Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/151/19

Номер провадження: 1-кп/511/87/19

"15" лютого 2019 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області матеріали кримінального провадження №0001034 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2019 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001034 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.01.2019 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , керуючись прямим умислом, направленим на заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, знаходячись у смт.Лиманське Роздільнянського району Одеської області в період з 20.09.2018 року по 22.10.2018 року у телефонному режимі та при сособистих зустрічах систематично і незаконно вимагав у ОСОБА_8 передати їм грошові кошти у сумі 10 000 гривень, погрожуючи нанесенням тяжких тілесних ушкоджень. Одночасно, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, на протязі жовтня 2018 року систематично телефонував на мобільний телефон ОСОБА_5 , координував дії останнього шляхом надання вказівок та доручень, неодноразово закликав ОСОБА_5 до нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень та особисто в телефонному режимі, погрожував ОСОБА_8 завданням тяжких тілесних ушкоджень, що виразилось у погрозі фізичною розправою у разі невиконання своїх вимог.

Своїми активними, узгодженими діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , заздалегідь домовившись про розподіл отриманих злочинним шляхом грошових коштів, примушували ОСОБА_8 , який сприймав загрозу своєму життю та здоров`ю як реальну, передати ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 10 000 гривень.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , 30.10.2018 року у вечірній час призначив зустріч ОСОБА_8 у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , розташованому за адресою: смт.Лиманське, Роздільнянського району, Одеської області, поблизу БОС 168, де погрожуючи завданням тяжких тілесних ушкоджень, що виразилось у погрозі пострілу з вогнепальної зброї, узгоджуючи свої дії в телефонному режимі з ОСОБА_4 та отримуючи від останнього вказівки та доручення, примусив ОСОБА_8 , який сприймав загрозу своєму життю та здоров`ю як реальну, передати йому грошові кошти у сумі 10 000 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку ОСОБА_8 на загальну суму 10 000 гривень.

Дії обвинувачених органом досудового розслідування кваліфіковані за ст 189 ч.2 КК України як вимагання, вчинене групою осіб за попередньою змовою, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

У підготовчому судовому засіданні прокурором висловлена думка про можливість призначення справи до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_8 надав суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі та не заперечував проти призначення справи до розгляду, а також заявив цивільний позов до обох обвинувачених про відшкодування моральної (немайнової) шкоди на суму 500 тисяч гривень, який просив розглядати разом з обвинувальним актом.

Дружина потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 , заявила позов у данному кримінальному провадженні про відшкодування моральної (немайнової) шкоди на суму 150 тисяч гривень, який просила розглядати разом з обвинувальним актом, підготовче судове засідання провести без її участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти призначення обвинувального акту до розгляду, оскільки на досудовому слідстві не був залучений перекладач з української на грузинську мову, матеріали справи йому не відкриті належним чином, перекладом документів та обвинувального акта на російську мову займався сам прокурор, що є недопустимим, на грузинську мову обвинувальний акт не перекладено та він не наданий суду. Просив повернути обвинувальний акт для усунення недоліків, а також зобов`язати прокурора відкрити йому матеріали досудового розслідування за участю перекладача та захисника.

Захисник ОСОБА_6 підтримав думку обвинуваченого ОСОБА_4 та вважав, що обвинувачення не конкретне, матеріали справи у повному обсязі йому та обвинуваченому не відкриті, перекладач не залучений, що позбавило обвинуваченого права на ефективний захист. Просив повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти призначення справи до розгляду, оскільки йому та захиснику не відкриті всі матеріали досудового розслідування, а саме: відеофайли до протоколів НСРД, про що його адвокат зазначила у розписці про отримання ними обвинувального акту. Не відкриття прокурором цих матеріалів унеможливило його ефектичний захист від пред`явленого обвинувачення.

Захисник ОСОБА_7 підтримала його думку про неможливість призначення справи до розгляду та підтвердила суду, що їй та обвинуваченому ОСОБА_5 дійсно не були відкриті додатки до протоколів НСРД, про що вона зазначила в розписці про отримання обвинувального акту.

