Справа №211/1627/15-к
Провадження № 1-кп/211/36/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001326 від 20.05.2014 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, громадянки України, з вищою освітою, яка офіційно не працює, розлучена, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима в силу ст.89 КК України,

обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_13 , представника потерпілого ОСОБА_14 , захисника ОСОБА_15 , обвинуваченої ОСОБА_6 ,

встановив:

16.07.2010 року приблизно в першій половині дня, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщені офісу ПП «Техномет», розташованого по вул. Леоніда Бородича, 4/1 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 , з корисливих мотивів, з метою збагачення, ввівши в оману останнього щодо справжності свого наміру, під приводом здійснення платежів, необхідних для участі в прилюдних торгах по реалізації арештованого майна, а саме: комплекс будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_2 , отримала від останнього грошові кошти в розмірі 56887,00 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот вісімдесят сім) гривень.

У той же ж час, ОСОБА_6 , з метою приховання своїх протиправних дій, спрямованих на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 , достовірно знаючи, що не збирається виконувати взяті на себе зобов`язання, надала останньому письмове зобов`язання у вигляді написаної власноруч розписки про отримання нею грошових коштів у вказаному розмірі. Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникла, обернувши грошові кошти в сумі 56887,00 гривень на свою користь.

Надалі, ОСОБА_6 раніше отримані нею грошові кошти від ОСОБА_13 в загальній сумі 56887,00 гривень витратила на власні потреби, платежі, необхідні для участі в прилюдних торгах по реалізації арештованого майна, а саме: комплекс будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_2 не здійснила, чим спричинила ОСОБА_13 майновий збиток на загальну суму 56887,00 гривень, що дорівнює 122,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та на момент вчинення кримінального правопорушення є значною шкодою.

Крім того, ОСОБА_6 повторно 11.02.2011 року, приблизно в першій половині дня, знаходячись в приміщені офісу ПП «Техномет», розташованого по вул. Леоніда Бородича, 4/1 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, де реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 , з корисливих мотивів, з метою збагачення, ввівши в оману останнього щодо справжності свого наміру, під приводом здійснення платежів, необхідних для участі в прилюдних торгах по реалізації арештованого майна, а саме: автомобіль Міцубісі Лансер, 2006 року випуску, колір сріблястий металік, р.н. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , отримала від останнього грошові кошти в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, що станом на 11.02.2011 року згідно курсу НБУ еквівалентно 11916 (одинадцять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень 15 коп.

У той же час ОСОБА_6 , з метою приховання своїх протиправних дій, спрямованих на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 , достовірно знаючи, що не збирається виконувати взяті на себе зобов`язання, надала останньому письмове зобов`язання у вигляді написаної власноруч розписки про отримання нею грошових коштів у вказаному розмірі. Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зникла, обернувши грошові кошти в сумі 1500 доларів США, що станом на 11.02.2011 року згідно курсу НБУ еквівалентно 11916,15 гривень на свою користь.

