Справа № 442/1299/18
Провадження № 1-кп/442/44/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого : ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002657 від 21.12. 2017 року відносно .,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Унятичі Дрогобицького району Львівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, стажор за посадою монтувальник шин на ТзОВ « Холдингова компанія Доброта», не одруженого, військозобов`язаного, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 16.09.2017, приблизно о 22 год. 00 хв.,, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на подвірї будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, під час сварки з своїм дядьком ОСОБА_7 , на грунті особистих неприязних відносин, зі злості, наніс йому численні удари руками і ногами у різні ділянки тіла та в голову, заподіявши йому тілесне ушкодження у вигляді синців навколо обох очей та на передньо-бічній зовнішній поверхні у верхній третині правого стегна, крововиливи в мякі тканини та м`язи правої скроневої ділянки, які відповідно до висновку судово медичного експерта № 379 від 24.01.2018 року по ступеню тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження та закритої черепно-мозкової травми у вигляді травматичного субдорального та субарахноїдального крововиливів в правій лобно скроневій ділянці, що призвели до смерті ОСОБА_7 та згідно вищевказаного висновку судово-медичного експерта могли виникнути при дії тупих твердих предметів незадовго до смерті та відноситься до категорії тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння ( завдання) і знаходиться в прямому причинно наслідковому зв`язку із смертю потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_4 заподіяв умисно тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину визнав частково та суду пояснив, що є причетний до вчинення інкримінованого йому протиправного діяння та зазначив, що 16.09.2017 близько 22.00 год. перебуваючи на подвірї будинку АДРЕСА_2 , під час сварки з своїм дядьком ОСОБА_7 , наніс йому декілька ударів руками і ногами у різні ділянки тіла та в голову, заподіявши йому тілесні ушкодження, від яких він через деякий час помер. Зазначив, що дядько почав перший розпускати руки, вдарив його в область грудей. Скільки ударів він наносив не пам`ятає. у вчиненому розкаюється та просить його суворо не карати.

Однак не зважаючи на часткове визнання свої вини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, його вина підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що покійний був її сином, постійно пиячив, вів аморальний спосіб життя, часто конфліктував з її онуками ОСОБА_8 та Орестом. 16.09.2017 її син знову напиився спиртного, вдарив її, після чого зачинився в будинку та ліг спати. По приїзду внуків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з цього приводу вона їм пожалілась , після чого вони вивели ОСОБА_11 на подвір`я та побили його. Також ОСОБА_12 наносила удари як вона так і колега онуків ОСОБА_13 . Після того, як від ударів ОСОБА_9 та ОСОБА_14 впав на спину, онук ОСОБА_9 ногами наносив потерпілому удари по голові. Крім ОСОБА_9 , удари ногами в голову наносили вона, онук Орест та ОСОБА_15 . Жодних ударів у відповідь ОСОБА_16 нікому не наносив. Після побиття лежачого на землі ОСОБА_11 залишили на подвір`ї. Смерть її сина наступила наступного дня і тоді вона сказала онукам закопати потерпілого в полі. ОСОБА_17 , ОСОБА_10 та їх товариш ОСОБА_13 завантажити тіло ОСОБА_11 на тачку та вивезли в поле, де і закопали. Згодом в розмові з дільничим інспектором ОСОБА_18 повідомила про цей випадок. Просить обвинуваченого суворо не карати. Про те, що сталося винить тільки себе.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , який допитувався в судовому засіданні за участю педагога ОСОБА_20 та представника служби у справах дітей Дрогобицької міської Ради Львівської області ОСОБА_21 , та суду пояснив, що з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виховувався в дитячому будинку «Оранта». 16.09.2017 разом з ними приїхав в с. Унятичі до їх бабусі. ОСОБА_9 придбав пляшку кока-коли та пляшку коньяку, які змішав та вживав. Бабуся пожалілась онукам, що ОСОБА_22 будучи в нетверезому стані, зачинився в будинку і вона не може зайти в приміщення. Тоді Орест заліз через горище ї з середини відчинив двері. Післа того ОСОБА_9 зайшов в середину та з Орестом винесли дядька на подвір`я. Останній перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Тоді ОСОБА_10 та ОСОБА_9 нанесли йому декілька ударів руками та ногами по обличчю і інших ділянках тіла, від яких той впав на землю. Після того ОСОБА_9 та ОСОБА_10 продовжували наносили лежачому на землі ОСОБА_7 удари ногами по різних ділянках тіла. Обоє нанесли потерпілому біля 20 ударів по голові та інших ділянках тіла. Більшість ударів ОСОБА_7 наносив ОСОБА_23 . Він та їхня бабуся стояли збоку, участі у побитті ОСОБА_7 не приймали. Після того вони втрьох пішли на дискотеку, а потерпілого ОСОБА_7 . Білинський ОСОБА_9 з братом Орестом занесли за стайню. Наступного дня від бабусі дізнались, що ОСОБА_16 помер. Він приймав участь у захороненні ОСОБА_9 та Орестом тіла ОСОБА_11 в полі. Водночас вказав, що в ході досудового розслідування з ним проводився слідчий експеримент, під час якого він відтворив обставини побиття ОСОБА_7 , та ці обставини відповідають реальній дійсності.

