Справа № 504/1755/15-к
У Х В А Л А
08.11.2018смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0000076 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Комінтернівський районний суд Одеської області перебуває кримінальне провадження №0000076 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 21 квітня 2015 року, обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в ОСІ УДДУ з питань виконання покарань в Одеській області, який в подальшому було неодноразово 20.05.2015 року, 17.07.2015 року, 14.09.2015 року, 10.11.2015 року, 06.01.2016 року, 02.03.2016 року, 27.04.2016 року, 05.07.2016 року, 31.08.2016 року, 24.10.2016 року, 13.12.2016 року, 28.02.2017 року, 21.04.2017 року, 04.07.2017 року, 21.08.2017 року, 18.10.2017 року, 18.12.2017 року 16.02.2018 року, 12.04.2018 року, 15.06.2018 року, 13.08.2018 року.
Ухвалою від 12 вересня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строк дії якого спливає 11 листопада 2018 року.
Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Захисник та обвинувачений не заперечували проти продовження домашнього арешту, але просили змінити його цілодобову дію на застосування лише в нічний час, оскільки ОСОБА_5 перебуваючи на цілодобовому домашньому арешті позбавлений можливості працювати та заробляти на життя.
Розглянувши подане клопотання, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження цілодобового домашнього арешту та відмову в задоволенні клопотання захисника про зміну часу дії запобіжного заходу.
Задовольняючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд приймає до уваги що, строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 спливає, але судовий розгляд справи не закінчено, а ризики щодо нього, які було встановлені при обранні запобіжного заходу не зникли.
Відмовляючи в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 ОСОБА_4 суд вважає його не обґрунтованим, оскільки захисником не надано жодних нових характеризуючи даних чи обставин, які не були б відомі суду під час обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з цілодобовою дією.
Відповідно до п.п.1,3 ст.5 (1) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на особисту недоторканість. Кожен, кого заарештовано, має право на судовий розгляд у продовж розумного строку або на звільнення, обумовлене гарантіями явки в судове засідання.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року у справі «Смирнов проти Росії», п.п.61,62 питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання під вартою, не може вирішуватись абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватись в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Також відповідно до частини 6 статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Для забезпечення подальшої належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає необхідним продовжити до ОСОБА_5 запобіжний захід на у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Таким чином, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 197, 323, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу.
Задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Продовжити застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується за ч.1 ст.121 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, із продовженням застосування обов`язків, покладених на ОСОБА_5 ухвалою суду від 12 вересня 2018 року.
Строк дії ухвали закінчується 10 січня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1