Надалі ОСОБА_6 раніше отримані нею 11.02.2011 року грошові кошти від ОСОБА_13 , витратила на власні потреби, платежі, необхідні для участі в прилюдних торгах по реалізації арештованого майна, а саме: автомобіль Міцубісі Лансер, 2006 року випуску, колір сріблястий металік, р.н. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , не здійснила, чим спричинила ОСОБА_13 майновий збиток на загальну суму 1500 доларів США, що станом на 11.02.2011 року згідно курсу НБУ еквівалентно11916,15 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 КК України не визнала, пояснила, що з потерпілим ОСОБА_13 вона познайомилась у 2007-2008 роках, обставин знайомства вона не пам`ятає. Після того, як вона звільнилася у 2007 році з органів Державної виконавчої служби, надавала ОСОБА_13 юридичні послуги, для цього у неї була довіреність, вона представляла інтереси його підприємства в господарському суді. Грошові кошти для участі у торгах брала у ОСОБА_13 , давала про це розписки. Точної суми, яку вона отримала за комплекс будівель у 2008 року по вул. Бородича не пам`ятає. ОСОБА_13 їздив з нею та експертами оглядав майно. Деякі гроші вона отримала раніше, ніж писала розписки. Робота з проведення торгів дуже кропітка, потребувала певного часу, однак потерпілий вже не міг чекати і відмовився від проведення цієї роботи. Спочатку він відмовився від автомобіля, а потім ще від комплексу будівель. Гроші вона йому повернула, а розписки не забрала. Там, де сума була у доларах, вона повернула долари, а там, де в гривні - повернула гривнями. З сумами вона згодна. Вона повертала гроші у ОСОБА_13 в офісі, при цьому був присутній свідок ОСОБА_16 , однак під час допиту в суді він про це не сказав. Про те, що вона отримала грошові кошти в розмірі 300 000 грн. нею було написано в розписці, але фактично вказана сума була переведена з розрахункового рахунку. Гроші вона повернула ОСОБА_13 через місяць чи півтора після того, як ОСОБА_13 попросив її повернути гроші. Відносини з потерпілим у неї нормальні. Вона ОСОБА_13 не обманювала. В судових дебатах зазначила про те, що гроші вона потерпілому не повертала, однак потерпілий не позбавлений можливості звернутись до суду із позовом про стягнення з неї грошей, які вона отримувала за розписками.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_15 в судових дебатах наполягав, що стороною обвинувачення не здобуто і не надано суду під час судового розгляду доказів того, що ОСОБА_6 ввела ОСОБА_13 в оману. З досліджених під час судового слідства доказів, а саме: розписок, довіреності, вбачається лише наявність між обвинуваченою та потерпілим цивільно-правових відносин, вирішення яких віднесено законодавцем до площини цивільного процесу. З огляду на викладене просив ухвалити виправдувальний вирок.
Незважаючи на те, що обвинувачена свою вину у пред`явленому звинуваченні не визнала, її вина у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків та потерпілого, безпосередньо дослідженими під час судового слідства письмовими доказами в їх сукупності, з урахуванням такого.
Відповідно до положень ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст. 24 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

За вимогами ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
У статті 349 КПК України встановлено, що обсяг доказів, та порядок їх дослідження вирішується з урахуванням думки учасників судового провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 вину не визнала, суд, з урахуванням позиції учасників процесу, визнав за необхідне окрім допиту обвинуваченої, допитати потерпілого, свідків та дослідити письмові докази.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 суду пояснив, що точної дати його знайомства із ОСОБА_6 він не пам`ятає. Після знайомства із ОСОБА_6 , вона йому запропонувала придбати квартиру по вул. Димитрова. Були зроблені платежі і коли вже повинні були пройти торги, вони обмінялися телефонами. Вона зателефонувала та сказала, що потрібно зустрітися. При зустрічі вона сказала, що треба дати хабар, гроші вже сплачені і щоб він реально отримав квартиру, їй потрібно було дати гроші. В той час, ОСОБА_6 часто заходила до них в офіс, при цьому він не знав, що її звільнили Довгинцівського відділу державної виконавчої служби. Через деякий час ОСОБА_6 запропонувала йому придбати автомобіль Міцубісі Лансер. Так, як ціна за автомобіль була нижчою ніж ринкова, він погодився. Він подивився автомобіль, той йому сподобався. ОСОБА_6 сказала, що за автомобіль потрібно дати завдаток і він дав їй 1500 доларів США та ОСОБА_6 повідомила його, що незабаром будуть торги. Пройшов час, ОСОБА_6 повідомила, що з автомобілем Міцубісі Ласер не виходить, і запропонувала інший автомобіль - Шкода Октавія. Він подивився цей автомобіль, йому все сподобалося. Проте і з цим автомобілем теж нічого не вийшло. Потім обвинувачена сказала, що потрібно їхати на мікрорайон "Східний-2" подивитися автомобілі, проте на тій стоянці всі автомобілі були у поганому стані. Він зрозумів, що грошей від обвинуваченої вже не отримає, тому знову поїхав на стоянку, але автомобілів там вже не було. ОСОБА_6 повідомила йому, що його гроші перейдуть на інші торги, але він їй вже не вірив. Після цього, вона почала переховуватися, не виходила на зв`язок. Потім ОСОБА_6 з`явилася та повідомила що у м. Кривому Розі по вул. Л. Бородича є комплекс будівель, що буде продаватися та повідомила його, що за комплекс будівель необхідно доплатити гроші і він знову дав їй гроші. З приводу придбання комплексу будівель, вона надала йому всі ксерокопії з державної виконавчої служби. ОСОБА_6 сказала, що зробить оплату самостійно. Він за сімейними обставинами не міг займатися цим питанням. Він вже не пам`ятає, за що перше він давав гроші, за комплекс будівель чи автомобіль. Після передачі грошей, він зателефонував ОСОБА_6 , вона повідомила, що все заплатила, всі квитанції надійдуть з м. Дніпро. Потім ОСОБА_6 сказала, що потрібно їхати до м. Дніпро і вони поїхали. Коли приїхали, сказала, що у Дніпрі нікого не має. Під час отримання грошей, ОСОБА_6 писала йому розписки, під час написання яких був присутній свідок ОСОБА_16 , це один з його працівників. Жодних грошових коштів ОСОБА_6 йому не повертала. Він не знав, що на той час ОСОБА_6 була звільнена з органів ДВС за хабарництво. Він вже не пам`ятає, чи підписував якість довіреності представляти його інтереси у торгах. Жодних документів від ОСОБА_6 він не отримував. Жодних квитанцій про оплату державного мита для участі у торгах він не отримував. Він довіряв ОСОБА_6 , тому щиро вважав, що питання придбання майна вирішиться в майбутньому. Просив покарати ОСОБА_6 суворо, а саме позбавити останню волі.

Вказані показання потерпілого являються логічними та послідовними, підстав визнавати їх недостовірними та неправдивими, суд не вбачає. З огляду на це, суд визнає показання потерпілого достовірними, належними та допустимими оскільки, вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, отримані у порядку встановленому КПК України, та не суперечать показанням допитаних безпосереднього в суді свідків.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що з ОСОБА_13 та ОСОБА_6 він знайомий. Він є свідком того, що ОСОБА_13 давав ОСОБА_6 грошові кошти при наступних обставинах. ОСОБА_6 запропонувала ОСОБА_13 придбати квартиру по АДРЕСА_2 , яка виставлялась на торги. Торги були проведені, квартира викуплена, але чомусь право власності до потерпілого не перейшло. Замість цієї квартири ОСОБА_17 запропонувала придбати квартиру по вул. Лісового. Також ОСОБА_13 передавались гроші ОСОБА_6 за автомобіль Міцубісі Лансер, що знаходився на стоянці банку АКБ "Форум". Він їздив разом з потерпілим дивитися автомобіль. Банк виставляв автомобіль на торги, а ОСОБА_6 повідомила, що може допомогти в цьому питанні, це було приблизно о 2012 році. Він був присутнім під час передачі грошей ОСОБА_13 ОСОБА_6 . ОСОБА_6 писала ОСОБА_13 розписки про те, що отримала грошові кошти. Все це відбувалося у них в офісі по АДРЕСА_3 . Також, ОСОБА_13 передавав їй гроші за комплекс будівель, приблизно 300 тис. грн. готівкою. Він не знає напевно, чи надавав ОСОБА_13 довіреність на представництво його інтересів ОСОБА_6 . Жодне питання потерпілого, ОСОБА_6 , не вирішено. ОСОБА_6 казала, що грошей у неї немає, а коли вони з`являться вона віддасть борг ОСОБА_13 , проте гроші так і не віддала. ОСОБА_6 не відповідала на дзвінки ОСОБА_13 , не виходила з ним на зв`язок, у зв`язку з чим, він зробив висновок, що ОСОБА_6 переховується від ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що він був підлеглим ОСОБА_13 , виконував його вказівки. З ОСОБА_6 він познайомився через ОСОБА_13 десь в 2006-2007 роках. У ОСОБА_13 та ОСОБА_6 були якісь особисті фінансові відносини, але які саме відносини він не може сказати. Він безпосередньо нічого не бачив. Він чув розмови про якісь будівлі від ОСОБА_13 , що ОСОБА_6 пропонувала щось купити по вул. Л. Бородича та вул. Лісового, але що точно він не пам`ятає. Ніяких розписок ОСОБА_6 він не бачив. Він не пам`ятає, чи їздив він з грошима до Апеляційного суду.

На допиті свідка ОСОБА_19 сторона обвинувачення не наполягала з огляду на те, що місце знаходження останнього встановити не виявилось можливим.

