Справа № 540/631/18
Провадження №1-кп/550/127/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарях судового засідання - ОСОБА_2 ,
- ОСОБА_3 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_4 ,
- ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.07.2018 р. за №0000181 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обільне Мелітопольського району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Суд визнає доведеним, що 30 червня 2018 року, близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з корисливих спонукань, таємно, прийшов на територію дачного господарства та шляхом вільного доступу зайшов до недобудованого приміщення ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та здійснив крадіжку металевої конструкції виготовленої з металевого кутника №25*25 довжиною 2,65м та металевого швелеру №80*60 довжиною 6,2м, яку самостійно виніс з недобудованого приміщення та за рахунок власної фізичної сили завантажив на саморобний возик та залишив місце скоєння крадіжки. Після цього викраденим розпорядився на власний розсуд. Розмір матеріальної шкоди, заподіяної потерпілому ОСОБА_7 , становить 857 гривень.
Вказаними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна крадіжці, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того, 18 липня 2018 року, близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на території господарства ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , діючи з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою таємного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, підійшов до столу, який знаходився біля входу до жилого будинку, правою рукою взяв мобільний телефон «Нокіа 230» та поклав його в кишеню, чим здійснив крадіжку телефону «Нокіа 230» ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 вартістю 1259 гривень та СІМ-картки оператора «Водафон» № НОМЕР_3 вартістю 30 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 1289 гривень.
Вказаними діями, які виразились у повторному, таємному викраденні чужого майна крадіжці, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та дав показання, що виконував роботи в недобудованому приміщення ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 звідки 30 червня 2018 року, близько 16:00 години, здійснив крадіжку металевої конструкції, після чого здав її на металобрухт. Також, 18 липня 2018 року, близько 19:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території господарства ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_4 , викрав зі столу, який знаходився біля входу в будинок, телефон «Нокіа 230».
Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає ці показання достовірними.
З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального проваджень та обмежився допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, так як показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам кримінальних правопорушень і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна крадіжці та ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна крадіжці, вчиненій повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується положеннями ст.ст. 50, 65 КК України якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної чистини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.
У відповідності до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, вчинені ОСОБА_6 злочини, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України є злочинами середньої тяжкості.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , встановлено що він: згідно довідки Машівської ЦРЛ №900 від 06.07.2018 р. перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Згідно досудової доповіді Машівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 12.11.2018 року, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , у відповідності до ч.1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обираючи ОСОБА_6 вид та міру покарання суд, крім загальних засад призначення покарання, також керується принципом пропорційності заходу покарання переслідуваній меті, розтлумачений у п. 38 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 р. згідно якого для того, що б втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.
Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, відшкодував потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілих, які не мають до обвинуваченого будь-яких матеріальних чи моральних претензій та просять призначити ОСОБА_6 покарання у виді арешту, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, якою визначено порядок призначення покарання за сукупністю злочинів, та приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України з іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та відбування покарання, але в умовах контролю за його поведінкою під час іспитового строку.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 15.11.2018 року.
Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їх про зміну свого місця проживання.
Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили:
- саморобний возик, який передано на зберігання Машівському ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області, знищити;
- мобільний телефон «Нокіа 230» ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_10 , вважати повернутим, як йому належний.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 не застосовувався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1