Справа № 520/3925/19
Провадження № 1-кп/520/613/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у стадії підготовчого провадження в приміщені суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000005 від 11.01.2019, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Трохимівка Великомихайлівського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одружений, офіційно не працевлаштований, в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м.Одеси 25.02.2019 надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України.Разом з обвинувальним актом надано угоду про визнання винуватості, підписану сторонами 21.02.2019.
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, за наступних обставин.
У невстановлений досудовим слідством час, знаходячись у місті Одесі, ОСОБА_3 , переслідуючи корисливу мету, за грошову винагороду, надав згоду невстановленій особі на ім`я ОСОБА_6 зареєструвати на своє ім`я підприємство ТОВ «Мелістен» (). Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на пособництво у фіктивному підприємництві, не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, а також не маючи засобів для ведення господарської діяльності усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій, як майбутнього власника та директора ТОВ «Мелістен», діючи умисно, 15.08.2018, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольська, 5, офіс 5, заповнив та підписав заяву про державну реєстрацію створення юридичної особи ТОВ «Мелістен», разом із тим підписав надане невстановленою особою на ім`я ОСОБА_6 , рішення №1 засновника ТОВ «Мелістен» (зареєстровано в реєстрі за №5456), згідно із яким вирішено створити та зареєструвати у встановленому порядку ТОВ «Мелістен» (м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 19-Б), затвердити його статутний капітал і статут та одночасно обрав себе на посаду директора зазначеного підприємства, а в подальшому підписав статут ТОВ «Мелістен» (зареєстровано в реєстрі за №5458). За даним правочином здійснено запис №0067190 від 16.08.2018 та присвоєний ідентифікаційний код юридичної особи 42397684.
16 серпня 2018 року ТОВ «Мелістен» () взято на податковий облік в ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУДФС України в Одеській області за №97 як платника податків за основним місцем обліку.
В подальшому, в середині серпня 2018 року ОСОБА_3 , виконуючи злочинні вказівки невстановленої особи на ім`я ОСОБА_6 та інших невстановлених слідством осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій в пособництві у фіктивному підприємництві, а також те, що ТОВ «Мелістен» створене з метою здійснення та прикриття незаконної діяльності, знаходячись у приміщенні відділення Южного ГРУ АТ КБ «Приватбанк», відкрив для ТОВ «Мелістен» () розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , підписавши необхідні документи.
Разом з цим, ОСОБА_3 нікого не уповноважував від свого імені здійснювати фінансово-господарську діяльність підприємства.
Після реєстрації ТОВ «Мелістен» в державних органах влади та відкриття рахунку у Южного ГРУ АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_3 , усвідомлюючи те, що здійснювати заявлену у статуті фінансово- господарську діяльність та працювати на посаді директора він не буде, передав статутні та реєстраційні документи ТОВ «Мелістен» невстановленій особі на ім`я ОСОБА_6 , тобто своїми навмисними діями здійснив пособництво невстановленим слідством особам у здійсненні фіктивного підприємництва, тобто у створенні фіктивного ТОВ «Мелістен», з метою прикриття незаконної діяльності.
Таким чином, у серпні 2018 року, ОСОБА_3 став фактичним засновником та директором ТОВ «Мелістен», при цьому, фінансово - господарську діяльність підприємства він не здійснював, документів по взаємовідносинам з підприємствами - контрагентами не підписував, товарів не поставляв, розрахунковими рахунками не керував, податкову звітність не складав та не підписував і нікому цього не доручав.
Незаконна діяльність TOB «Мелістен» полягала у тому, що невстановлені особи, використовуючи реквізити ТОВ «Мелістен», здійснювали незаконну діяльність, яка полягала в документальному оформленні неіснуючих операцій з продажу товарів (виконання робіт, надання послуг), після чого такі документи передавались замовникам «послуг» (підприємствам - контрагентам) для їх подальшого відображення в бухгалтерському та податковому обліках з метою незаконного формування податкового кредиту і валових витрат.
Тобто, ОСОБА_3 створив ТОВ «Мелістен» (), підписав реєстраційні документи та документи, необхідні для відкриття розрахункових рахунків, не збираючись вести фінансово - господарську діяльність, своїми умисними діями здійснив пособництво невстановленим досудовим розслідуванням особам у створені фіктивного підприємства з метою прикриття незаконної діяльності.

Наведені умисні дії ОСОБА_3 були кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, за кваліфікуючими ознаками: пособництво у фіктивному підприємництві, тобто створення суб`єкту підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності.
Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.
ОСОБА_3 також погодився із прокурором на призначення йому покарання за цей злочин у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (Вісім тисяч п`ятсот) грн.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Так, злочини, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, оскільки санкція ч.1 ст.205 КК України передбачає покарання у виді штрафу в розмірі менше трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючі тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.
Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.
Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у проваджені зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_3 , характер кримінального правопорушення та інші обставини, цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні. Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.
Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 21.02.2019 про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (Вісім тисяч п`ятсот) грн.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1