Справа №295/2252/19
УХВАЛА
Іменем України

14.02.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001055, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286КК України,-
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить частково скасувати арешт, який накладено на автомобіль марки «Ваз 2107», р/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , мотивуючи клопотання тим, що на даний час з автомобілем проведено слідчі дії, автомобіль зберігається у неналежних умовах, що може призвести до його псування та може вплинути на його технічний стан, крім того, арешт майна суттєво порушує права ОСОБА_3 як власника автомобіля.
Заявник у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити та вказав, що вважає, що у накладенні арешту потреба відпала.
Слідчий у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та вказав, що необхідні слідчі дії та експертизи з автомобілем проведені, однак висновок експерта до слідчого ще не надійшов, тому вважає, що потреба у застосуванні арешту не відпала та повідомив, що під час ДПТ, за фактом якої до ЄРДР внесено відомості за №0001055, була темна пора доби, моросив дощ, пішохід, який загинув внаслідок даної ДТП, перебігав дорогу, не вживаючи заходів безпеки та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Очевидець ДТП вказав, що загиблий пішохід переходив дорогу, не зважаючи на рух автомобілів.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що 11.12.2018 року близько 17 години 48 хвилин, на 188 км + 200 м автомобільної дороги Виступовичі-Могилів-Подільський, поблизу смт. Гуйва, Житомирського району, Житомирської області, водій автомобіля марки «Ваз 2107», р/н НОМЕР_1 , громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив наїзд на невстановлену досудовим розслідування особу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, невстановлена досудовим розслідування особа отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до реанімаційного відділення ЖОКЛ ім. Гербачевського.
За даним фактом 12.12.2018 року внесено відомості до ЄРДР за № 0001055 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
12.12.2018 року о 20 год. 00 хв., в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, на автомобілі марки «Ваз 2107», р/н НОМЕР_1 , виявлено пошкодження, характерні для ДТП, а тому слідчим СВ ЖРВП ГУНП в Житомирській області вилучено автомобіль марки «Ваз 2107», р/н НОМЕР_1 , та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ВЗА ГУНП в Житомирській області. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , автомобіль марки «Ваз 2107», р/н НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.12.2018 року накладено арешт на автомобіль марки «Ваз 2107», р/н НОМЕР_1 , тимчасово позбавлено власника та користувачів можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказаний автомобіль.
Підставою накладення арешту стала необхідність забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано.
Слідчий у судовому засіданні вказав, що з автомобілем, на який накладено арешт, проведені всі необхідні слідчі дії, однак висновок експерта наразі не отримано.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слід зазначити, що слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також те, що підставою арешту майна стало збереження речових доказів та те, що потреба у арешті автомобіля не відпала, оскільки не отримано висновок експерта, тому слідчий суддя вбачає за можливе задовольнити клопотання та частково скасувати арешт автомобіля, а саме в частині обмеження правомочності власника щодо володіння та користування майном.
Керуючись ст. ст. 98, 170 -174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Частково скасувати арешт, накладений на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 18.12.2018 року на автомобіль марки «Ваз 2107», р/н НОМЕР_1 , вилучений 12.12.2018 року у ОСОБА_3 під час огляду місця події, а саме у частині обмеження правомочності власника щодо водоління та користування автомобілем.

Заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження та/або розпорядження транспортним засобом марки «Ваз 2107», р/н НОМЕР_1 .
Зобов`язати ОСОБА_3 надавати безперешкодний доступ до транспортного засобу у разі необхідності проведення з використанням вказаного транспортного засобу будь-яких процесуальних, слідчих дій під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя