ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 211/6320/15-к
Провадження № 1-кп/210/46/18

"27" грудня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області судом присяжних у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 ,

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_6 ,

прокурора: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_12
адвоката: ОСОБА_13 ,

обвинуваченого: ОСОБА_12 ,

перекладача ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження № 0001444 відносно:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тавричеське, Тавричівського району Східно-Казахстанської області, Республіки Казахстан, росіянина, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України, суд присяжних,

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_12 вчинив злочин за наступних обставин.

ОСОБА_12 , 24 травня 2015 року прибув на територію України, з метою зустрічі з дружиною ОСОБА_16 , для вирішення питань щодо розірвання шлюбу з останньою. В період часу з 24.05.2015 року до 27.05.2015 року, ОСОБА_12 , знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , вживав спиртні напої та на ґрунті ревнощів вступав у конфлікти з ОСОБА_16 , у присутності малолітньої дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
27.05.2015 року приблизно в 17:00 годин, ОСОБА_12 , знаходячись за адресою АДРЕСА_2 знову почав спілкуватись з ОСОБА_16 на тему продовження стосунків та шлюбу, на що остання категорично відмовила, та наполягала на розірванні шлюбу і залишенню спільної дитини ОСОБА_11 з нею, на ґрунті чого між ОСОБА_12 з однієї сторони та ОСОБА_16 з іншої сторони знову виник словесний конфлікт. Далі, ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_11 переїхати з ним до м. Москва Російської Федерації на постійне місце проживання, на що отримав категоричну відмову.
Після чого, 27.05.2015 року приблизно в 17:10 годин ОСОБА_16 вийшла з квартири АДРЕСА_3 , на вулицю та направилась в магазин.
ОСОБА_12 , впевнившись у тому, що ОСОБА_16 покинула приміщення квартири і що він залишився наодинці з ОСОБА_11 , зачинив вхідні двері квартири на замок, при цьому залишив ключ в дверному замку, тим самим позбавивши можливості інших осіб пройти до квартири.
Далі, ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів помсти, маючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , зайшов до приміщення кухні вказаної квартири, де зі столу взяв кухонний ніж, та повернувся до кімнати, де знаходилась ОСОБА_11 , і реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті малолітній ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті останньої, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 є малолітньою, і в силу свого віку та фізичних можливостей, не зможе чинити активний опір, на ґрунті особистих неприязних стосунків, які склалися незадовго до події, наблизився до неї зі спини, прислонив до шиї останньої клинок ножу та намагався нанести ним удар. ОСОБА_11 сприйняла дії ОСОБА_12 як намір заподіяти їй смерть, та реально побоюючись за своє життя, почала чинити активний опір ОСОБА_12 . ОСОБА_12 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , подавляючи її опір, повалив її на підлогу та знаходячись в положенні сидячи зверху неї, тримаючи ніж у правій руці, завдав останній численні удари клинком ножу, в область грудної клітини та верхніх кінцівок, в результаті чого спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення грудної клітини, різаних ран грудної клітини, правого передпліччя та лівої кисті, подряпини грудної клітини та садна правого передпліччя, посттравматичної нейропатії ліктьового нерву праворуч та ліворуч, та серединного нерву праворуч, які, згідно висновку експерта №1185 від 18.06.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, понад 6-ти днів, але не більше як 3 тижні.
У цей же момент ОСОБА_11 , розуміючи намір ОСОБА_12 , який був направлений на умисне протиправне заподіяння їй смерті, зробила вигляд, що вона померла, перестала чинити активний опір, рухатись та дихати.
У зв`язку з чим, ОСОБА_12 , будучи впевненим, що він виконав всі необхідні злочинні дії, направлені на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , перевіривши пульс останньої, припинив наносити удари клинком ножа та залишивши клинок ножа в грудній клітині потерпілої, покинув кімнату і вийшов на балкон.
