Справа № 202/1907/19
Провадження № 1-кс/202/3112/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

16 березня 2019 року місто Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, працює директором Привтаонго підприємства «Перспектива-Люкс» та начальником відділу ТОВ «Центр землеустрою та технічної інвентаризації», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернувся з вищевказаним клопотанням, в якому зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000037 від 11.01.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 26.12.2018 року ОСОБА_7 , діючи за довіреністю від ОСОБА_8 , звернулася до начальника управління житлово-комунального господарства та комунальної власності Синельникіської міської ради ОСОБА_9 з приводу отримання дозволу на розміщення трьох об`єктів зовнішньої реклами на території м. Синельникове. Під час розмови з ОСОБА_7 . ОСОБА_9 повідомив останній порядок отримання вказаного дозволу та про необхідність передачі йому неправомірної вигоди в розмірі 350 доларів США за підписання договору пріоритету. Крім того, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_7 , що питання надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами фактично вирішує міський голова ОСОБА_10 , який особисто з ОСОБА_7 спілкуватися не буде. З метою обговорення отримання дозволу ОСОБА_7 необхідно звернутися до довіреної особи міського голови директора ПП «Перспектива-Люкс» ОСОБА_4 та до начальника відділу архітектури та містобудування Синельниківської міської ради ОСОБА_11 .

Цього ж дня, 26.12.2018 року, ОСОБА_7 звернулася до директора ПП «Перспектива-Люкс» ОСОБА_4 з приводу отримання дозволу на розміщення трьох об`єктів зовнішньої реклами на території м. Синельникове. Під час розмови з ОСОБА_7 у ОСОБА_4 виник умисел на отримання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , повідомив ОСОБА_7 , що за позитивне вирішення питання про надання дозволу на розміщення об`єктів зовнішньої реклами, яке вирішує Синельниківський міський голова ОСОБА_10 , їй необхідно передати грошові кошти в сумі 600 доларів США за кожен дозвіл. Якщо ОСОБА_7 відмовиться передати вказану суму грошових коштів, їй відмовлять у наданні дозволу.

У зв`язку з погрозою відмови у наданні дозволів на розміщення об`єктів зовнішньої реклами ОСОБА_7 погодилася на вимогу ОСОБА_4 про передачу неправомірної вигоди в сумі 1800 доларів США, як умову погодження трьох дозволів на розміщення об`єктів зовнішньої реклами на території м. Синельникове.

15.03.2019 року ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1800 доларів США в якості неправомірної вигоди за вплив на посадових осіб Синельниківської міської ради при прийнятті рішення про надання трьох дозволів на розміщення зовнішньої реклами на території м. Синельникове.

15.03.2019 року об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України після отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 в сумі 1800 доларів США.

16.03.2019 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, яке виразилося в одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується заявою ОСОБА_7 , протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом огляду грошових коштів, протоколом обшуку автомобіля, протоколами допиту свідків, протоколами обшуку від 15.03.2019 року тощо.

Прокурор вказує, що ОСОБА_4 має можливість впливати на заявника

ОСОБА_7 та інших свідків у кримінальному провадженні, а саме схилити до дачі завідомо неправдивих свідчень; має можливість впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні, а саме схилити до дачі завідомо неправдивих свідчень чи знищення речей і документів, до яких вони мають доступ та які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні; знищити речі чи документи, до яких він має доступ та які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні. Крім того, досудовим розслідуванням до цього часу ще не встановлено осіб із числа співробітників Синельниківської міської ради, які займалися підготовкою документів щодо надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами. Таким чином, надання ОСОБА_4 можливості побачення та спілкування із цими особами може негативно вплинути на можливість встановлення об`єктивних обставин скоєння злочину чи унеможливити їх встановлення.

Також посилається на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з корупцією, що свідчить, перш за все, про байдуже ставлення підозрюваного до вимог Законів України та підзаконних нормативно-правових актів. Таким чином, існують ґрунтовні підстави вважати, що аналогічним чином підозрюваний поставиться і до вимог кримінального законодавства, що регламентують обов`язки підозрюваного та встановлюють обмеження у зв`язку з обранням запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою.

Вважає, що інші менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

За цих підстав прокурор просив застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 780 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 498 380 грн., із покладенням у разі внесення застави обов`язку цілодобово не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за першим викликом з`являтися до слідчого, прокурора чи суду, здати закордонний паспорт.

Заслухавши у судовому засіданні прокурора, підозрюваного, який просив застосувати відносно нього будь-який інший запобіжний захід, непов`язаний із триманням під вартою, позицію захисників, які вважали підозру необґрунтованою, зібрані докази недопустимими, а ризики, на які посилається прокурор, відсутніми, просили врахувати особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає, з огляду на наступне:

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першої статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слідчим суддею встановлено, що 16 березня 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, яке є тяжким злочином та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується протоколами допитів свідка ОСОБА_7 та протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_11 , які прямо вказують на причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому правопорушення, а також вилученням у ОСОБА_4 грошових коштів, яке ним не заперечувалося.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена в п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (п. 55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Також слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та інших осіб у цьому кримінальному провадженні, оскільки з доданих до клопотання прокурором матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі особи, причетні до правопорушення, знайомі та спілкувалися між собою з приводу своїх дій, а, отже, з метою уникнення відповідальності підозрюваний може схиляти їх до надання неправдивих показів на його користь.

Щодо ризику, наведеного у клопотанні прокурора, про можливість знищення ОСОБА_4 документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то слідчий суддя вважає його недоведеним, оскільки згідно пред`явленої підозри предмет неправомірної вигоди у нього вже вилучений, а доступу до інших речей і документів, які можуть мати значення для кримінального провадження, безпосередньо ОСОБА_4 не має.

Вирішуючи питання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, крім ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дані про його особу, а саме, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, а саме сім`ю (дружину та дорослих дітей), з якою проживає майже тридцять років, постійне місце проживання та роботи, не має не знятої або непогашеної судимості, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя вважає, що для запобігання ризику незаконного впливу підозрюваним на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки прокурором у судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цьому ризику.

На переконання слідчого судді, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде гарантувати виконання підозрюваним на час досудового розслідування процесуальних обов`язків та зможе повною мірою запобігти вищезазначеному ризику, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із виключенням вільного переміщення та обмеженням у комунікації з іншими особами.

В той час як тримання ОСОБА_4 під вартою слідчий суддя вважає невиправданим, оскільки, хоча його підозра у причетності до кримінального правопорушення й є обґрунтованою, але вона не такого ступеня, який би виправдовував його тримання під вартою, так як у даному випадку істинні вимоги публічного інтересу, з урахуванням презумпції невинуватості, не переважують правило поваги до особистої свободи та наявному ризику можливо запобігти шляхом застосування іншого запобіжного заходу - цілодобового домашнього арешту.

Таким чином, у задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити, застосувавши відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та поклавши на нього обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193-194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 травня 2019 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора, судді за першою вимогою, не відлучатися з міста Синельникове без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю в разі його застосування органом досудового розслідування.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали слідчого судді до 14 травня 2019 року включно.

Ухвалу передати для виконання начальнику Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, а також прокурору другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1