Ухвала
Іменем України
20 грудня 2018 року
м. Київ
провадження № 51-10463зно18
Суддя Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, за вироком Київського обласного суду від 16 лютого 2001 року ОСОБА_2 засуджено за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 143, ч. 3 ст. 143, пунктами «а, г, ж, і» ст. 93, ст. 42 КК України (в ред. 1960 року) до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Ухвалою Верховного Суду України від 21 лютого 2002 року зазначений вирок щодо ОСОБА_2 змінено. В порядку ст. 395 КПК України дії ОСОБА_2 перекваліфіковано з ч. 2 ст. 143 КК України (в ред. 1960 року) на ч. 2 ст. 190 КК України (в ред. 2001 року) і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за сукупністю цього злочину та злочинів, передбачених ч. 2 ст. 142, пунктами «а, г, ж, і» ст. 93 КК України (в ред. 1960 року), остаточно визначено ОСОБА_2 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
У поданій заяві засуджений вказує на необхідність перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Перевіривши заяву засудженого ОСОБА_2 на відповідність вимогам ст. 462 КПК України, вважаю, що таку заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подано без додержання вимог зазначеної статті.
Зокрема, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначається судове рішення, про перегляд якого подається заява.
Однак, засудженим в порушення наведеної вимоги процесуального закону у поданій заяві не зазначено судового рішення, яке Верховний Суд має переглянути за нововиявленими обставинами.
При цьому, як убачається зі змісту заяви, засуджений не погоджується з вироком Київського обласного суду щодо нього, вказуючи на істотні порушення процесуального закону, допущені, на його думку, при постановленні вказаного судового рішення, які ним було нещодавно виявлено та про які не було відомо, в тому числі, і суду касаційної інстанції під час перегляду зазначеного вироку щодо нього в касаційному порядку.
Однак, поза увагою засудженого ОСОБА_2 лишились положення ч. 1 ст. 463 КПК України, відповідно до якої заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК України.
Оскільки заява засудженого ОСОБА_2 не оформлена згідно з приписами ст. 462 КПК України, її слід залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 429, 462, 464 КПК України,
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі не усунення зазначених недоліків протягом встановленого строку заяву буде повернуто заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1