Впевнившись, що ОСОБА_12 перебуває на достатній відстані від неї, ОСОБА_11 , витягнула клинок ножу з грудної клітини та швидко вибігла з квартири на вулицю, де зустріла матір ОСОБА_16 та перехожих, які доставили потерпілу до лікарні, де їй була надана медична допомога.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав, надав покази, в яких зазначив наступні обставини. Пояснив, що 2 травня 2015 року перебував у Москві, невідомий повідомив йому, що його дружина живе з іншим чоловіком. Зазначив, що 24 травня 2015 року приїхав до ОСОБА_17 до себе додому, на вул. Кириленко. Дружина повідомила йому, що у неї є інший чоловік, поспілкувався із донькою, вона підтвердила, що її мати має стосунки з іншим чоловіком. Вказав, що 27 травня 2015 року в пункті обміну поміняв 500 доларів США та поїхав на цвинтар на якому похована рідна матір жінки. Приїхавши на цвинтар, випив п`ятдесят грамів коньяку, пізніше поїхав додому, купивши пляшку коньяку. Приїхавши додому, він ліг спати, прокинувся, після чого випив на кухні ще п`ятдесят грамів коньяку. Зазначив, що після цього додому прийшла дружина, яка через незначний проміжок часу пішла на вулицю. Знаходячись на кухні написав «передсмертну» записку, потім почав шукати ножиці з метою розрізати фото. Відкривши кухонний ящик, ножиці не знайшов, взяв ніж, після чого виникло бажання вчинити самогубство шляхом нанесення собі тілесних ушкоджень ножем. Потім пішов до ванної кімнати та побачив у кімнаті доньку, яка сиділа за комп`ютером, вирішив підійти до неї з метою попрощатися. Підійшовши до доньки ззаду він положив руку на підголівник стільця та став казати прощальні слова, донька різко розвернулася, це потягло його у ліву сторону, він почав падати і щоб не впасти, схопився однією рукою за стілець, а правою рукою у якій знаходився ніж схопився за свою доньку ОСОБА_18 , внаслідок чого вона схопилася за лезо ножа і він вирішив забрати ніж з її рук, у зв`язку з чим порізала собі долоні рук і від болю втратила свідомість. Надалі він пішов на кухню за водою для доньки, після чого почув як зачинились вхідні двері у квартирі, зробив висновок, що донька вибігла на вулицю. Після чого перебуваючи на кухні взяв інший ніж і вдарив себе один раз у груди, один раз у живіт та порізав вени на руках, на кожній по чотири рази, зробив два порізи на шиї, пішов на балкон щоб узяти мотузку, з метою самогубства, взяв кабель, проте не знайшов місця де його зачепити. Надалі зайшов до кухні, вирішив закурити, узяв цигарку, хотів від плити підкурити цигарку і почав втрачати свідомість.
Не зважаючи на заперечення щодо своєї вини, суд присяжних вважає, що вина підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена сукупністю досліджених в ході судового розгляду доказів та підтверджується наступними даними.
Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні зазначила, що вона є донькою обвинуваченого. 24 травня 2015 року батько приїхав з Москви, в цей день вживав спиртні напої, також з`ясовував стосунки з її матір`ю. 27 травня 2015 року вранці, коли матір пішла на работу, спілкувалась із батьком, який просив поїхати з ним мешкати до м. Москви, проте вона категорично відмовилась. Потім батько пішов з дому. Через деякий час батько приїхав додому з двома пляшками коньяку, вона просила його їх не розпивати. В подальшому вона перебуваючи у своїй кімнаті, сидячи за комп`ютерним столом спілкуючись у соціальних мережах, почула як батько зачинив вхідні двері до квартири на ключ, для того, щоб зовні неможливо було потрапити до квартири. Надалі батько зайшов до кімнати, підійшовши до неї ззаду та промовив їй «Вибач, але так потрібно!», взяв її за горло, вона почала активно чинити опір, а саме кусати його за руки та махати руками, внаслідок чого він повалив її на підлогу. Надалі вона знаходилась на підлозі у положенні лежачи на спині, а батько перебував сидячи зверху на ній, намагався вдарити ножем у груди, проте в результаті боротьби вона повернулась на бік і він попав ножем в підлогу, внаслідок чого ніж зігнувся. Після чого він продовжив намагитися завдати їй удари ножем, проте вона схопилась двома долонями рук за лезо ножа, гучно кричала та просила її не вбивати, проте батько не реагував, і оскільки у неї вже не було сил чинити опір батько вдарив її ножем в груди, і там залишив. Надалі вона розуміючи, що у неї немає можливості протистояти фізичній силі батька, затримала подих, закрила очі та не робила жодних рухів, після чого батько перевіривши її пульс, встав з неї і пішов до іншої кімнати, і вона пересвідчившись, що батька поруч немає, дістала ніж та вибігла з квартири на вулицю, з метою покликати людей собі на допомогу, де і зустріла матір.
Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_16 зазначила, що вона розлучена із ОСОБА_12 27 травня 2015 року вранці він вживав спиртні напої, донька збиралася до школи на останній дзвінок. Біля 13.00 год. викликала поліцію, оскільки обвинувачений погрожував її життю та її дитини. Поліція прийняла заяву, після чого поїхала. Через деякий час свідок вийшла до магазину. Вдома її не було близько 15 хвилин. Коли вона підходила до під`їзду на зустріч вибігла донька у крові. Вони сіли в машину до сусіда, доньку поклали на заднє сидіння, приїхали до лікарні, її поклали до реанімації.
Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_19 зазначив, що з обвинуваченим вони куми, а з ОСОБА_16 вони родичі, оскільки дружина свідка є рідною сестрою мами потерпілої ОСОБА_18 . Що сталося 27 травня 2015 року він не бачив, з сім`єю ОСОБА_20 зустрічався 25 травня 2015 року, коли приходив до них на вечерю, за якою вони обговорювали обставини розлучення обвинуваченого. ОСОБА_21 сказав, що жити не хоче, хоче вчинити самогубство, тому що після розлучення він залишається без житла. Обвинувачений не хотів розлучатися з дружиною. Згодом свідок пішов, а ОСОБА_21 залишився вдома. Конфліктів в сім`ї та погроз не було, цілком нормальна сім`я.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні зазначила, що з обвинуваченим та потерпілою не знайома, лише живе з ними в одному будинку в сусідньому під`їзді, близько з ними ніколи не спілкувалися. 27 травня 2015 року знаходилася вдома, почула крики, виглянула з балкона, та побачила дівчинку в крові, яка вибігла на вулицю. Зібралися люди. Свідок узяла банку з водою та вийшла на вулицю, щоб облити дівчинку, та змити кров рук, на яких були порізи. Згодом побачила поліцейських, які супроводжували обвинуваченого до машини. У нього теж були порізи на руках. Потерпіла нічого не казала, тільки плакала.
Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_23 зазначила, що працює фельдшером виїзної бригади на швидкій допомозі. З обвинуваченим та потерпілою не знайома. 27 травня 2015 року заступила на зміну, отримала виклик на АДРЕСА_4 , ножове поранення. Приїхали на виклик, пацієнта побачила на вулиці, він бігав, та знаходився з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Поліцейські його упіймали, та тримали, у обвинуваченого були різані рани передпліччя та непроникаюче поранення брюшної полості. Медична допомога надавалася у присутності працівників поліції, оскільки обвинувачений не хотів сідати у карету швидкої допомоги. Поранення не були проникаючими. ОСОБА_12 доставили до лікарні. На вулиці поряд більше нікого не було. Потерпілу свідок не бачила.
Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_24 зазначив, що працює лікарем на швидкій допомозі, на той час працював лікарем дитячої реанімаційної лінійної бригади. З обвинуваченим та потерпілою не знайомий. 27 травня 2015 року приїжджали на виклик, ножове поранення дитини. Дитину привезли до Залізничної лікарні, чому саме туди, свідок не пам`ятає. Пам`ятає лише дитину та маму з нею.
Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_25 зазначив, що обвинувачений йому вітчим, а потерпіла сестра. Був свідком подій напередодні, 25 травня 2015 року батько приїхав з заробітків, свідку зателефонувала мати, та запросила у гості. Він з дружиною приїхав, зустрілися на вулиці, пішли додому, сіли за стіл. Батько налив собі стакан горілки, почав випивати. Свідок запропонував батьку поїсти, батько був дуже засмучений, негативно налаштований, тому вони з дружиною довго не затримувалися, та поїхали додому. На наступний день зателефонувала мати, та попросила його приїхати до них на ніч, оскільки батько не припиняв вживати алкогольні напої. Мати боялася за себе та доньку. Приїжджав 26 травня 2018 року з ночівлею, розмовляв із батьком стосовно їх розлучення з мамою, розмова була спокійна, потім батько ругався, але погроз у бік Христини не було. Він хотів забрати ОСОБА_18 із собою до Москви, але вона їхати не хотіла. 27 травня 2015 року о 16.30 годин зателефонувала мати, та повідомила, що батько вбиває сестру. Він вибіг на дорогу, піймав таксі, приїхав у двір та побачив швидку та багато людей. У карету швидкої допомоги завели батька. Сусіди сказали, що сестру та маму лікарі забрали та відвезли до Залізничної лікарні. Свідок поїхав до Залізничної лікарні, потерпіла була на прийомному покої. Потім Христині надали першу медичну допомогу, та помістили в швидку та повезли до 8-ї дитячої лікарні. Там він вже побачив рани. Сестра йому все розповіла.
Покази вищевказаних свідків та потерпілої є логічними, послідовними та взаємопов`язаними, що узгоджуються між собою.
Крім показів свідків, потерпілої, вина ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду:
-витягом з кримінального провадження № 0001444 дата внесення 27.02.2015 року (Т.1 а.с. 1);
-протоколом огляду місця події від 27 травня 2015 року, за участю понятих ОСОБА_26 , та ОСОБА_27 , та фототаблицею до протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 27.05.2015 року (Т.1 а.с. 13-27);
-протоколом огляду місця події від 27.05.2015 року, за участю понятих ОСОБА_28 , та ОСОБА_29 , та фототаблицею до протоколу огляду за адресою: АДРЕСА_5 від 27.05.2015 року, під час якого вилучено майку із слідами пошкодження та речовини бурого кольору (Т.1 а.с. 28-30);
-протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_12 та понятих ОСОБА_30 , та ОСОБА_31 від 06.06.2015 року (Т.1 а.с. 103-105);
-протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_11 та понятих ОСОБА_30 , та ОСОБА_32 від 24.06.2015 року (Т.1 а.с. 129-130);
Також, винуватість ОСОБА_12 підтверджується наступними висновками експертиз.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1185 від 18.06.2015 року, у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження: непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини, різані рани грудної клітини, правого передпліччя та лівої кисті, подряпина грудної клітини та садно правого передпліччя, посттравматична нейропатія ліктьового нерву праворуч та ліворуч та серединного нерву праворуч.
Непроникаюче колото-різане поранення виникло від дії плескатого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, або будь-який предмет з такими ж властивостями; різані рани від дії гостро-ріжучого предмета, яким могло бути лезо ножа, або будь-який предмет з такими ж властивостями; подряпина грудної клітини та садно правого передпліччя від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею.
