н/п 1-кс/640/691/19
"15" січня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чарджоу, Туркменістан, громадянина України, який не одружений, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, -
Сторона обвинувачення продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.02.2019, в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор (СІЗО)».
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в період приблизно з 01 по 20 червня 2018 року, точна дата під час досудового розслідування не встановлена, розробили зазначений злочинний план, забезпечивши можливість його реалізації та безперешкодного заволодіння коштами ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом обману, пов`язаного із здійсненням незаконних операцій, з використанням електронно-обчислювальної техніки та в період з 20.06.2018 по 18.11.2018 вчинили ряд тяжких злочинів на території Харківської та інших областей України.
Крім того, 13.10.2018 приблизно об 11.10 годин ОСОБА_5 діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_7 повторно, відповідно до попередньо розробленого та узгодженого між ними злочинного плану заволодіння чужим майном шляхом обману, із здійсненням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, з метою його реалізації, прибули до приміщення магазину «Маркет24», розташованого по вулиці Першотравневій, 75-А в місті біла церква Київської області, де виявили термінал самообслуговування АТ КБ «Приватбанк» ТСО TS 209017 (ID499571). Після чого помістили до пристрою зчитування інформації з банківських платіжних карток пластикову картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , а в подальшому й № НОМЕР_4 оформлені на підставну особу ОСОБА_9 , без згоди та відома останнього, таким чином ідентифікувалися за даними підставної особи в електронній інформаційній системі здійснення банківських операцій ПАТ КБ «Приватбанк» та послідовно обрали в меню терміналу послугу з поповнення зазначених карткових рахунків здійснивши перехід до команди поповнення рахунку шляхом внесення купюр в валідатор купюроприймач.
Крім того 24.10.2018, приблизно о 19.30 год. ОСОБА_5 діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_7 , повторно, відповідно до попередньо розробленого та узгодженого між ними злочинного плану заволодіння чужим майном шляхом обману, із здійсненням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, з метою його реалізації, прибули до приміщення магазину «Торба», розташованого по вулиці Єршова, будинок 11, в місті Луцьк, Волинської області, де виявили термінал самообслуговування АТ КБ «Приватбанк» ТСО TS 213079. Після чого помістили до пристрою зчитування інформації з банківських платіжних карток пластикову картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_5 , оформлену на підставну особу ОСОБА_10 , без згоди та відома останнього та ідентифікувалися за даними підставної особи в електронній інформаційній системі здійснення банківських операцій ПАТ КБ «Приватбанк». Потім обрали в меню терміналу послугу з поповнення підконтрольного ОСОБА_7 та ОСОБА_11 карткового рахунку № НОМЕР_6 відкритого в АТ «Райффайзен банк Аваль», здійснивши перехід до команди поповнення зазначеного рахунку шляхом внесення купюр в валідатор купюроприймач.
Крім того 18.11.2018, приблизно о 18 год. 15 хв. ОСОБА_5 діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_7 , повторно, відповідно до попередньо розробленого та узгодженого між ними злочинного плану заволодіння чужим майном шляхом обману, із здійсненням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, з метою його реалізації, прибули до приміщення ТРЦ «Плаза», розташованого по проспекту Гагаріна, будинок 4А, в місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області, де виявили термінал самообслуговування АТ КБ «Приватбанк» ТСО TS 210889.
Після чого помістили до пристрою зчитування інформації з банківських платіжних карток пластикову картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_7 , оформлену на невстановлену особу, ідентифікувавшись в системі платежів АТ КБ «Приватбанк» за фінансовим номером телефону НОМЕР_8 , після чого в подальшому банківські платіжні пластикові картки № НОМЕР_9 та № НОМЕР_10 , оформленими на невстановлених осіб, за якими авторизовувалися, в електронній інформаційній системі здійснення банківських операцій ПАТ КБ «Приватбанк». Потім обираючи в меню терміналу послугу з поповнення підконтрольних ОСОБА_7 та ОСОБА_11 карткових рахунків №№ НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_9 , здійснюючи перехід до команд поповнення зазначених рахунків шляхом внесення купюр в валідатор купюроприймач.
Обґрунтованість повідомленої 19.11.2018 ОСОБА_12 підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказуючи, зокрема, що ОСОБА_5 опинившись на свободі, має можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, впливаючи на поведінку свідків вчинення кримінального правопорушення, перешкоджати встановленню інших свідків кримінальних правопорушень, так як необхідно встановити інші факти вчинення шахрайств, осіб, чиї банківські картки використовувалися ОСОБА_5 під час вчинення злочинів з метою заволодіння коштами АТ КБ «Приватбанк», встановити інших співучасників вчинення злочинів; протягом тривалого часу основним джерелом доходів ОСОБА_5 є вчинення шахрайств. ОСОБА_5 не має постійного місця мешкання в місті Харкові, зареєстрований в місті Енергодар, Запорізької області, фактично мешкає в місті Києві, протягом тривалого часу подорожував містами та областями України з метою вчинення тяжких злочинів. Крім того, на теперішній час встановлюється місцезнаходження документів, які є речовими доказами у кримінальному провадженні та ОСОБА_5 опинившись на свободі може знищити вказані документи. Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , а також інших осіб, які були очевидцями вчинення злочинів, дані яких на теперішній час встановлюються. Єдиним джерелом доходу ОСОБА_5 є систематичне вчинення шахрайств, у зв`язку із чим він може продовжувати вчиняти тяжкі злочини.