В судому засіданні ОСОБА_24 скористався правом, передбаченим ст. 63 Конституції України та відмовився від дачі показів щодо подій, що мали місце у вечірній час в с. Унятичі Дрогобицького району під час заподіяння ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило його смерть. Хоча, під час досудового розслідування, свідок ОСОБА_25 вказав, що разом з ОСОБА_8 приймав участь у побитті ОСОБА_11 , а також відтворив ці обставини під час проведення 05.01.2018 з ним слідчого експерименту.

Показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_26 , який суду показав, що 21.12.2017 від ОСОБА_6 дізнався про те, що 16.09.2017 її онуки ОСОБА_23 та ОСОБА_24 побили її сина ОСОБА_7 , який від заподіяних йому тілесних ушкоджень наступного дня помер. Після того її онуки разом з ОСОБА_27 на тачці вивезли труп в поле, де і закопали. Показаннями свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , які суду пояснили, що ОСОБА_4 працював разом з ними на підприємстві в с. Унятичі Дрогобицького району. Про конфлікт між ним та його дядьком- мешканцем с. Унятичі ОСОБА_7 їм нічого не відомо. Про такі факти ОСОБА_4 їм не розповідав. ОСОБА_4 на робочому місці бачили щодня. Тілесних ушкоджень на обличчі чи інших ділянках тіла ОСОБА_4 вони не бачили.

Показаннями свідка ОСОБА_31 , який суду пояснив, що є приватним підприємцем. Обвинувачений у нього працює автослюсарем. Характеризується з позитивної сторони, претензій до його роботи не має. Про події які вібувалися йому нічого не відомо, однак вважає, що це був нещасний випадок, що ОСОБА_4 цього не хотів робити, і йому не байдужа доля цієї дитини.

Показаннями свідка ОСОБА_32 , який суду пояснив, що є сільським головою с. Унятичі Дрогобицького району Львівської області. Про події, які сталися йому нічого не відомо. Покійний ОСОБА_7 в селі характеризувався з негативної сторони. Потерпіла постійно від нього страдала, оскільки він постійно вживав алкогольні напої, бив її, про що вона неодноразово викликала міліцію. Сам він займався підпалами будинків, вчиняв крадіжки з будинків. Вважає, що останній був хворою людиною, а обвинувачений став на захист бабці.

Письмовими доказами - матеріалами кримінального провадження зокрема :

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.12.2017 року.

Заявами ОСОБА_25 та ОСОБА_4 , які вони 22.12.2017 написали до Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, в якій схематично відобразили місце захоронення трупа ОСОБА_7 .

Протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 22.12.2017 року під час якого знайдено труп ОСОБА_7 , який доставлено в морг Дрогобицької МЛ №1.

Протоколом огляду трупа від 23.12.2017 року.