У потерпілої мали місце не менше 12-ти ділянок прикладання фізичної сили в грудну клітину, праве передпліччя та ліву кисть. Тілесні ушкодження в потерпілої могли виникнути при обставинах, вказаних у постанові про призначення судово-медичної експертизи. Давність виявлених ушкоджень може відповідати 27.05.2015 року. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, понад 6-ти днів, але не більше як 3 тижні. ( Т.1 а.с.163-165);
Допитана під час судового розгляду експерт ОСОБА_33 , зазначила, що висновок № 1185 від 15 червня 2015 року підтримує в повному обсязі, пояснила, що при падінні на ніж такі ушкодження не могли виникнути, тільки при нанесенні ударів. Поранення були непроникаючі, рановий канал від удару ножем знаходиться по ходу ребер, тобто ніж потрапив у тіло потерпілої між шкірою та ребрами, пневмотораксу не було. Життєво важливі органи при пораненнях затронуті не були. Усього було 12 поранень, з яких п`ять різаних поранень кисті, накладалися шви, два поранення передпліччя, теж накладалися шви, три непроникаючі поранення грудної клітини, шви не накладалися, також садна та подряпини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, оскільки шви знімаються на сьомий день.
Висновком судово-медичної експертизи №1263 від 26.06.2015 року, згідно якої виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження могли виникнути при механізмі, на який вказала потерпіла ОСОБА_11 під час слідчого експерименту. ( Т. 1 а.с. 167);
Висновком дактилоскопічної експертизи № 57/01-224 від 11.06.2015 року згідно якої на поверхні пляшки, вилученої 27.05.2015 року, за адресою:
АДРЕСА_2 містяться сліди рук, а на поверхні склянки, вилученої там же, слідів рук не виявлено. ( Т.1 а.с. 172-175);
Висновком судово-імунологічної експертизи №113к від 08.06.2015 року, згідно якої кров потерпілої ОСОБА_11 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти А і анти В за ізосерологічною системою АВ0.(Т.1 а.с. 181-182);
Висновком судово-імунологічної експертизи №117к від 10.06.2015 року, згідно якої кров ОСОБА_12 належить до групи А з ізогемаглютинінами анти В за ізосерологічною системою АВ0. (Т.1 а.с. 188-189);
Висновком судово-імунологічної експертизи №118 від 06.07.2015 року, згідно якої на змивах (об. № 2-5), представлених для дослідження встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні в об. № 2-5 виявлені антиген Н і ізогемаглютиніни анти А і анти В; одержані результати дослідження в об. № 2-5 не виключають можливості походження крові від групи 0 з ізогемаглютинінами анти А і анти В за ізосерологічною системою АВ0, якою являється потерпіла ОСОБА_11 , крові якої властивий виявлений антиген Н, який являється основним групо специфічним антигеном для її крові. У зв`язку з тим, що антиген А, властивий крові ОСОБА_12 в слідах на змивах не виявлений, висловитись про можливість походження крові від ОСОБА_12 виявилось не можливо.
На футболці об. № 1, названою в постанові майкою, встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні в об № 1 виявлені антиген Н і ізогемаглютиніни анти А і анти В; одержані результати дослідження в об. № 1 не виключають можливості походження крові від групи 0 з ізогемаглютинінами анти А і анти В за ізосерологічною системою АВ0, якою являється потерпіла ОСОБА_11 , крові якої властивий виявлений антиген Н, який являється основним групо специфічним антигеном для її крові. У зв`язку з тим, що антиген А, властивий крові ОСОБА_12 в сліді на футболці не виявлений, висловлюватись про можливість походження крові від ОСОБА_12 виявилось не можливо. (Т.1 а.с. 193-198);
