Справа № 442/7173/17
Провадження № 1-кп/442/128/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі клопотання про застосування до малолітньої примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батьків щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, учениці Дрогобицької вечірньої школи №1, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої, проживаючої по АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

малолітньої ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_7 ,

її законного представника - ОСОБА_8

встановив:
09.10.2017 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України у вигляді передачі неповнолітньої під нагляд батьків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 будучи неповнолітньою за попередньою змовою в групі осіб із неповнолітньою ОСОБА_9 , перебуваючи біля залізничного вокзалу по вул. Мазепи в м. Стебнику Львівської області під час конфлікту, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно руками та ногами нанесла кілька ударів по різних ділянках тіла неповнолітньої ОСОБА_7 , зокрема особисто ОСОБА_3 головою двічі вдарила її в область носа, потім наступила ногою в ділянку лівого бедра і тричі копнула ногою по задній, внутрішній і боковій поверхні лівої ноги, внаслідок чого у такий спосіб ОСОБА_7 спільними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток спинки носа без суттєвого зміщення уламків, синців на нижній повіці лівого ока, у верхньо - зовнішньому квадраті лівої сідниці, внутрішній поверхні лівої гомілки в нижній третині, зовнішньо-боковій поверхні лівого стегна у верхній третині, внутрішній поверхні цього ж стегна в середній третині, рани на слизовій оболонці верхньої губи посередині, лівій клубовій ділянці, а також забою м`яких тканин лицевого скелету та лівої клубової ділянки.

У діях неповнолітньої ОСОБА_3 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, однак повідомлення про підозру їй не оголошувалося у зв`язку з тим, що вона не досягла віку кримінальної відповідальності, тобто, не є суб`єктом вказаного кримінального правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітньої під нагляд батьків, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітньою нового злочину чи суспільно - небезпечного діяння.

В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_3 надала пояснення про те, що 13.04.2017 приблизно о 17 год. дійсно побила ОСОБА_7 . Просить передати її на поруки матері, яка вже пояснила їй, що вчинила погано і це вона тепер усвідомлює.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора про застосування до неповнолітньої примусових заходів виховного характеру не заперечив.

Законний представник неповнолітньої ОСОБА_6 її мати проти клопотання прокурора не заперечила, обіцяє забезпечити належний догляд за донькою, буде приділяти ще більшу увагу її вихованню та розвитку.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, враховуючи думку прокурора, який просить задовольнити клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення виходячи з наступного.

За статтею 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.

Згідно з п.3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97 КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1ст. 105 КК України.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Суд ухвалюючи судове рішення щодо неповнолітньої ОСОБА_3 , керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст.3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 38 КПК та розділу ХV КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст.498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Дії неповнолітньої ОСОБА_3 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, згідно ст. 22 КК України ОСОБА_3 не досягнула віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Крім пояснень неповнолітньої ОСОБА_3 , вчинення нею суспільно-небезпечного діяння стверджується доказами дослідженими в судовому засіданні, зокрема:

-висновком експерта №381 від 28.07.2017 року, за яким у неповнолітньої ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток спинки носа без суттєвого зміщення уламків, синців на нижній повіці лівого ока, у верхньо - зовнішньому квадраті лівої сідниці, внутрішній поверхні лівої гомілки в нижній третині, зовнішньо-боковій поверхні лівого стегна у верхній третині, внутрішній поверхні цього ж стегна в середній третині, рани на слизовій оболонці верхньої губи посередині, лівій клубовій ділянці, а також забою м`яких тканин лицевого скелету та лівої клубової ділянки. Такі тілесні ушкодження відносять до легких.

-протоколом проведення слідчого експерименту від 28.07.2017 року, за яким потерпла ОСОБА_7 вказувала як наносила їй удари ОСОБА_3 .

Враховуючи обставини провадження, те, що тяжких наслідків від вчиненого ОСОБА_3 не наступило, остання на даний час навчається у Дрогобицькій вечірній школі №1, задовільно характеризується за місцем навчання, хворіє, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, що зростає в неповноцінній багатодітній сім`ї ( батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), здатність матері забезпечити виховний вплив на ОСОБА_3 та постійний контроль за її поведінкою, умови життя, її ставлення до вчиненого, суд вважає, що до неповнолітньої ОСОБА_3 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі її під нагляд матері ОСОБА_6 , яка, як встановлено в судовому засіданні, з урахуванням позитивних даних про неї та її здатності благотворно впливатиме на поведінку неповнолітньої доньки, має проводити ефективні заходи виховного характеру, необхідні для забезпечення позитивного виховного впливу на неї та постійного контролю за її поведінкою.

Строк передачі неповнолітньої під нагляд матері, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього, тобто тривалістю один рік.

Отже, клопотання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у виді передачі її під нагляд матері обґрунтоване належним чином доказами, які є належними та допустимими та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

Речових доказів немає.

Керуючись ст.22, ст.97, ст.105 КК України, ст.ст.369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -

постановив:
Клопотання задоволити.

Застосувати щодо неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді передання під нагляд батьків, а саме, матері ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 терміном на один рік.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1