Так, аналізуючи зміст показань свідків в частині обставин, які вони сприймали особисто, суд визнає їх належними, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також не вбачає підстав для визнання їх недостовірними та недопустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Крім того, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, що були безпосередньо досліджені судом, а саме:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001326 від 19.05.2014 року, відповідно до якого, 16.07.2010 року приблизно в першій половині дня, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні офісу ПП "Техномет", розташованого по вул. Леоніда Бородича, 4/1 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 , з корисливих мотивів, з метою збагачення, ввівши в оману останнього щодо справжності свого наміру, під приводом здійснення платежів, необхідних для участі в прилюдних торгах по реалізації арештованого майна, а саме: комплекс будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_2 отримала від останнього грошові кошти в розмірі 56887,00 грн. У той же час, ОСОБА_6 з метою приховання своїх протиправних дій, спрямованих на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 , достовірно знаючи, що не збирається виконувати взяті на себе зобов`язання, надала останньому письмове зобов`язання у вигляді написаної власноруч розписки про отримання нею грошових коштів у вказаному розмірі. Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникла, обернувши грошові кошти у сумі 56887,00 грн. на свою користь. Надалі, ОСОБА_6 раніше отримані нею грошові кошти від ОСОБА_20 в загальній сумі 56887,00 грн. витратила на власні потреби, платежі, необхідні для участі в прилюдних торгах по реалізації арештованого майна, а саме: комплекс будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_2 , не здійснила, чим спричинила ОСОБА_13 майновий збиток на загальну суму 56887,00 грн., що дорівнює 122,5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та на момент вчинення злочину є значною шкодою (Т.1 а.с.1)
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.02.2015 року, відповідно до якого 11.02.2015 року до чергової частини Довгинцівського РВ КМУ надійшов рапорт о/у СДСБЕЗ Довгинцівського РВ КМУ ОСОБА_21 про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно 11.02.2011 року, приблизно в першій половині дня, знаходячись в приміщенні офісу ПП "Техномет", розташованого по вул. Леоніда Бородича, 4/1 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, де реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 , з корисливих мотивів, з метою збагачення, ввівши в оману останнього щодо справжності свого наміру, під приводом здійснення платежів, необхідних для участі в прилюдних торгах по реалізації арештованого майна, а саме: автомобіль Міцубісі Лансер, 2006 року випуску, колір сріблястий металік, р.н. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , отримала від останнього грошові кошти в розмірі 1500 доларів США, що станом на 11.02.2011 року згідно курсу НБУ еквівалентно 11916,15 грн. У той же час, ОСОБА_6 , з метою приховання свої протиправних дій, спрямованих на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 , достовірно знаючи, що не збирається виконувати взяті на себе зобов`язання надала останньому письмове зобов`язання у вигляді написаної власноруч розписки про отримання нею грошових коштів у вказаному розмірі. Після чого, ОСОБА_6 , з місця скоєння злочину зникла, обернувши грошові кошти у сумі 1500 доларів США, що станом на 11.02.2011 року згідно курсу НБУ еквівалентно 11916,15 грн., на свою користь. Надалі, ОСОБА_6 раніше отримані нею грошові кошти від ОСОБА_13 в загальній сумі 1500 доларів США, що станом на 11.02.2011 року згідно курсу НБУ еквівалентно 11916,15 грн. витратила на власні потреби, платежі, необхідні для участі в прилюдних торгах по реалізації арештованого майна, а саме: автомобіль Міцубісі Лансер, 2006 року випуску, колір сріблястий металік, р.н. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , не здійснила, чим спричинила ОСОБА_13 майновий збиток на загальну суму 1500 доларів США, що станом на 11.02.2011 року згідно курсу НБУ еквівалентно 11916,15 грн.; (Т. 1 а.с.2-3)
- розпискою ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 16.07.2010 року, згідно якої вона отримала від ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошові кошти у сумі 56887,00 грн., для здійснення платежів щодо комплексу будівель та споруд розташованих за адресою: АДРЕСА_2 ; (Т. 1 а.с.11)

- розпискою ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 11.02.2011 року, згідно якої вона отримала від ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошові кошти у сумі 1500 доларів США, для сплати гарантійних внесків в торгівельній організації СДП "Укрспец`юст" за легковий автомобіль Міцубісі Лансер, НОМЕР_1 , 2006 року випуску, які зобов`язалась виконати в строк до 17.02.2011 року; (Т. 1 а.с. 12)