Висновком судово-цитологічної експертизи №687 від 28.07.2015 року, згідно якої на обох кухонних ножах об. № 1-4, представлених на дослідження, встановлена наявність крові, знайдені мікрофрагменти жирової тканини, а в об`єктах № 1,2, крім того, знайдені одиничні епітеліальні клітини з ядрами. При визначенні видової належності слідів на обох ножах об`єкти № 1-4 виявлений білок людини. При визначенні статевої належності крові в слідах на клинку одного з ножів (об`єкт № 3-ніж вилучений в кімнаті) встановлена її належність особі жіночої генетичної статі, а в інших слідах, об`єкти № 1,2,4 в певній кількості ядер лейкоцитів світіння глибок У-хроматину не виявлене, що не виключає походження крові від особи жіночої генетичної статі, однак категорично стверджувати це не представляється можливим, оскільки статево специфічні вирости ядер нейрофілоцитів не знайдені. При серологічному дослідженні крові в усіх слідах об`єкти № 1-4 виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Статева та групова належність мікрофрагментів жирової тканини, виявлених на обох ножах (об`єкти № 1-4) не визначена через відсутність в них ядер, а статева та групова належність епітеліальних клітин на одному з ножів (об`єкти № 1,2) не визначена через їх недостатню кількість. Отримані результати дослідження не виключають можливість походження слідів крові на обох представлених ножах від жінки з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, якою у даному випадку є потерпіла ОСОБА_11 , враховуючи групову приналежність її крові. Даних про походження слідів крові на обох ножах, наданих на дослідження, від ОСОБА_12 , при проведеному дослідженні не отримано. (Т.1 а.с. 203-207);
Висновком медико-криміналістичної експертизи №75-МК від 29.07.2015 року, згідно якої на футболці, яка належить потерпілій ОСОБА_11 , 2002 року народження, в області переду ліворуч, виявлені пошкодження № 1 та № 2, які виникли від 2 разової дії плоского клинкового предмету, що володіє колюче-ріжучими властивостями з шириною клинка протягом занурення не менше 12 мм з гострим лезом та «П» - подібним обушком шириною протягом занурення не менше 1,5 мм. (Т.1 а.с. 210-212);
Висновком судово-медичної експертизи № 1240 від 20.06.2015 року, згідно якого у ОСОБА_12 малися різані рани шиї, обох передпліч, непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч, проникаюче торако-абдоміальне колото-різане поранення ліворуч, проникаюче колото-різане поранення живота з пошкодженням великого сальника. Гематоперитоніум. Згідно даним медичних документів у потерпілого малося 2 різані рани шиї, 8 різаних ран обох передпліч, 1 проникаюче торако - абдомінальне поранення ліворуч, 1 непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини, 1 проникаюче колото-різане поранення живота. Різані рани виникли від дії гостро-ріжучого предмета, яким могло бути лезо ножа, або любий предмет з такими ж властивостями; проникаючі колото-різані поранення виникли від дії плескатого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, або любий предмет з такими ж властивостями. Давність виявлених тілесних ушкоджень може відповідати 27.05.2015 року за своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. (Т.1 а.с. 215-216);
Висновком судово-психіатричної експертизи № 171 від 16.06.2015 року стосовно ОСОБА_11 , згідно якої ОСОБА_11 2002 року народження будь-яким психічним захворюванням раніше не страждала та на теперішній час не страждає. В період часу, який відноситься до скоєного по відношенню до ОСОБА_11 протиправного діяння 27.05.2015 року у потерпілої ознак будь-якого психічного розладу, визначального нездатність розуміти характер та значення скоєних дій та чинити їм опір не відмічалося. Могла розуміти характер та значення скоєних по відношенню до неї протиправних дій та чинити їм опір (Т.1 а.с. 226-236).
Висновком судово-психіатричної експертизи № 175 від 16.06.2015 року стосовно ОСОБА_12 , згідно якої ОСОБА_12 1956 року народження будь-яким психічним захворюванням раніше не страждав та на теперішній час не страждає. В період часу, скоєного інкримінованого йому кримінального правопорушення 27.05.2015 року у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, знаходився у стані звичайного алкогольного сп`яніння, по своєму психічному стану міг усвідомлювати свої дії, та керувати ними. ОСОБА_12 по своєму психічному стану на теперішній час застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. (Т.1 а.с. 237-250).
Висновки вказаних вище експертиз належним чином аргументовані та вмотивовані, відповідають вимогам ст.85, 86 КПК України, а отже є належними та допустимими доказами.