Протоколом обшуку від 21.12.2017 року , де проведення обшуку відбулося за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 .

Протоколом слідчого експерименту від 22.12.2017, в ході якого свідок ОСОБА_19 за допомогою статистів відтворив механізм нанесення ОСОБА_4 та ОСОБА_25 ударів руками, ногами та дерев`яною палицею по тілу ОСОБА_7 та показав ймовірне місце захоронення трупа. З вказаного протоколу слідчої дії вбачається, що вони прибули в с. Унятичі у вечірній час 16.09.2017. Брати Білинські пили коньяк, змішений з кока-колою. ОСОБА_24 заліз через дах та відчинив двері. ОСОБА_24 та ОСОБА_4 за руки та ноги винесли з будинку ОСОБА_7 , котрий перебував у нетверезому стані та поклали його посеред подвір`я. ОСОБА_23 ногами копав по різних частинах тіла, його брат Орест-Юліан також наносив удари ногами. Били біля 10 хвилин. Баба просила не бити, хлопці не реагували, але згодом припинили. Вдвох вони руками та ногами нанесли ОСОБА_33 біля 20-30 ударів. Крім цього, ОСОБА_23 схопив в руки дерев`яний держак від мітли та по черзі з братом Білинським Орестом ОСОБА_34 нанесли по 2-3 удари ОСОБА_7 по різних ділянках тіла. Після того він разом з ОСОБА_24 припідняли ОСОБА_7 у сидяче положення та підтримували, щоб він не впав. Тоді ОСОБА_23 підбіг до ОСОБА_7 та з розмаху наніс удар ногою в обличчя, від якого останній зразу ж впав на бік. Після того брати ОСОБА_35 відтягнули ОСОБА_7 до господарської будівлі, де і залишили на землі. Білинський ОСОБА_9 тягнув його за руки. Пішли на дискотеку. Коли повернулись, баба сказала, що ОСОБА_7 не дихає. Коли перевірили, переконались, що ознак життя не він подавав. Бабуся запропонувала вивезти тіло ОСОБА_7 в поле та закопати. Спочатку втрьох викопали яму, потім привезли на тачці тіло, завернуте у покривало. Також допомагав засипати яму.

Протоколом слідчого експерименту, проведеного з потерпілою ОСОБА_6 від 27.12.2017 року.

Протоколом слідчого експерименту, проведеного зі свідком ОСОБА_24 від 05.01.2018 року.

Протоколом слідчого експерименту, проведеного із обвинуваченим ОСОБА_4 від 26.12.2017 року.

Висновком судово-медичного експерта № 379/2017 від 22.12.2017 року, про те, що смерть ОСОБА_7 настала від набряку головного мозку в результаті закритої черепно-мозкової травми у вигляді травматичного субдурального та субарахноїдального крововиливів в правій лобно-скроневої ділянці, що виникли внаслідок дії тупого предмету. Смерть наступила до 12 годин з моменту отримання ним ушкоджень. Крім цього на тілі виявлено синці довкола обох очей, на передній бічній зовнішній поверхні верхньої третини правого стегна, крововиливи в мякі тканини та м`язи правої скроневої ділянки.

Висновком експерта № 188-189/2018 з приводу підтвердження діагнозу, характер та при життєвість та давність ушкодження, вбачається крововиливи під тверду мозкову оболонку та в мякі тканини з правої скронево тімяної ділянки. Виражені гнильні зміни внутрішніх органів.

Висновком експерта № 4670/2017 з якого вбачається, що у крові з трупа ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт в кількості -1.72%( проміле) .

Висновком додаткової експертизи №102 від 13.02.2018, проведеної за наслідками проведених з учасниками кримінального провадження слідчих експериментів щодо можливості заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, згідно якої допускається можливість виникнення у ОСОБА_7 крововиливів у м`які тканини та мязи правої скроневої ділянки, закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів в правій лобно-скроневій ділянці, як показав обвинувачений ОСОБА_4 . Крім цього, допускається можливість виникнення у ОСОБА_7 закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів в правій лобно-скроневій ділянці при обставинах показаних свідком ОСОБА_19 під час слідчого експерименту.

Висновком судово-психіатричного експерта № 20 з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 психічною хворобою не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Суд проаналізувавши показання допитаних безпосередньо у суді обвинуваченого, потерпілу, свідків та врахувавши позицію обвинуваченого та його захисника, оцінивши та перевіривши надані стороною обвинувачення кожний доказ окремо з точки зору належності допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв"язку, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та керуючись законом, дійшов до наступних висновків.

Частиною 1 ст.2 КК України визначено, що єдиною і достатньою підставою кримінальної відповідальності є наявність у вчиненому особою суспільно небезпечному діянні всіх ознак складу злочину, передбаченого КК України.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Обставини, на які посилається сторона захисту, що обвинуваченим було перевищено межі необхідної оборони, в судовому засідання свого підтвердження не знайшло. Навпаки судом, здобуто докази, які не спростовують факту вчинення обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки потерпілий в ході конфлікту для обвинуваченого будь-якої загрози не становив і підстав для самозахисту або необхідності відвернення посягання на нього з боку потерпілого в нього не виникало. При цьому, характер та локалізація завданих тілесних ушкоджень потерпілому в область голови, переконливо свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлював можливість настання негативних наслідків своїх дій, у тому числі й ті, що фактично настали, тобто його умисел був спрямований на заподіяння значної шкоди здоров`ю потерпілого.

Суд також критично оцінює покази потерпілої ОСОБА_6 в частині її твердження про побиття її сина нею та ОСОБА_27 та розцінює їх, як спосіб сприяння онукові ОСОБА_4 уникнути відповідальності за вчинене, або ж всіляко применшити його роль у скоєному ним тяжкому злочині. Водночас, такі покази потерпілої суперечать встановленим по справі фактичним обставинам події, є непослідовними та неправдивими. Натомість, така позиція потерпілої є цілком зрозумілою, адже обвинувачений є її онуком і в такий спосіб вона намагається його виправдати.

А тому з огляду на покази свідків, письмових доказів у справі, яким не вірити немає підстав і якими ці покликання потерпілої спростовуються, суд їх відхиляє і розглядає як намагання ухилитись обвинуваченим ОСОБА_4 від відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення.

Таким чином, порушень КПК України, які б вплинули на правильність висновків суду на підставі безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, не встановлено.

Отже, сукупністю даних досудового та судового слідства, котрі співпадають між собою та об`єктивно доповнюють одні одних, стверджено винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушені.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України , тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Так як, суб`єктивна сторона ч.2 ст. 121 КК України ставлення обвинуваченого до наслідків своїх дій в разі умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, має місце умисел на заподіяння лише тілесних ушкоджень, тоді як смерть потерпілого не охоплюється умислом обвинуваченого.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Вищеневедені вище докази винності обвинуваченого у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце між ним та потерпілим. При призначенні покарання обвинуваченим суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засуджених є їх виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворішим покарань, тому таке покарання слід призначити до реального відбування ,тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого , не сприятиме виправленню засудженого. Крім того покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого, щодо суворості покарання та правом підсудного на справедливе покарання.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд в якості обставин, які пом"якшують покарання враховує його часткове визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.2 ст.121 КК України, що дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких, особу винного, який є особою молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання та праці, думку потерпілої, яка просить суворо не карати обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкціі статті, ближче до встановленого мінімального покарання.

Цивільний позов не заявлено

Судових витрат по справі не має.

З речовими доказами по справі необхідно поступити у відповідності зі ст. 100 КПК України

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд ,-

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і призначити покарання у виді 7 ( семи) років позбавлення волі .

Строк відбуття покарання рахувати засудженому ОСОБА_4 з часу його затримання.

Речові докази: металеву тачку, дві чоловічі куртки, покривало, штикові лопати в кількості 2 штуки, які зберігаються у камері схову Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуюча суддя: ОСОБА_1