Проведення вищевказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, а їх значення для досудового розслідування має вирішальний характер, у зв`язку з тим, що після їх виконання шляхом повного, всебічного та неупередженого аналізу всіх обставин кримінального провадження, буде прийнято рішення про остаточну кваліфікацію дій підозрюваного. Вказані процесуальні дії не були виконані раніше, внаслідок складності вказаного кримінального провадження, яка полягає у великому обсязі здійснення слідчих (розшукових) та процесуальних дій у кримінальному провадженні.
Сторона обвинувачення зазначає, що встановлені під час досудового розслідування обставини, в тому числі той факт, що зайняття шахрайством протягом тривалого часу було основним доходом ОСОБА_5 , та іншого джерела доходів він не має, у зв`язку із чим може продовжити протиправну діяльність, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам та застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказував на недоведеність ризиків та необґрунтованість повідомленої підозри його підзахисному, просив обрати більш м`який запобіжний захід відносно його підзахисного у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначав, що запропонований прокурором розміри застави є неспіврозмірним із змістом повідомленої підозри.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби за вказаною адресою, підтримав позицію захисника, в порядку ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань по суті підозри.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні. Наявний під оком синець він отримав при падінні, з власної необачності.
Згідно протоколу затримання підозрюваного від 18.11.2018, 18.11.2018 о 18.40 год. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, без ухвали слідчого судді.
19.11.2018 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні чотирьох кримінальних правопорушень, кожне з яких передбачено ч. 3 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за попередньою змовою групою осіб, в тому числі повторно.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкові від 20.11.2018 застосовано відносно ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній Установі «Харківській слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 днів до 17.01.2019 включно, із визначенням суми застави у розмірі 881 400 гр.
Постановою першого заступника військового прокурора Харківського гарнізону від 09.01.2019 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 18.02.2019.
Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, що підтверджується: розсекреченими протоколами негласних слідчих (розшукових) дій; заявами посадових осіб АТ «КБ ПриватБанк» про вчинені кримінальні правопорушення; матеріалами перевірки служби безпеки АТ «КБ ПриватБанк»; показаннями свідків ОСОБА_18 від 09.07.2018, ОСОБА_19 від 27.09.2018, ОСОБА_20 від 18.10.2018, ОСОБА_10 від 25.10.2018, ОСОБА_13 від 27.10.2018, ОСОБА_9 від 30.10.2018, ОСОБА_14 від 19.11.2018, представника потерпілого АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_21 від 16.11.2018 та від 14.12.2018, які містяться в протоколах їх допитів відповідно; протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_22 від 27.10.2018; протоколом огляду місця події від 18.11.2018; протоколом обшуку автомобіля «BMW 5ER REIHE» реєстраційний номер ( НОМЕР_13 VIN-код НОМЕР_14 ; протоколом обшуку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом обшуку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 від 19.11.2018; протоколом огляду предметів та документів від 19.11.2018.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Щодо доводів захисника про відсутність ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, дружина є інвалідом 3 групи, має доньку, 2011 року народження.
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 тяжких кримінальних правопорушень у сфері злочинів проти власності, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку. Більш того, за час тримання підозрюваного під вартою зазначені ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності. З вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, на 34 дні, до 17.02.2019 включно.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених п.1, п. 2, п. 3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. При цьому, з урахуванням викладених обставин, суд вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а тому слідчий суддя призначає заставу в розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та визначає заставу в сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 576 300 гр. (1921 гр. х 300 = 576 300 гр.). Вказаний розмір застави не є завідомо непомірним для підозрюваного. Прийшовши до висновку про необхідність визначення вказаного розміру застави, слідчий суддя враховує зміст повідомленої підозри ОСОБА_5 та вважає, що застава в меншому розмірі не здатна буде забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжких злочинів особою ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.
Крім того, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2018 на підставі ч. ч 6, 7 ст. 206 КПК України, забезпечено невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_5 , організацію проведення якого доручено органу, яким здійснюється досудове розслідування - ОВС СУ ГУНП в Харківській області, слідчий ОСОБА_23 , та прокуратурі, яка здійснює процесуальне керівництво у цьому провадженні військова прокуратура Харківського гарнізону.
З пояснень в судовому засіданні прокурора встановлено, що ОСОБА_5 було забезпечено невідкладне проведення судово-медичного обстеження, що також підтвердив підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 34 (тридцять чотири) дні - до 17 лютого 2019 року включно.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися із м. Харків, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;
4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.
Строк дії ухвали з 15 січня 2019 року по 17 лютого 2019 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав _____________2019 р. ___год.____хв. ___________ ОСОБА_5