Ухвала
іменем України
06 травня 2019 року

м. Київ
справа № 456/1313/16-к

провадження № 51-2135 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 жовтня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 24 січня 2019 року,
встановив:
Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 жовтня 2016 рокуОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці.
Залишено запобіжний захід утримання під вартою, незмінним до набрання вироком законної сили.
Строк покарання засудженому ОСОБА_4 ухвалено обчислювати з 05 березня 2016 року з моменту його затримання.
На підставі частини 5 статті 72 КК ОСОБА_4 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 05 березня 2016 року по 26 жовтня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 24 січня 2019 року вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 жовтня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без зміни.

На підставі частини 5 статті 72 КК ОСОБА_4 в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 05 березня 2016 року по 20 вересня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У касаційній скарзі захисник ставить вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК, та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Крім того, захисник у своїй касаційній скарзі вказує на не конкретність обвинувачення засудженого, однак не зазначає у чому саме виразилося неправильне формулювання обвинувального акту з урахуванням вимог статті 291 КПК.
Крім того, у касаційній скарзі захисник, посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, однак не зазначає їх зміст та вплив на незаконність судових рішень, з урахуванням вимог статті 412 КПК.
Тобто, у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на її думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Також, захисник вказує в касаційній скарзі про проведення касаційного розгляду без участі засудженого, однак всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК не зазначає чи бажає вона брати участь у касаційному розгляді.
Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення її касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргузахисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 жовтня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 24 січня 2019 року залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нею ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3