- розпискою ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 21.03.2011 року, згідно якої вона зобов`язалась в строк до 31.03.2011 року надати ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , затверджені протоколи з реалізації арештованого майна з прилюдних торгів від 17.03.2011 року, а саме: комплекс будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 та квартири по АДРЕСА_4 ; (Т. 1 а.с. 13)

- витягом з наказу Дніпропетровського обласного управління юстиції Міністерства юстиції України № 871-к від 01.11.2004 року, згідно якого ОСОБА_23 призначено на посаду заступника начальника відділу державної виконавчої служби Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу з покладенням обов`язків начальника цього ж відділу; (Т. 1 а.с.74)
- витягом з наказу Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України № 764-к від 04.07.2007 року, згідно якого ОСОБА_23 звільнено з посади заступника начальника Довгинцівського ВДВС Криворізького МУЮ, за угодою сторін з 04.07.2007 року; (Т. 1 а.с. 80)
- інформацією з Довгинцівського ВДРАЦС реєстраційної служби Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області від 29.08.2014 р. №1835/13-30, інформацією з Тернівського ВДРАЦС реєстраційної служби Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області від 27.08.2014 р. №1385/17-29, які підтверджують зміну прізвища ОСОБА_6 з ОСОБА_24 на ОСОБА_25 і на ОСОБА_26 ; (Т.1 а.с. 133-134)
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 02.10.2014 року на підставі ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.09.2014, відповідно до якого в присутності понятих, в приміщенні Довгинцівського ВДВС оперуповноваженому Довгинцівського РВ наданий тимчасовий доступ до документів виконавчого провадження від 31.08.2010 року у відношенні боржника ОСОБА_27 за виконавчим листом № 361 від 10.03.2010 року та документів виконавчого провадження від 06.07.2010 року у відношення боржника ОСОБА_28 за виконавчим листом № 2-393 від 02.04.2010 року; (Т. 2 а.с. 4-5, 10-12)
- матеріалами виконавчого провадження ВП №20069323, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-393, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу 02.04.2010 року про стягнення з боржника ОСОБА_28 на користь АКБ "Форум" боргу у розмірі 99884,20 грн.; (Т. 2 а.с 13-78)
- матеріалами виконавчого провадження ВП №18462491, відкритого на підставі виконавчого напису № 361 від 10.03.2010 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_29 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 , що належать на праві власності ОСОБА_27 для задоволення вимог ВАТ "Райффазен Банк Аваль". (Т. 2 а.с 79-181)
Зазначені письмові докази зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, тому вони є допустимими та належними.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні діянь, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Так, відповідно до Постанови ВСУ від 24 листопада 2016 року у справі №5-250кс16 відмежування шахрайства від цивільно-правових деліктів, треба виходити з того, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковано як шахрайство якщо встановлено те, що особа вже в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнення, а зобов`язання не виконати. При обвинуваченні особи у вчиненні шахрайства під час укладення договорів цивільно-правового характеру слід в обов`язковому порядку встановлювати умисел особи на заволодіння майном в момент його отримання, в іншому випадку мова йдеться про відсутність складу злочину «шахрайство» та наявність цивільно-правових відносин між особами. Важливо лише, щоб у конкретній ситуації потерпілий не усвідомлював факту застосування щодо нього обману /зловживання довірою/, щоб обманні дії винного були ефективними в аспекті успішного заволодіння чужим майном, обов`язковою ознакою шахрайства визначається вже згадувана добровільність передачі майна, щоправда, така добровільність має умовний /уявний/ характер. Адже насправді дії зазначених осіб щодо передачі майна зумовлені тим, що вони введені в оману. Між діями винної і помилкою потерпілої особи, яка передає майно, повинен бути причинний зв`язок.
У вчиненні шахрайства шляхом обману або зловживання довірою під час укладення договору цивільно-правового характеру слід в обов`язковому порядку встановити умисел обвинуваченого на заволодіння грошима в момент їх отримання. В іншому випадку мова йтиме про відсутність складу злочину та наявність цивільно-правових відносин між обвинуваченим та потерпілим. Встановити такий умисел можливо лише або на підставі беззаперечних доказів (перш за все визнання своєї вини обвинуваченим), або на підставі фактичного невиконання обвинуваченим своїх зобов`язань цільовому витрачанню коштів, наданих як побутовий підряд або позика. Шахрайство характеризується прямим умислом, корисливим мотивом і метою. Необхідно довести беззаперечний факт небажання особи повертати отримане майно, відшкодувати його вартість або здійснити інші дії, якими було зумовлене отримання.
Доводи обвинуваченої та її захисника про відсутність в її діях об`єктивної та суб`єктивної сторони злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 КК України через наявність цивільно-правових відносин та фактичного повного та своєчасного повернення грошових коштів за написаними розписками, перевірені судом, однак, суд розцінює їх як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути відповідальності за вчинені злочини з огляду на таке.
Так, відповідно до витягу з наказу Дніпропетровського обласного управління юстиції Міністерства юстиції України № 871-к від 01.11.2004 року, ОСОБА_23 призначено на посаду заступника начальника відділу державної виконавчої служби Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу з покладенням обов`язків начальника цього ж відділу (Т. 1 а.с. 74). Згідно із витягом з наказу Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України № 764-к від 04.07.2007 року, ОСОБА_23 звільнено з посади заступника начальника Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, за угодою сторін з 04.07.2007 року. (Т. 1 а.с. 80)

