печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0000220 від 12.11.2018 року прокурора Київської місцевої прокуратури № 6, ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

20.11.2018 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000220 від 12.11.2018 року прокурора Київської місцевої прокуратури № 6, ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СВ Печерського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 12.11.2018 року за фактом вчинення злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи нерухомим майном, а саме: нежитловим приміщенням № 116, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитловим приміщенням № 118, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; нежитловим приміщенням № 123, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
У ході здійснення досудового розслідування встановлено, що відділом примусового виконання рішень ДВС МЮУ в процесі примусового виконання виконавчого напису передано в ДП «СЕТАМ» на реалізацію нерухоме майно, що є предметом іпотеки, по АДРЕСА_1 і власністю Фірми «Т.М.М.» - ТОВ: нежитлове приміщення № 116, загальною площею 1414.4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер лота 297974); нежитлове приміщення № 123, загальною площею 72.6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер лота 297978); нежитлове приміщення № 118, загальною площею 71.0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3 (реєстраційни номер лота 297982).
Датою проведення аукціону вищезазначеного арештованого майна за реєстраційними номерами лотів № 297974, №297978, №297982 на ДП «СЕТАМ» визначено 09.11.2018.
Проте, 09.11.2018 Фірма «Т.М.М.» - ТОВ з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що належне на праві власності майна Фірма «Т.М.М.» - ТОВ, що запропоновано до продажу на аукціоні за лотами № 297974, №297978, №297982 перебуває на праві приватної власності іншої юридичної особи ТОВ «ВЕНТ ГРУП», .
В ході досудового розслідування встановлено, що на вказане майно державним виконавцем накладено відповідний арешт проте в супереч вказаному арешту та іпотечному обтяженню приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 здійснено відчуження вказаного майна на користь ТОВ «ВЕНТ ГРУП», на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва №457/1856/18ц від 18.10.2018. Проте відповідно відповіді Святошинського районного суду м. Києва від 14.11.2018 Вих. №01/1389/2018 вказане рішення суду не виносилось крім того, починаючи з 2010 року та по теперішній час у провадженні Святошинського районного суду м. Києва не перебували справи, де стороною виступало ТОВ «ВЕНТ ГРУП», .
Також, відповідно витягів з ДРРА на нерухоме майно та РПВ на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 14.11.2018 здійснено скасування попереднього запису, а державним виконавцем Баарського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_5 здійснено безпідставне скасування рішення про іпотечне обтяження, адже відповідно до протоколу допиту заступника начальника ВПВР Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_6 виконавчі провадження щодо вказаного майна перебувають на виконанні у вказаному департаменті та на даний час здійснюється їх реалізація через ДП «Сетам».

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури № 6, ОСОБА_3 нежитлове приміщення № 116, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, будинок 3; нежитлове приміщення № 118, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, будинок 3; нежитлове приміщення № 123, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, будинок 3 визнано речовими докащами у кримінальному провадженні № 0000220.

Прокурор зазначає, що метою арешту нежитлових приміщень є забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктами 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначені кошти, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на вказані нежитлові приміщення підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.
Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від його застосування слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

Клопотання сторони кримінального провадження № 0000220 від 12.11.2018 року прокурора Київської місцевої прокуратури № 6, ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000220 від 12.11.2018 року на нерухоме майно, а саме:

?нежитлове приміщення № 116, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;
?нежитлове приміщення № 118, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;
?нежитлове приміщення № 123, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляціної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1