МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/812/162/19 Головуюча суду першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 125 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001151 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2018 року, якою кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України (надалі КК України) за епізодом спричинення умисних легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.
Просить ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про закриття провадження.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Новоодеського районного суду Миклаївської області від 10 жовтня 2018 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України за епізодом спричинення умисних легких тілесних ушкоджень 10 серпня 2016 року потерпілому ОСОБА_7 закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченого.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права.
Зазначає, що відповідно до змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні за №0001151 потерпілим є ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а особа, яка звернулась до суду з заявою про закриття провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення, є ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стверджує, що особа, яка звернулась до суду з заявою про закриття провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення, не є особою, яка зазначена в обвинувальному акті.
Вважає, що зазначена особа не є потерпілим у вказаному провадженні та не може звертатися з заявою про закриття провадження, оскільки не має жодного стосунку до справи.
Вважає, що суд першої інстанції, прийнявши заяву про відмову від обвинувачення від особи, яка, на думку апелянта, не є потерпілим у справі, порушив норму процесуального права щодо закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Узагальнений виклад позицій інших учасників судового провадження.
Прокурор Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури погоджується з доводами апелянта щодо неправильного зазначення дати народження потерпілого ОСОБА_7 та технічної помилки у обвинувальному акті, але не погоджується з апеляційною скаргою обвинуваченого в цілому.
Прокурор зазначає, що допитом ОСОБА_7 у ході судового розгляду встановлено, що йому ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження за обставин викладених у обвинувальному акті. Зазначена подія не заперечувалася обвинуваченим ОСОБА_6 , який вказував лише на те, що він насправді захищався від ОСОБА_7 за допомогою газового балончика.
Стверджує, що ухвала Новоодеського районного суду від 10 жовтня 2018 року не містить відомостей про дату народження потерпілого ОСОБА_7 .
Прокурор вважає ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області повністю законною, оскільки в обвинувальному акті лише допущено технічну помилку, яка в ухвалі місцевого суду відсутня.
Прокурор просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення, а ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2018 року - без змін.
Таку ж позицію висловив і потерпілий ОСОБА_7 , зазначивши, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що вказував у заяві про вчинення кримінального правопорушення, при заповненні протоколу про його допит у якості потерпілого, та у ході судового розгляду при встановленні його особи.
Потерпілий стверджує, що його дата народження підтверджується військовим квитком.
Запевняє, що йому не відомо по якій причині у обвинувальному акті було зазначено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 .
На думку потерпілого, слідчий допустив технічну помилку.
Зазначає, що він, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно являється потерпілим від вказаного кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_6 , передбаченого частиною 1 статті 125 КК України за обставин викладених у обвинувальному акті.
Потерпілий стверджує, що у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував подію їх конфлікту у ході якого обвинувачений застосував газовий балончик.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
У зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_7 від обвинувачення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, за епізодом спричинення умисних легких тілесних ушкоджень 10 серпня 2016 року потерпілому ОСОБА_7 , його обізнаності з наслідками відмови від обвинувачення та добровільності такої відмови, кримінальне провадження за вказаним епізодом закрито.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини, мотиви ухваленого рішення.

Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваного вироку, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про її безпідставність, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд, не виходячи за межі апеляційної скарги, прийшов до таких висновків.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як слідує з частини 4 статті 26 КПК України, відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення у формі приватного, яке розпочинається лише на підставі заяви потерпілого, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 477 КПК України, чинною на момент прийняття судом першої інстанції рішення, визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене статтею 125 КК України, є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.
В матеріалах кримінального провадження, міститься заява потерпілого ОСОБА_7 (а.п. 205), про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , передбаченого частиною 1 статтею 125 КК України, яку він надав в судовому засіданні, вказавши, що ознайомлений про наслідки відмови від обвинувачення.

Виходячи з положень пункту 7 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції, на підставі пункту 7 частини 1 статті 284 КПК України, прийшов до вірного висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за частиною 1 статті 125 КК України, за епізодом спричинення умисних легких тілесних ушкоджень 10 серпня 2016 року потерпілому ОСОБА_7 , у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Що стосується доводів апелянта, відносно невірної дати народження потерпілого ОСОБА_7 , за заявою якого відносно нього було закрито кримінальне провадження, як безумовну підставу для скасування ухвали суду першої інстанції, то вони не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Потерпілим ОСОБА_7 до заперечень до апеляційної скарги подано копію військового квитка, яка також була долучена до матеріалів кримінального провадження і під час судового розгляду (а.п. 132), з якої слідує, що вірною датою його народження являється ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За такого, зазначена в обвинувальному акті дата народження потерпілого ОСОБА_7 , як 15.07.1971, є технічною помилко.

Посилання апелянта під час апеляційного розгляд на існування постанови слідчого про закриття кримінального провадження за відсутності складу злочину, є неслушними, оскільки, як слідує з матеріалів кримінального провадження, 15 листопада 2016 року слідчим СВ Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області ухвалено постанову про закритя кримінального провадження за заявою ОСОБА_10 .

Даних, які б свідчили про існування постанови слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини 1 статі 284 КПК України у кримінальному провадженні щодо діяння за заявою ОСОБА_7 відносно спричинення йому умисних легких тілесних ушкоджень 10 серпня 2016 року, зв частиною 1 статті 125 КК України, матеріали кримінального провадження не містять.

З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2018 року, якою кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України за епізодом спричинення умисних легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: