Номер провадження: 11-кп/813/141/19
Номер справи місцевого суду: 522/3814/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_10 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06.08.2018 року відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у респ. Туреччина, з неповною вищою освітою, студента 5-го курсу Одеського Національного медичного університету, одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України іпризначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільненовід відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, а на підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на нього покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта.
Вирішено долю речових доказів.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що 23.01.2018 року, в вечірній час, Айкут Утку у м. Одесі з метою особистого вживання, незаконно придбав у невстановленої органом досудового розслідування особи наркотичний засіб - канабіс.
В цей же день, близько 20 год., біля будинку №5 по вулиці Коблевській в м. Одесі, під час перевірки наявності заборонених предметів, співробітниками Головного Управління Національної Поліції в Одеській області виявлено у ОСОБА_7 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, маса якого у висушеному стані становить 896,6 гр., що є великим розміром, який він незаконно придбав та незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка їх подала.
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Одеської області ОСОБА_10 зазначив, що вважає вирок суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність з таких підстав:

1) застосувавши до ОСОБА_7 дію ст. 75 КК України, суд першої інстанції не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та інші обставини справи, зокрема великий розмір особливо небезпечного наркотичного засобу, який обвинувачений незаконно придбав та незаконно зберігав при собі без мети збуту;

2) посилаючись на активне сприяння обвинуваченим у розкритті злочину, суд першої інстанції не навів жодних даних, які б свідчили про те, яким саме чином ОСОБА_7 активно сприяв розкриттю злочину, адже лише погодження з обставинами справи не може розцінюватися як активне сприяння розкриттю злочину.

Вважаючи, що призначене обвинуваченому покарання не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого і є надто м`яким, прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_6 частково підтримала доводи апеляційної скарги, просила вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції у зв`язку із допущеними судом істотними порушеннями норм кримінального процесуального закону, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що зміст вступної частини копії оскаржуваного вироку, наданої стороні обвинувачення, містить суперечності із оригіналом вироку в матеріалах провадження, зокрема, не містить посилання на статтю кримінального закону, за якою обвинувачується ОСОБА_7 .

Натомість обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до приписів ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
За клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Мотивуючи доведеність вини обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, що йому інкримінується, суд першої інстанції послався на показання обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив фактичні обставини справи, наведені в обвинувальному акті.
За таких обставин, з`ясувавши, що фактичні обставини кримінального провадження учасниками судового розгляду не оспорюються, суд першої інстанції, за погодженням зі сторонами обвинувачення та захисту, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів.
При цьому, суд встановив, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, правильно їх розуміють і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.
Колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту.
Доводи прокурора про те, що покарання, призначене ОСОБА_7 є надто м`яким та не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з таких підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_7 раніше не судимий, є студентом 5-го курсу Одеського Національного медичного університету, одружений має місце реєстрації та проживання, повністю визнав свою провину та щиро кається.

Посилання прокурора на неврахування судом першої інстанції кількості особливо небезпечного наркотичного засобу, вилученого у обвинуваченого, колегія суддів вважає безпідставним, адже зазначена обставина врахована при кваліфікації дій обвинуваченого за відповідною частиною ст. 309 КК України.

Отже, пославшись на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що його обтяжують, суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення, тому колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, необґрунтованими через їх невідповідність фактичним обставинам справи.
Твердження прокурора про безпідставність визнання обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого активне сприяння розкриттю злочину, апеляційний суд вважає необґрунтованим, адже суд першої інстанції зазначив у вироку, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину та підтвердив фактичні обставини справи, зазначені в обвинувальному акті, що є елементом активного сприяння розкриттю злочину.
Що стосується тверджень прокурора про допущення з боку суду істотних порушень вимог кримінального процесуального закону у зв`язку із тим, що текст вступної частини виданої стороні обвинувачення копії вироку та текст оригіналу в матеріалах справи відрізняються за змістом, колегія суддів наголошує на тому, що такі розбіжності є опискою, результатом технічної помилки та не свідчать про істотне порушення норм процесуального права з боку суду, а також можуть бути усунені в порядку, передбаченому ст. 379 КПК України, для виправлення описок в судовому рішенні.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.
Отже, апеляційний суд вважає, що оскаржуваний вирок є законним та обґрунтованим, а призначене покарання справедливим, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_10 , залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 06.08.2018 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4