ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 ,обвинуваченого ОСОБА_6 апеляційну скаргу прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2018 року у кримінальному провадженні №0000634 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, раніше судимого вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2018 року за ч.1 ст.310 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень, обвинуваченого за ст.289 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2018 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та йому призначене покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладені обов`язки, передбачені ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 у якій апелянт, не оспорюючи доведеності винуватості та кваліфікацію дій ОСОБА_6 , просить скасувати вирок в частині призначеного покарання у зв`язку невідповідністю покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Провадження№11-кп/822/59/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_7 Категорія:ч.1ст.289 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Апелянт посилається на те, що суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання, формально зазначив у вироку, але фактично не взяв до уваги обставини, які обтяжують покарання, зокрема рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_6 засуджений вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2018 року за ч.1 ст.310 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривен, а також те, що обвинувачений вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння. При цьому обвинувачений незаконно заволодів транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, не отримавши у встановленому законом порядку права керувати даним видом транспорту .

Просив ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді трьох років обмеження волі.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого про відсутність підстав для скасування вироку, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та перевіривши доводи апелянта, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вироком, 04.11.2018 року біля 23 год. 15 хв. ОСОБА_6 , маючи на меті заволодіти транспортним засобом, щоб скористатись ним у власних потребах, а саме: під`їхати до магазину за продуктами, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу зайшов на територію подвір`я ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 та незаконно заволодів моторолером потерпілої марки «Honda Fit Dio».

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності винуватості та правильності юридичної оцінки дій ОСОБА_6 не оспорюються, а тому апеляційний суд не перевіряє таких висновків суду першої інстанції та не наводить в ухвалі доводів на їх підтвердження.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що районний суд таких вимог закону дотримався у повній мірі,врахувавши у тому числі обставини,на які посилався прокурор.

Так, суд зважив, що вчинене ОСОБА_6 діяння є злочином середньої тяжкості. Кримінальне правопорушення було скоєне у стані алкогольного сп`яніння, і таку обставину суд врахував як обтяжуючу покарання. Матеріали провадження свідчать про те, що раніше ОСОБА_6 судимий, штраф, призначений вироком суду, сплатив.
Разом із тим, суд правильно зважив на те, що ОСОБА_6 повністю визнав вину у скоєному, щиро розкаявся, і ці обставини пом`якшують покарання.

По місцю проживання ОСОБА_6 характеризується позитивно, є особою молодого віку.

Згідно фактичних обставини вчиненого злочину, обвинувачений заволодів транспортним засобом-моторолером, щоб поїхати до магазину за продуктами. Даний моторолер був повернутий потерпілій, яка надала суду заяву, що матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_6 не має і просить суворо його не карати.

Враховуючи викладене, а також обставини вчиненого злочину,який не відноситься до категорії тяжких,ступінь його фактичної тяжкості, позицію потерпілої стосовно призначення покарання, зважаючи на дані про особу обвинуваченого, його вік, відношення до скоєного, судова колегія вважає правильним та обґрунтованим висновок районного суду про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Призначення покарання із застосування вимог ст.75 КК України буде достатнім для попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Доводи, наведені у апеляційній скарзі, не дають підстав вважати, що призначене обвинуваченому покарання із звільненням від його відбування із випробуванням є явно несправедливим внаслідок м`якості.

Посилання апелянта на неврахування судом як обставини, що обтяжує покарання-рецидиву злочинів-не є достатніми для висновку про безпідставність застосування судом вимог ст.75 КК України.

Судова колегія вважає, що вирок є законним і обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу прокурора слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,408,418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2018 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3