.
Протокол затримання містить необхідні, визначені вимогами КПК України реквізити, складений уповноваженою службовою особою.
Будь-яких переконливих доказів, щодо незаконного затримання слідчому судді надано не було, та в судовому засіданні не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003314 від 08 квітня 2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Заяву захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , подану в порядку ст. 206 КПК України, залишити без задоволення.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:
- не залишати приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_2 , з 21 год до 07 год наступної доби;
- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи;
- здати на зберігання слідчому СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем фактичного проживання ОСОБА_5
Строк дії цієї ухвали встановити по 08 червня 2019 року включно.
Звільнити негайно підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.
На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Слідчий суддя: ОСОБА_1