У Х В А Л А
21 грудня 2018 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України,-

встановив:

У судовому засіданні прокурор заявив усне клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що обвинувачений перебуваючи на волі зможе продовжувати злочинну діяльність, чинити тиск на потерпілих та свідків, ухилятися від суду, знищити чи пошкодити докази по справі.

Потерпілий підтримує позицію прокурора.

Сторона захисту заперечила проти указаного клопотання, посилаючись на ті обставини, що злочини в яких обвинувачується обвинувачений є злочинами середньої тяжкості, ризиків, які були б обгрунтованими прокурор не навів, у зв`язку з чим вважає, що клопотання прокурора не підлягає до задоволення.

Суд заслухавши клопотання прокурора та сторони захисту, думки учасників процесу з указаних питань вважає за необхідне зазначити наступне.

Прокурор обґрунтовуючи наявність ризиків зазначав, що обвинувачений в силу ст. 89 КК України є не судимим, обвинувачується у скоєнні злочинів середньої тяжкості, а тому зможе уникати суду, продовжувати злочинну діяльність та впливати на свідків і потерпілих, знищувати докази і саме з цих підстав просив продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд не може погодитися з доводами прокурора щодо обґрунтування продовження строку тримання під вартою тяжкістю злочинів в яких обвинувачують ОСОБА_6 , оскільки це злочини середньої тяжкості, майно частково повернуто потерпілим, троє потерпілих у судове засідання взагалі не з`явилися, будучи повідомленими належним чином, які саме докази та у зв`язку з чим має намір знищити обвинувачений прокурором не наведено, таким чином суд вважає, що так як обвинувачений вважається в силу ст. 89 КК України не судимим, то погашені судимості не можуть бути підставою для продовження строку тримання під вартою, про що зазначав у своїй практиці як Верховний суд України так і Європейський суд з прав людини, а саме про те, що такі обставини не можуть вважатися такими, що виправдовують обґрунтованість тримання особи під вартою. Підставою для виправдання необхідності тримання особи під вартою може бути лише наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Суд вважає, що прокурором не доведено будь-якими доказами, що свідчили б про існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а доводи прокурора зводяться виключно до припущень, що обвинувачений може переховуватися від суду та чинити тиск на свідків і потерпілих.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор не навів жодного обгрунтування, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобовязаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи, що тяжкість покарання не може слугувати підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, те, що у обвинуваченого міцні соціальні зв`язки, а саме є постійне місце проживання, мати, з якою він проживає, вважається таким, що не судимий в силу ст. 89 КК України, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Тому за таких обставин клопотання прокурора до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 201, 369, 372, ст. 350 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою відмовити.

Змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, по 21 лютого 2019 року включно, поклавши на нього обов`язки не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та заборонити обвинуваченому цілодобово залишати місце свого проживання: АДРЕСА_1 , заборонити обвинуваченому спілкуватися з потерпілими та свідками по справі.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти з зали суду негайно.

Ухвалу направити прокурору Черкаської місцевої прокуратури для контролю, начальнику Черкаського слідчого ізолятора для виконання та начальнику Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області для виконання в частині домашнього арешту.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1