Дата документу 07.02.2019 Справа № 335/653/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/653/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/123/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2019 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

ВСТАНОВИЛА:

захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який постановлено відраховувати з моменту фактичного затримання 16 січня 2019 року по 16 березня 2019 року, без визначення розміру застави.
Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри, що підтверджується матеріалами доданими до клопотання; наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України; а також вважав доведеним, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що підозра, пред`явлена ОСОБА_6 , є необґрунтованою; ризики, викладені у клопотанні слідчого, жодним чином не доведені, докази наявності ризиків ґрунтуються виключно на припущеннях органу досудового розслідування.
Крім того, слідчим суддею під час розгляду клопотання не враховано: вік та стан здоров`я підозрюваного, який хворіє на ряд хронічних захворювань, міцність соціальних зв`язків підозрюваного та відсутність у останнього судимостей, а також те, що ОСОБА_6 не залишив місце пригоди, а дочекався працівників поліції. Таким чином, зазначені обставини, на думку захисника, спростовують висновок про неможливість обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу. Також, виходячи з положень ст.183 КПК України, не обирати заставу це право, а не обов`язок суду, а тому не обрання застави повинно бути обґрунтовано, чого слідчий суддя не зробив.

Згідно з ухвалою слідчого судді, до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
У клопотанні зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16 січня 2019 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_6 , перебуваючи в стані наркотичного (метадон) сп`яніння, керуючи автомобілем «Mitsubishi Colt», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Героїв 55-ї бригади в м. Запоріжжі, з боку вул. Чарівної в напрямку вул. Моторобудівників, зі швидкістю не менше 90 км/год, що перевищує дозволену швидкість руху в населеному пункті. В цей же час, проїзну частину вул.Героїв 55-ї бригади, в районі перехрестя з вул. Курською, по нерегульованому пішохідному переходу перетинала пішохід ОСОБА_11 , яка рухалась справа наліво по напрямку руху автомобіля «Mitsubishi Colt», під керуванням водія ОСОБА_6 . Під час руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходилась пішохід ОСОБА_11 , водій ОСОБА_6 відповідних заходів до зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу не вжив та не дав їй дорогу. Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 2.9. а), 12.4., 12.9. б), 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2011 року зі змінами та доповненнями, відповідно до яких: п. 2.9. «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»; п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»; п. 12.9. «Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7». п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека». Внаслідок порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Colt», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 померла в кареті швидкої медичної допомоги, на місці ДТП. Після наїзду на пішохода водій ОСОБА_6 виїхав на зустрічну смугу руху та скоїв наїзд на нерухомий автомобіль «Renault Laguna», реєстраційний номер НОМЕР_2 (польська реєстрація), за кермом якого перебував ОСОБА_12 , який зупинився на проїзній частині з метою виконання маневру повороту наліво.
16 січня 2019 року о 21-00 годині (час складання протоколу 22-50 годин), ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України - за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.
17 січня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Заслухавши доповідь судді; думку захисників-адвоката ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_13 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і наполягав на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами: відомостями з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схеми до неї; показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Колегія суддів вважає, що надані слідчим докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що повідомлена ОСОБА_6 підозра є обґрунтованою.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Доводи сторони захисту щодо обставин правопрушення мають перевірятися в ході досудового розслідування у встановленому законом порядку.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі ризики існують, а саме: ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , його ступінь тяжкості та суворість можливого покарання, а також дані про особу підозрюваного, який проживає на території Запорізької області без реєстрації, офіційно не працює, не одружений, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, а саме: ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування; незаконного впливу на учасників провадження; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Отже колегія суддів вважає, що у слідчого судді були всі передбачені законом підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам.
Також слідчий суддя обґрунтовано, з врахуванням обставин провадження та положень ч.3 ст.183 КПК України, при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у наслідок якого загинула людина.
Свої висновки слідчий суддя належним чином мотивував, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту оскаржуваної ухвали.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника - адвоката ОСОБА_8 , в т.ч. про вік та стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки та відсутність судимостей, а також про те, що підозрюваний не залишив місце пригоди, а дочекався працівників поліції, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують та не зменшують встановлених ризиків.
Відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО, в матеріалах провадження немає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, які постановлено рахувати з моменту фактичного затримання 16 січня 2019 року по 16 березня 2019 року без визначення розміру застави, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4