Крім цього, вина ОСОБА_12 підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними речовими доказами, а саме два ножі з нашаруванням речовини бурого кольору, вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , один з яких на вістрі має зогнуте лезо. Обвинувачений у судовому засіданні зазначив, що саме з цим ножем він заходив у кімнату до потерпілої. Потерпіла у судовому засіданні підтвердила, що зазначеним ножем батько наніс ій тілесні ушкодження.
Також, в судовому розгляді досліджено речовий доказ - футболку вилучену під час огляду речей ОСОБА_11 зі слідами речовини бурого кольору та пошкодженнями. Потерпіла у судовому засіданні зазначила, що саме у цій футболці вона була одягнена в момент нанесення тілесних ушкоджень.
Суд присяжних, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, потерпілої, свідків, письмові докази, висновки експертиз, речові докази, вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими, та згідно з ст.ст. 85, 94 КПК України, вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності, суд присяжних, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 п.2 ч. 2 с. 115 КК України.

Стосовно доводів обвинуваченого, який зазначив, що тілесні ушкодження потерпілій заподіяв випадково, оскільки підійшовши до неї ззаду з кухонним ножем у правій руці втратив рівновагу, внаслідок чого почав падати на неї, при цьому не випускаючи з правої руки ніж, і щоб не впасти чіплявся за неї правою рукою з ножем, і взагалі не уявляє, звідки у потерпілої, яка є його донькою тілесні ушкодження, умислу на вбивство не мав, суд присяжних, вважає надуманими, нелогічними, оскільки надані покази спростовуються показами потерпілої, свідків та висновками експертиз. Потерпіла у судовому засіданні зазначила, що батько зайшовши до кімнати, підійшов до неї ззаду взяв її за горло, вона почала активно чинити опір, внаслідок чого він повалив її на підлогу, вона знаходилась на підлозі у положенні лежачи на спині, а батько перебував сидячи зверху на ній, намагався вдарити ножем у груди, проте в результаті боротьби вона повернулась на бік і він попав ножем в підлогу, внаслідок чого ніж зігнувся, що підтверджується дослідженим у судовому засіданні речовим доказом ножем, який на вістрі має зогнуте лезо. Після чого він продовжив намагитися завдати їй удари ножем, проте вона схопилась обома лодонями рук за лезо ножа, проте у неї вже не було сил чинити опір батьку і він вдарив її ножем в груди, і там залишив, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №1185 від 18.06.2015 року, відповідно до якої у потерпілої виявлені тілесні ушкодження: непроникаюче колото-різане поранення грудної клітини, різані рани грудної клітини, правого передпліччя та лівої кисті, подряпина грудної клітини та садно правого передпліччя, посттравматична нейропатія ліктьового нерву праворуч та ліворуч та серединного нерву праворуч. Непроникаюче колото-різане поранення виникло від дії плескатого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа; різані рани від дії гостро-ріжучого предмета, яким могло бути лезо ножа, або любий предмет з такими ж властивостями; подряпина грудної клітини та садно правого передпліччя від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею. Надалі вона розуміючи, що у неї немає можливості протистояти фізичній силі батька, затримала подих, закрила очі та не робила жодних рухів, після чого батько, встав з неї і пішов до іншої кімнати, що підтверджується показами й обвинуваченого, який зазначив у судовому засіданні, що у цей момент вирішив, що потерпіла втратила свідомість.