По епізоду від 16.07.2010 року.
Як встановлено під час судового слідства, ОСОБА_30 надала ОСОБА_13 розписку від 16.07.2010 р. про те, що вона отримала від ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 56 887,00 грн. для здійснення платежів щодо комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , та чистий аркуш паперу з його підписом від 16.07.2010 року. (Т.1 а.с.11)
Також, згідно розписки від 21.03.2011 року ОСОБА_31 зобов`язалась перед ОСОБА_13 в строк до 31.03.2011 року надати затверджені протоколи з реалізації арештованого майна з прилюдних торгів від 17.03.2011 року, а саме: комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 та квартири по АДРЕСА_4 . (Т.1 а.с.13)
В судовому засіданні обвинувачена не заперечувала той факт, що дійсно писала розписки та отримувала гроші, однак зауважила на тому, що гроші через певний час повернула в повному обсязі у офісі ОСОБА_13 в присутності свідка ОСОБА_16 через те, що ОСОБА_13 не хотів чекати результатів торгів. Під час судових дебатів обвинувачена вже визнала той факт, що грошові кошти на теперішній час не повернуті та потерпілий має право подати позов про стягнення з неї вказаних в розписках сум.

Перевіряючи показання обвинуваченої, суд дослідив матеріали виконавчого провадження ВП №18462491 та встановив, що 02.04.2010 року державним виконавцем Довгинцівського ВДВС Криворізького МУЮ відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 361 від 10.03.2010 року, виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_29 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 , що належать на праві власності ОСОБА_27 для задоволення вимог ВАТ "Райффазен Банк Аваль". (Т. 2 а.с. 80)
За повідомленням ПП СП "Юстиція" від 17.02.2011 року, ПП СП "Юстиція" проводить прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна, предмета іпотеки, а саме: комплексу будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 , зі стартовою ціною 3980060,00 грн. без ПДВ, гарантійний внесок 119 401,80 грн. без ПДВ, з датою призначення торгів 17.03.2011 року. (Т. 2 а.с. 165)

Згідно з повідомленням директора ПП СП «Юстиція» ОСОБА_32 від 17.03.2011 року прилюдні торги по реалізації арештованого майна, яке належить ОСОБА_27 , а саме: комплексу будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 за стартовою ціною 3 980 060,00 грн. без ПДВ, призначені на 17.03.2011 року об 11-00 не відбулись в зв`язку з відсутністю заявок покупців. (Т.2 а.с.167)

Після проведеної переоцінки майна, за повідомленням ПП СП «Юстиція» від 07.04.2011 р., прилюдні торги по реалізації арештованого майна, яке належить ОСОБА_27 , а саме: комплексу будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 за стартовою ціною 3 184 048,00 грн. без ПДВ, призначені на 26.04.2011 року об 14-00, гарантійний внесок 95 521,44 грн. без ПДВ. (Т.2 а.с.171, 173-174)

26.04.2011 року прилюдні торги по реалізації арештованого майна, яке належить ОСОБА_27 , а саме: комплексу будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 також не відбулись в зв`язку з відсутністю заявок покупців (Т.2 а.с.175), у зв`язку із чим державним виконавцем Довгинцівського ВДВС Криворізького МУЮ постановою від 19.05.2011 року виконавчий документ був повернутий стягувачу через відмову стягувача залишити за собою непродане майно боржника. (Т.2 а.с.181)

Враховуючи досліджені докази, надані стороною обвинувачення, судом встановлено, що ОСОБА_6 жодного разу не подавала заявок на участь в торгах з приводу реалізації арештованого майна, а саме: комплексу будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 , ані від свого імені, ані від імені потерпілого ОСОБА_13 та в торгах участі не приймала. Отримана під розписку від 16.07.2010 року від ОСОБА_13 сума в розмірі 56887,00 грн. є меншою від суми гарантійного внеску згідно з повідомленням з ПП СП "Юстиція" від 17.02.2011 року та 07.04.2011 р. відповідно.

Таким чином, судом не встановлено, що ОСОБА_6 мала дійсний намір при отриманні грошей виконати цивільно-правові зобов`язання, які, за її показаннями, вона мала виконати перед ОСОБА_13 , а саме здійснити платежі, які були необхідні для участі в прилюдних торгах по реалізації арештованого майна, а саме: комплексу будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 . В той же час гроші, отримані за розпискою від 16.07.2010 року до дати ухвалення судового рішення не повернуті, про що свідчить оригінал розписки від 16.07.2010 р., який залишився у потерпілого ОСОБА_13 .

Про факт отримання ОСОБА_6 від ОСОБА_13 грошей 16.07.2010 року свідчив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_16 , при цьому він зазначав про те, що не був свідком повернення ОСОБА_6 позичених грошей ОСОБА_13 .
Крім того, як вбачається з показань потерпілого, останній був впевнений в тому, що обвинувачена на той час працює в Довгинцівського відділі державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції та має можливість посприяти йому в отриманні того майна, відносно якого проводились торги. Про те, що ОСОБА_6 було задовго до тих обставин звільнено з Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції потерпілий не знав та остання його про це не повідомила.

По епізоду від 11.02.2011 року.
Так, матеріали кримінального провадження містять розписку ОСОБА_31 від 11.02.2011 року, відповідно до змісту якої вона отримала від ОСОБА_13 одну тисячу п`ятсот доларів США для сплати гарантійних внесків в торгівельній організації СПД «Укрспец`юст» за легковий автомобіль Міцубісі Лансер, д/н НОМЕР_1 , 2006 року випуску, які зобов`язується виконати в строк до 17.02.2011 року. (Т.1 а.с.12)
У судовому засіданні обвинувачена не заперечувала той факт, що дійсно писала розписку та отримувала гроші, однак зауважила на тому, що гроші через певний час повернула в повному обсязі на офісі ОСОБА_13 в присутності свідка ОСОБА_16 через те, що ОСОБА_13 не хотів чекати результатів торгів. Під час судових дебатів обвинувачена вже визнала той факт, що грошові кошти на теперішній час не повернуті та потерпілий має право подати позов про стягнення з неї вказаної в розписці суми.

Перевіряючи показання обвинуваченої в частині пред`явленого обвинувачення по епізоду злочинної діяльності від 11.02.2011 року, суд дослідив матеріали виконавчого провадження ВП №20069323 та встановив, що постановою від 05.07.2010 року державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-393 виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу 02.04.2010 року про стягнення з боржника ОСОБА_28 на користь АКБ "Форум" боргу у розмірі 99884,20 грн. (Т. 2 а.с 14)
Постановою державного виконавця Довгинцівського ВДВС Криворізького МУЮ від 19.07.2010 року з метою забезпечення виконання зобов`язання за виконавчим листом № 2-393 від 02.04.2010 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_28 та оголошено заборону його відчуження. (Т. 2 а.с.25)

Згідно з повідомлення з ДФ ПП СП "Юстиція" від 14.02.2011 року, ПП СП "Юстиція" проводить аукціон по реалізації арештованого майна - лота №22, а саме: автомобіля Міцубісі Лансер, 2006 року випуску, колір сріблястий металік, р.н. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , зі стартовою ціною 63341,00 грн. без ПДВ, гарантійний внесок 8867,74 грн. без ПДВ з датою призначення аукціону 01.03.2011 року. (Т. 2 а.с.67)

Відповідно до протоколу проведення аукціону № 08/014/11/З-11т-22 від 01.03.2011 року та протоколу присутності на аукціоні з реалізації арештованого майна від 01.03.2011 року, участь у ньому приймали покупці ОСОБА_33 та ОСОБА_34 та за результатами проведення торгів автомобіля Міцубісі Лансер, 2006 року випуску, колір сріблястий металік, р.н. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 із запропонованою ціною 63350,00 грн. переможцем оголошений ОСОБА_34 (Т. 2 а.с. 74, 75)

Враховуючи викладене, вбачається, що ОСОБА_6 заявки на участь в торгах з приводу реалізації арештованого майна, а саме: автомобіля Міцубісі Лансер, 2006 року випуску, колір сріблястий металік, р.н. НОМЕР_1 , ані від свого імені, ані від імені потерпілого ОСОБА_13 не подавала та в торгах участі не приймала. Більш того, отримана під розписку від 11.02.2011 року від ОСОБА_13 сума в розмірі 1500 доларів США, в еквіваленті станом на 11.02.2011 р. згідно курсу НБУ - 11916,15 грн. (Т.1 а.с.95), є значно більшою, ніж сума гарантійного внеску згідно з повідомленням з ДФ ПП СП "Юстиція" від 14.02.2011 року за лот №22.

Таким чином, судом не встановлено, що ОСОБА_6 мала дійсний намір при отриманні грошей виконати будь-які цивільно-правові зобов`язання, які, за її показаннями, вона мала виконати перед ОСОБА_13 , а саме здійснити платежі, які були необхідні для участі в прилюдних торгах по реалізації арештованого майна, а саме: автомобіля Міцубісі Лансер, 2006 року випуску, колір сріблястий металік. В той же час гроші, отримані за розпискою від 11.02.2011 року до дати ухвалення судового рішення не повернуті, про що свідчить оригінал розписки від 11.02.2011 р., який залишився у потерпілого ОСОБА_13 .

Факт отримання ОСОБА_6 від ОСОБА_13 грошей 11.02.2011 року підтвердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_16 , при цьому він стверджував, що не був свідком повернення ОСОБА_6 позичених грошей ОСОБА_13 .
Крім того, відповідно до наданих потерпілим показань, останній був впевнений в тому, що обвинувачена на час отримання від нього коштів працює в Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції та має можливість посприяти йому в отриманні майна, відносно якого проводились торги і тому він без будь-яких вагань надавав ОСОБА_6 гроші, оскільки довіряв їй. Про те, що ОСОБА_6 було задовго до тих обставин звільнено з Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції потерпілий не знав та остання його про це не повідомила.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись Законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю «поза розумним сумнівом». У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань свідків та потерпілого, оскільки ці показання підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами.
Дії ОСОБА_6 по епізоду від 16.07.2010 р. належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

Дії ОСОБА_6 по епізоду від 11.02.2011 р. належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд керується вимогами ст.ст.50, 65 КК України та роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р. та враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини вчинення злочинів, особу винної, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_6 скоїла злочини, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачена раніше не судима в силу ст. 89 КК України, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, судом не встановлені.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій, враховуючи дані про її особу, ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, фактичних обставин та його наслідків, за відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, враховуючи позицію потерпілого, який просив покарати обвинувачену суворо, суд вважає, що покарання обвинуваченій повинно бути призначено у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України. При цьому суд вважає, що таке покарання є достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. Крім того, таке покарання узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною в тому числі в рішенні «Ізмайлов проти Росії», де ЄСПЛ вказав на не, що втручання вважається пропорційним, коли воно відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистого надмірного тягаря для особи.

Відповідно до ст.49 КК України, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим (п. 8 Постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, при цьому події мали місце 16.07.2010 року та 11.02.2011 року, отже на час розгляду кримінального провадження в суді пройшло більше ніж п`ять років. Перебіг давності не зупинявся та не переривався.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від відбуття покарання визначеного в межах санкції ч. 2 ст.190 КК України, за вимогами ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі положень ч.2 ст.49 КК України, оскільки з дня вчинення нею злочинів минуло більше п`яти років.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 65, 74 КК України, ст.ст. 100, 368-370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на 2 (два) роки .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши їй випробувальний термін 2 (два) роки та покласти обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Речові докази: копії матеріалів виконавчого провадження № 18462491 та виконавчого провадження № 20069323 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0001326.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1