Справа №-613/563/18 Провадження №-1-кп/613/133/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Богодухів
Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Богодухові кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000809 від 25.09.2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, з повною вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 на протязі червня місяця 2016 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, запропонував ОСОБА_5 , допомогти в придбанні автомобіля марки BMW в республіці Польща за більш низькою ціною, при цьому запевнив останню, що він раніше неодноразово надавав іншим послуги в доставлені автомобілів з закордону, в подальшому приблизно в один із днів середини червня місяця 2016 року ОСОБА_6 з метою заволодіння грошовими коштами, знаходячись в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , зловживаючи довірою отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 800 доларів США, які будуть як запевнив ОСОБА_6 витрачені на гуму та деякі запчастини до автомобіля, який він допоможе придбати ОСОБА_5 . Після чого, приблизно в один із днів наприкінці червня місяця 2016 року, впродовж свого злочинного умислу, знаходячись в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , зловживаючи довірою отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1500 доларів США безпосередньо на придбання вищевказаного автомобіля. В подальшому, впродовж свого злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , в один із днів наприкінці червня місяця 2016 року, знаходячись в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , зловживаючи довірою отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 700 доларів США, запевнивши останню, що вони необхідні для оформлення документів на вищевказаний автомобіль у республіці Польща. В подальшому, впродовж свого злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , в один із днів на початку липня місяця 2016 року, заходячись в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , зловживаючи довірою отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 300 доларів США, запевнивши останню, що вони необхідні для реєстрації вищевказаного автомобіля. В подальшому, впродовж свого злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , в один із днів середини липня місяця 2016 року, знаходячись в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , зловживаючи довірою отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 18000 грн., запевнивши останню, що вони необхідні для заправки вказаного автомобіля щоб доправити його з Польщі до України, а також для цивільного страхування та передачі документів. Однак ОСОБА_6 свої зобов`язання не виконав, на телефоні дзвінки ОСОБА_5 не відповідав, покинув місце свого тимчасового проживання та зник у невідомому напрямку, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3300 доларів США, які за курсом НБУ на 01.06.2016року становлять 82962 грн. та 18000 грн., всього на загальну суму 100962 грн., яка являється значною.

Крім того ОСОБА_6 , діючи повторно, 20 липня 2016 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, запропонував ОСОБА_7 , допомогти в придбанні запчастин до автомобіля марки «Ford» , в республіці Польща за більш низькою ціною, при цьому запевнив останнього, що раніше неодноразово допомагав іншим у придбанні запчастин до автомобіля за кордоном, після чого знаходячись в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_4 , отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 3000 грн. Впродовж свого злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, 25 липня 2016 року ОСОБА_6 знаходячись в магазині «Теплий дім», за адресою : м.Богодухів, вул.Набережна, 1а, Харківська області, зловживаючи довірою отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 5000 грн. та 750 доларів США для придбання запчастин до автомобіля марки «Ford» та автомобільної гуми, в республіці Польща за більш низькою ціною. Однак ОСОБА_6 свої зобов`язання не виконав, на телефоні дзвінки ОСОБА_7 не відповідав, покинув місце свого тимчасового проживання та зник у невідомому напрямку, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 750 доларів США, які за курсом НБУ на 01.07.2016 року становлять 18615 грн. та 8000 грн., всього на загальну суму 26615грн.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи повторно, в один із днів наприкінці липня місяця 2016 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, запропонував ОСОБА_8 допомогти в придбанні автомобіля марки Audi А6 в республіці Польща за більш низькою ціною, при цьому запевнив останнього, що він раніше неодноразово надавав іншим послуги в доставлені автомобілів з закордону, в подальшому ОСОБА_6 з метою заволодіння грошовими коштами, знаходячись на площі Соборності м.Богодухів, Харківської області, зловживаючи довірою отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1750 доларів США, які будуть як запевнив ОСОБА_6 витрачені на придбання вказаного автомобіля. Однак ОСОБА_6 свої зобов`язання не виконав, на телефоні дзвінки ОСОБА_9 не відповідав, покинув місце свого тимчасового проживання та зник у невідомому напрямку, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1750 доларів США, які за курсом НБУ на 01.07.2016 року становлять 43435 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що він протягом червня - липня 2016 року отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в загальному розмірі 3300 доларів США та 18000 гривень, в липня 2016 року отримав від ОСОБА_7 кошти в розмірі 750 доларів США та 8000 гривень, наприкінці липні 2016 року отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 1750 доларів США, обіцяючи їм придбати запасні частини та автомобілі в Республіці Польща. Ним цього зроблено не було, кошти потерпілим він не повернув. Підтвердив, що події відбувалися саме так, як вказано в обвинувальному акті.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він дійсно надав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 8000 грн. та 750 доларів США, за які обвинувачений обіцяв йому привезти з республіки Польща запчастини до автомобіля, але кошти до сьогоднішнього дня йому повернуто не було та жодних запчастин йому обвинуваченим також надано не було.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, надали заяви з проханням слухати справу за їх відсутності. Зазначили, що не заперечують проти розгляду справи у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, уточнили, що наслідки розгляду справи згідно даної статті їм відомі та зрозумілі. Стосовно міри покарання обвинуваченому покладаються на думку суду.
Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, обвинуваченим ОСОБА_4 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайстві), що завдало значної шкоди потерпілому, вчиненому повторно і кваліфікує його дії за ч.2 ст.190 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, характеристику його особистості, яка полягає в тому, що він раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, завдану матеріальну шкоду не відшкодовано. Відповідно до змісту висновку за досудовою доповіддю органу пробації, останній вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.
Обставинами, які пом`якшують покарання для підсудного, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання для підсудного, судом не встановлено.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При цьому судом також враховано положення п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 , покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі.
З урахуванням обставин справи, наявності пом`якшуючих обставин, відсутності обтяжуючих обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням,з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази відсутні.
Цивільні позови не заявлено, що не позбавляє права їх пред"явлення в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 174, 349, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
Суддя