Дослідивши обвинувальний акт, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки даний обвинувальний акт не відповідає вимогам статті 291 КПК України, а саме: в обвинувальному акті відсутні відомості про залучення перекладача, який здійснив переклад обвинувального акту на російську мову, та під час проведення досудового розслідування порушено право обвинуваченого ОСОБА_4 на захист, оскільки він не володіє українською мовою, якою велося кримінальне провадження, а переклад процесуальних документів на мову, якою він володіє, не здійснювався, і, відповідно, вказані документи обвинуваченому не вручались.

Суд вважає, що порушено право на захист обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки його рідною мовою, за його твердженням, є грузинська, а українською мовою, якою велося та ведеться кримінальне провадження, він взагалі не володіє. Так, відповідно до вимог ст..29 КПК України особі повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будьякою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження,які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому КПК України. Але вказана вимога закону органом досудового розслідування не виконана. З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що слідчим обвинуваченому взагалі не був залучений перекладач, надання підозрюваному доступу до матеріалів кримінального провадження відбувалося за участю захисника без перекладача. Документи, зібрані під час досудового розслідування, обвинуваченому на російську мову перекладав прокурор, який надавав до них доступ. Повідомлення про підозру, а також обвинувальний акт вручені ОСОБА_4 на українській та російській мові, що було підтверджено обвинуваченим в судовому засіданні, однак обвинувальний акт на грузинській мові йому не вручено і суду він не наданий. До цієї дати, як пояснив і сам обвинувачений, з часу його затримання 06.12.2018 р. послугами перекладача його не забезпечили, всі документи слідчий вручав йому на невідомій йому мові, переклад документів на його рідну мову, на якій він може самостійно читати, йому офіційно не здійснили, надані йому адвокати його рідною мовою не володіють.

Обвинуваченому ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_7 не відкриті всі матеріали досудового розслідування, а саме: відео- та аудіофайли, долучені до протоколів НСРД.

Крім того, суд встановив, що додатки до обвинувального акту не відповідають вимогам ч.4 ст.291 КПК України.

В реєстр матеріалів досудового розслідування не внесені відомості передбачені п.п.1, 3 ч.5 ст.214 КПК України, а саме: відомості про дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення та відомості стосовно того, коли і від кого прийнято повідомлення, заяву або виявлення з іншого джерела, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Також в порушення ч.4 ст.278 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомості про внесення повідомлення про підозру обвинуваченим до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до вимог п.1 ч.9 ст.290 КПК, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, дані вимоги закону не виконані, оскільки фактично відсутня така обов`язкова процесуальна дія, як завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування, оскільки під №№ 72, 73, 67 зазначені такі процесуальні дії як надання доступу до матеріалів досудового розслідування, при цьому обвинуваченим та їх захисникам взагалі відкриття матеріалів не проводилося, що не відповідає вимогам ч.1 ст.290 КПК України.

Відповідно до вимог ч.12 ст.290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як доказ, та це є підставою для визнання недопустимими усіх інших доказів, не зазначених у реєстрі.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст.ст. 109, 291 КПК України, вказані недоліки є істотними, які в подальшому можуть вплинути на прийняття судом рішення, а тому зазначені матеріали підлягають поверненню прокурору з зобов`язанням його усунути виявлені недоліки у розумний строк.

Керуючись ст.291, п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ :
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, зареєстрований в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001034 від 23.10.2018 року повернути прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури, в зв`язку з тим, що обвинувальний акт та додатки до нього не відповідають вимогам ст.ст. 109, 291 КПК України.

Ухвалу негайно направити прокурору для усунення зазначених в ній недоліків обвинувального акта у розумний строк.

Ухвала підлягає оскарженню протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області..

Суддя:ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили _____ ________ 2014 року
Суддя ______________ ОСОБА_1

Оригінал рішення знаходиться в суді
у справі за _______________,
провадження _______________
Голова Роздільнянського районного суду
Одеської області ___________________ ОСОБА_10