Справа № 357/9930/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000071 від 12.06.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобринець Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 29.07.2013 року прийнятий на військову службу за контрактом військової частини НОМЕР_1 , який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , солдат, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29.08.2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від Війської прокуратури Білоцерківського гарнізону Ценрального регіону України надійшов вищевказаний обвинувальний акт, з якого вбачається, що відповідно до наказу командира військовї частини польова пошта НОМЕР_3 (з 30.06.2017 року військова частина НОМЕР_2 ) (по строковій частині) від 06.04.2016 року № 99 солдата ОСОБА_5 , 29.07.2013 року прийнятого командиром війської частини НОМЕР_1 на військову службу за контрактом терміном на три роки, призначено на посаду оператора 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону війської частини НОМЕР_2 , яка дислокується по Олександрійському бульвару в АДРЕСА_2 .

Згідно наказу камандира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по строковій частині) від 03.05.2016 року № 126 солдата ОСОБА_5 зараховано в розпорядження командира цієї ж військової частини.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1 ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 4, 9, 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентують його діяльність, солдат ОСОБА_5 18.04.2016 року, діючи в порушення вищевказаних вимог Закону, бажаючи тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, умисно, без поважних причин, в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 .

В період з 18.04.2016 року до 08.05.2018 року солдат ОСОБА_5 ухилявся від обов`язків військової служби та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, чим вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаюється, суду пояснив, що дійсно проходив військову службу за контрактом терміном на три роки. Однак, знаючи про свій обов`язок з`явитися вчасно на службу не з`явився, оскільки психічно для нього досить важко.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, дій ОСОБА_5 ч.4 за ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчиненого особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто, у вчиненні злочину передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до особливо тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він являється командиром військової частини НОМЕР_1 за контрактом, який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , фізично здоровий, за місцем проходження служби характеризується посередньо, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено ст. 66 КК України.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. В зв`язку з цим суд вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_5 звільненим від відбування покарання з випробовуванням , покласти на командира військової частини НОМЕР_2 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1