У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів
судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 1 лютого 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимий,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000361.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 30.03.2019 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник зазначає, що слідчим суддею помилково встановлено, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насильства, внаслідок чого, при обранні відносно останнього запобіжного заходу, не визначений розмір застави.
Так, потерпілий ОСОБА_8 показав, що підозрюваний не погрожував йому застосуванням ножа, а лише тримав його у руці в складеному вигляді, а підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував того факту, що саме він викрав майно потерпілого, при цьому повідомив, що мав при собі ніж, але заперечував, що погрожував потерпілому застосуванням насильства.
Незважаючи на узгодженість показань потерпілого та підозрюваного в частині відсутності погроз застосування насильства відносно потерпілого, органом досудового розслідування навмисно дії ОСОБА_5 кваліфіковані неправильно за ч. 1 ст. 187 КК України, з метою обрання відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу.
Захисник звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_5 неофіційно працює, отже має законне джерело доходу, зареєстрований та має постійне місце мешкання у м. Миколаєві, де проживає з дружиною та сином.
Апелянт вказує на те, що лише тяжкість злочину не може визначатись, як підстава для застосування будь-якого запобіжного заходу, при цьому тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 30.01.2019 р. приблизно 15.15 год., з метою незаконного власного збагачення, перебуваючи навпроти буд. 87 по вул. Нагірній в м. Миколаєві, таємно, за допомогою предмету, схожого на ножиці, проник до салону автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 , звідки викрав майно належне останньому та АТ «Миколаївобленерго».
В той самий час, дії ОСОБА_5 стали носити відкритий характер, оскільки стали помічені потерпілим ОСОБА_8 , який повертався до свого автомобіля. ОСОБА_5 , побачивши потерпілого, почав тікати з місця вчинення злочину в бік вул. Волонтерської в м. Миколаєві. Пробігаючи повз буд. № 116, ОСОБА_5 викинув викрадену раніше сумку з майном ОСОБА_8 на землю та продовжив тікати. Близько 15.20 год., на перетині вулиць 9 Лінія та Волонтерська, потерпілий наздогнав ОСОБА_5 та почав вимагати повернення решти викрадених речей. ОСОБА_5 дістав з кишені своєї сумки два раніше викрадених футляри, тримаючи в лівій руці складений ніж, демонструючи його потерпілому, який в свою чергу сприймав вказані дії, як погрозу застосування насильства, небезпечного для його життя та здоров`я.
На вимогу потерпілого, ОСОБА_5 передав йому частину раніше викраденого майна, а саме два футляри один з печаткою, а інший з пломбами в кількості 15 штук та знову продовжив тікати від потерпілого, незаконно утримуючи при собі решту викраденого майна, однак в подальшому був затриманий працівниками поліції на перетині вулиць Нагорної та Волонтерської.
30.01.2019 р. ОСОБА_5 затриманий та 31.01.2019 р. йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Врахувавши, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, з урахуванням даних про особу ОСОБА_5 , який не має стабільного джерела доходу, раніше судимий, наразі притягається до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок майна, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким зможе лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 та його допиту, який повідомив про обставини переслідування ним особи, яка викрала майно із його автомобіля та в подальшому демонстрацію цією особою розкладного ножа, обшуку особи від 30.01.2019 р., в ході якого у ОСОБА_5 виявлено та вилучено розкладний ніж та інші матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину зазначеного у повідомленні про підозру.
За наведеного, доводи захисника про відсутність достатніх доказів на підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, спростовуються наведеними матеріалами клопотання.

Крім того, матеріали клопотання містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки останній підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, має не погашені та не зняті судимості, офіційно не працює, наразі відносно ОСОБА_5 направлено два обвинувальних акти до Ленінського районного суду м. Миколаєва за обвинуваченням його у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

З урахуванням тяжкості і обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомості наявних доказів вчинення ним злочину, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, виходячи із даних про його особу та обставин можливо вчиненого злочину.

Ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_5 неофіційно працює та має постійне місце мешкання, з огляду на характер, вид та обставини інкримінованого злочину, не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування та вирішення питання про обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 1 лютого 2019 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________________ _________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3