ІМЕНЕМ УКРАЇНИ УХВАЛА КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
4 лютого 2019 року місто Київ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
При секретареві: ОСОБА_4
За участю апелянта ОСОБА_5 ,
Розглянувши матеріали судової справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність керівника Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність керівника Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 .
На обґрунтування слідчий суддя вказав, що скаржник у скарзі просить відкрити провадження за скаргою, в порядку підготовки до її розгляду витребувати з архіву суду три судові справи, вказуючи їх номери, приєднати їх до матеріалів скарги; викликати в судове засідання керівника Бориспільської місцевої прокуратури Томашевського та за його участі визначити попередню кваліфікацію та місце досудового розслідування, статус заявника ОСОБА_5 ; об`єднати декілька справ в одне провадження; вирішити питання відсторонення від службових обов`язків посадових осіб Національної поліції України та прокуратури; вирішити питання безпеки потерпілого; доручити Генеральному прокурору України контроль за виконанням.
Посилаючись на положення ст. 303 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку, що поставленні в скарзі вимоги не входять до переліку рішень, дій чи бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені протягом досудового розслідування до слідчого судді, а можуть бути вирішені іншим процесуальним шляхом і на цих підставах відмовив у відкритті провадження за скаргою.
___________________________
Справа №359/1004/19
Апеляційне провадження:11-сс/824/1051/2019
Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_7
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1 .
Не погодившись зі вказаним рішенням ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить розглянути його первинну скаргу по суті, не повертаючи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким визнати бездіяльність прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 способом невиконання судових рішень та зобов`язати прокурора внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а також покласти контроль за невиконання близько двадцяти судових рішень на Вищу Раду Правосуддя України.
На обґрунтування апелянт заявляє про невідповідність висновків суду фактичним обставинам, неправильне застосування Закону України, а саме ст. ст. 409, 411, 413 КПК України; вказує, що він є не пересічним громадянином, а заявником потерпілим, який в скарзі послався на порушення положень ст. 214 КПК України, додав до скарги заяву в поліцію про вчинення кримінального правопорушення від 27 грудня 2018 року, копії двох судових рішень, які раніше суд направляв двом посадовим особам, а конкретно начальнику Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області та керівнику Бориспільської місцевої прокуратури, які прокурором виконані не були.
Повідомляє апелянт, що повторність кримінального правопорушення є доказом наявності умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 384 КК України; вимагає встановити особу слідчого, який умисно не виконав вимоги ч.1 ст. 214 КПК України та передав матеріали разом із судовими рішеннями дільничному уповноваженому поліції; зауважує, що він просив суд першої інстанції виконати свої повноваження, передбачені п.1 ч.1 ст. 303 КПК України; акцентує увагу на тому, що біля 20 судових рішень не виконує керівник Бориспільської місцевої прокуратури; посилається апелянт також на положення ст. ст. 535 та 534 КПК України та закликає суд апеляційної інстанції вийти за межі розгляду, застосувати ч. ч. 2, 3, 4, ст. 404 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, виступ апелянта на підтримку апеляційних вимог, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи апелянта в сукупності з матеріалами кримінальної судової справи і додатково наданими апелянтами відомостями, судова колегія визнає наступне.
Як правильно визначив слідчий суддя, фактично суть скарги ОСОБА_5 стосується не такої бездіяльності керівника Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , яка може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, а його діяльності як адміністративної особи керівника прокуратури, і вже зі вказаних підстав його скарга не підлягала розгляду слідчим суддею.
Правильно зауважив слідчий суддя те, що на час подання скарги та вирішення питання про відмову у відкритті провадження за цією скаргою, скаржник не надав будь-яких конкретних приводів та підстав для здійснення заходів забезпечення його безпеки, нічим це клопотання не обґрунтував і не вмотивував.
До того ж, вивчення долученим до апеляційної скарги матеріалів показує, що у зв`язку з інцидентами, що сталися між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з приводу собаки, що була не прив`язана та без намордника, ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також і собакою, у зв`язку з чим відкриті кримінальні провадження, в яких його визнано потерпілим.
На підставі заяв ОСОБА_5 про можливі неправомірні дії службових осіб Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області було також відкрите кримінальне провадження, яке здійснюється прокуратурою Київської області, тобто фактично керівник Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 не має компетенції здійснювати будь-який контроль над досудовим розслідуванням цього кримінального провадження.
У цьому конкретному випадку судова колегія не вправі досліджувати та оцінювати доводи апелянта щодо наявності та стану розслідування інших, за його відомостями, біля двадцяти кримінальних проваджень, бо обмежується, відповідно до ст. 404 КПК України, лише питанням правильності ухвали слідчого судді від 11 січня 2019 року, отже заклики апелянта вийти за межі своїх повноважень не може прийняти до уваги.
Позбавлена права колегія суддів також і вирішувати питання про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 384 КК України до ЄРДР, тим більше, що ця правова норма має лише 1 та 2 частину, а тому відхиляє і ці доводи ОСОБА_5 .
Вказівки апелянта про порушення судом першої інстанції положень ст. ст. 409, 411, 413 КПК України безпредметні, бо цей суд не керується вказаними нормами процесуального права в своїй діяльності по здійсненню правосуддя.
В силу викладеного вище, а також у зв`язку з відсутністю такого права у суду апеляційної інстанції і такої компетенції у Вищої ради правосуддя України, не може бути задоволене і клопотання апелянта про покладення контролю за виконанням конкретних судових рішень на Вишу раду правосуддя.
Не входить в компетенцію суду апеляційної інстанції також і апеляційна вимога про встановлення особи конкретного слідчого, який матеріали з двома судовими ухвалами, за його твердженням, передав на виконання дільничному інспектору, тобто і в цій частині апеляційні вимоги є безпредметними.
Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, бо суд першої інстанції ухвалив законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність керівника Бориспільської місцевої прокуратури залишити без задоволення, а вказану ухвалу слідчого судді, - без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: