КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участі представника ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , що представляє інтереси ТОВ «ТД САНЛАЙТ» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000063 від 03.03.2018, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_7 та накладено арешт на речові докази, а саме грошові кошти ТОВ «ТД САНЛАЙТ» код ЄДР 39288437 на рахунку № НОМЕР_1 , в банківській установі ПАТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» (305880), яка зареєстрована за адресою: м.Дніпро, проспект Пушкіна,15.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора, та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст.ст. 98, 170 КПК України.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції адвокат ОСОБА_6 , що представляє інтереси ТОВ «ТД САНЛАЙТ» подала апеляційну скаргу, в яких просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 з підстав незаконності та необґрунтованості.
Вимоги мотивує тим, що ні у клопотанні прокурора про арешт майна, ні в оскаржуваній ухвалі слідчого судді в супереч вимогам п.1ч.2 ст.170КПК України, не міститься обґрунтування щодо необхідності арешту, так само як і відсутні докази причетності ТОВ «ТД САНЛАЙТ» до обставин розслідуваного кримінального провадження № 0000063

Додає, що ТОВ «ТД САНЛАЙТ» є реальним підприємством з існуючою матеріальною базою, працівниками, зобов`язаннями перед своїми контрагентами і накладення арешту на грошові кошти, що розміщені на рахунку в банківській установі є незаконним, оскільки відповідність їх ознакам речового доказу органом досудового розслідування доведено не було.
Також, представник зазначає про те, що слідчий суддя дійшов необґрунтованого та немотивованого висновку про наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно, а саме грошові кошти розміщені на рахунку відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому, на переконання апелянта, посилання, як органу досудового розслідування, так і суду першої інстанції на наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 170 КПК України, є необґрунтованими.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, що підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у місті Києві проводиться розслідування кримінального провадження, внесеного Київською місцевою прокуратурою № 6 до ЄРДР за №0000063 від 03.03.2018, за фактом фіктивного підприємництва, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України..
В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що невстановлені особи, діючи повторно у 2017-2018 роках на території України, створили ТОВ "АЙ ТІ СТАР" (41197868), ТОВ "КРИСТАЛ КОМПАНИ 2010" (39982506), ТОВ "ПЕРАСТРА ЛТД" (40250354), ТОВ "СТАЙЛСІСТЕМ" (40447118), ТОВ "ТЕЛЕСМАРТ" (40465385), ТОВ "КОМУНІТІ" (40465469), ТОВ "СОЛТИНГ " (40590979), ТОВ "ВКФ-РОТОР" (40614470), ТОВ "ГРИН-ТАУН ГРУП" (40730206), ТОВ "ЛІВРЕЯ" (40792896), ТОВ "БЕНЕФІЗ ЛТД" (40925341), ТОВ "ПІРЕТ" (40990316), ТОВ "ВЕРСАЛЬ-16" (40990358), ТОВ "КОМПІНФОРМСЕРВІС" (41016897), ТОВ "ВАНДЕФУЛ" 41058083), ТОВ "ЛЕОВА" (41174421), ТОВ "ДАТА ФОРМ" (41388642), ТОВ "ДАСТРІАЛ" (41418411), ТОВ "КК "ДАЙДЖЕСТ" (41626377), ТОВ "МЕЙЗЕР ГРУП" (41642729), ТОВ "КРОСВЕЙН" (41654247), ТОВ "ЛЕЙНВІК" (41654289) та інші юридичні особи з метою прикриття незаконної діяльності контрагентів..
Згідно матеріалів ОУ ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 02.08.2018 №504/9/26-57-21-04 встановлено, що в період 2017-2018 років невстановлена група осіб, шляхом незаконного використання реквізитів підприємств з ознаками фіктивності, серед яких: ТОВ «ГІФЛАЙН» код ЄДР 41744026, ТОВ "ПАРУС-15" код ЄДР 35064382, ТОВ "ФЛОРІН-ТОРГ" код ЄДР 40326166, ТОВ "ПРОМ-ЕКСПЕРТ" код ЄДР 40326187, ТОВ "ПРИКС-С" код ЄДР 40242652, ТОВ "СОЛТИНГ" код ДР40590979, ТОВ "СИЛОН-ТРЕЙД" код ЄДР 40242364, ТОВ "БЕНЧ" код ЄДР 41805675, ТОВ "АЛВІ-ТРЕЙД 15" код ЄДР 39980535, ТОВ "БК"РАЙТЕКС" код ЄДР 41510077, ТОВ "ОУК-26" код ЄДР41754830, ФОП ОСОБА_2 код НОМЕР_1, ТОВ "ТД САНЛАЙТ" код ЄДР 39288437, ТОВ "ТОРГОВА ЛІГА СОНЯШНИК" код ЄДР 41520614, ТОВ "АГРО АС" код ЄДР 41641196 та інші, сприяли в ухиленні від сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, мінімізації податкових зобов`язань та незаконного формування податкового кредиту з ПДВ, проведені фінансових операцій з легалізації грошових коштів та переведення безготівкових грошових коштів у готівку..

Досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ "ТД САНЛАЙТ" код ЄДР 39288437 в банківській установі ПАТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПIТАЛ» (305880) має рахунок № НОМЕР_1 , які використовувались під час вчинення кримінального правопорушення.

10 серпня 2018 року прокурор Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт банківського рахунку відкритого ТОВ "ТД САНЛАЙТ" в банківській установі ПАТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПIТАЛ», з метою збереження майна, що має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні.

15 серпня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора було задоволено.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому були досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме грошові кошти ТОВ «ТД САНЛАЙТ», що розміщені на рахунку № НОМЕР_1 , який відкрито в банківській установі ПАТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» (305880), яка зареєстрована за адресою: м.Дніпро, проспект Пушкіна,15, з тих підстав, що він відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ТОВ «ТД САНЛАЙТ» з потребами кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК Україниповинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що оскаржувана ухвала та клопотання прокурора не містять обґрунтування потреб у застосуванні арешту, є непереконливими, з урахуванням відповідності ухвали слідчого судді вимогам ст. 370 КПК України та відповідності клопотання слідчого вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Крім того, твердження апелянта про відсутність підстав для накладення арешту на майно, окільне останнє не відповідає вимогам речового доказу, спростовуються постановою від 09 серпня 2018 року, відповідно до якої, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадження (а.с.15-19)

Посилання представника власника майна на те, що прокурором не доведено, а слідчим суддею не зазначено в ухвалі суду на підставі яких фактичних даних зроблено висновок про те, що майно на яке накладено арешт було об`єктом кримінально протиправних дій,та вилучене майно не може зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки, а ні органу досудового розслідування, викладені в клопотанні, а ні суду першої інстанції, викладені в ухвалі слідчого судді, з якими в повній мірі погоджується і колегія суддів.
Разом з тим, представником ТОВ «ТД САНЛАЙТ» під час апеляційного розгляду не було надано належних доказів на підтвердження штатної чисельності працівників товариства, суми коштів що розміщена на арештованому рахунку товариство, що свідчило б ведення реальної підприємницької діяльності з існуючою матеріальною базою.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для ТОВ «ТД САНЛАЙТ» апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року, якою частково задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_7 та накладено арешт на речові докази, а саме грошові кошти ТОВ «ТД САНЛАЙТ» код ЄДР 39288437 на рахунку № НОМЕР_1 , в банківській установі ПАТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» (305880) яка зареєстрована за адресою: м.Дніпро, проспект Пушкіна,15.- залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , що представляє інтереси ТОВ «ТД САНЛАЙТ». без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/272/2019
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_8 Доповідач: ОСОБА_1