Враховуючи вищенаведений аналіз показів обвинуваченого, потерпілої та висновки експертиз, суд присяжних, критично оцінює доводи обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину не визнає, наданими з метою уникнення покарання за вчинений злочин.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи»питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Враховуючи Пленум Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», суд присяжних дійшов висновку, з огляду на спосіб вчинення злочину, а саме сидячи зверху на малолітній дитині, знаряддя злочину - кухонний ніж, локалізацію і характер поранень -нанесення ударів кухонним ножем в ділянку грудної клітини, що є життєво важливим органом малолітної дитини, висмикуючи лезо ножа з рук дитини, може свідчити про умисел обвинуваченого на позбавлення особи життя, який припинив свої дії, після того як у потерпілої зникли ознаки життя, яке супроводжувалось ненаданням медичної допомоги потерпілій, обґрунтовано оцінено судом як бажання настання смерті потерпілої, є ознакою суб`єктивної сторони складу такого злочину, тобто замах на умисне вбивство є закінченим.

На підставі аналізу матеріалів справи у їх сукупності, суд присяжних дійшов висновку про причетність обвинуваченого ОСОБА_12 до скоєння інкримінованого йому злочину, а невизнання своєї провини, пояснюється його намірами можливими способами спростувати обставини справи, зменшити їх у вигідному для себе напрямку, або зменшити ступінь своєї вини, та полегшити свою участь, а також вибраною тактикою захисту у суді.
Конституція України визначила, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3). Крім того, у ст. 27 Основного Закону держави гарантується невід`ємне право людини на життя і захист цього права є обов`язком держави. Такі положення Конституції України зумовлені нормами міжнародного права, зокрема в ч. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.) зазначено: «Право кожного на життя охороняється законом». Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 р.) «Право на життя є невід`ємне право кожної людини. Це право охороняється законом».
Дії обвинуваченого ОСОБА_12 , суд присяжних, кваліфікує за ч. 2 ст. 15 п.2 ч.2 ст.115 КК України, закінчений замах на вчинення умисного вбивства малолітньої дитини, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено, з причин, які не залежали від її волі.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_12 не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України обставина, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_12 є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_12 міри покарання, суд враховує наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину: злочини, передбачені ч. 2 ст.115 КК України класифікуються як особливо тяжкі злочини;
- особу винного, який раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував і не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, відповідно до листа Державної міграційної служби громадянин Росії за обліками ГУДМС України Дніпропетровської області зареєстрованим або знятим з реєстрації не значиться, із заявами щодо набуття громадянства України, отримання дозволу на імміграцію не звертався. Посвідки на тимчасове або постійне проживання в Україні не оформлювались.
Враховуючи викладені дані про особу винного, усі обставини справи, суд дійшов висновку призначити обвинуваченому ОСОБА_12 покарання відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України. З урахуванням законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст. 115 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене, при цьому враховує, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння відносно своєї рідної малолітньої доньки, виправлення ОСОБА_12 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченого, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 75 КК України.

Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Так, відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Також відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.
Отже, обвинуваченому ОСОБА_12 слід зарахувати у строк відбуття покарання період з 06 червня 2015 року по 27 грудня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_12 - тримання під вартою, слід залишити без змін до набуття вироком чинності.

Долю речових доказів суд визначає з урахуванням ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд присяжних,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення воліз відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_12 - тримання під вартою, залишити без змін до набуття вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_12 рахувати з дня його затримання з 06 червня 2015 року.
На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 06 червня 2015 рокупо 27 грудня 2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_12 витрати на проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 57/01-224 від 11.06.2015 року у розмірі 245,52 (двісті сорок п`ять гривень 52 коп.) гривень.

Речові докази:

- пляшка коньяку з вмістом рідини (експертний пакет № 2279105), стакан з залишками рідини (експертний пакет № 2652605), які згідно квитанції № 464 від 16.06.2015 року передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Довгинцівського РВ КМУ - після набрання вироком законної сили - знищити;
- фрагмент мотузки, бриджі жіночі, дріт кабелю, памперс з речовиною бурого кольору, які згідно квитанції № 459 від 10.06.2015 року передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Довгинцівського РВ КМУ- після набрання вироком законної сили - знищити;
- два ножі з нашаруванням речовини бурого кольору (експертний пакет № 2279110), змиви речовини бурого кольору (конверт № 1,2,3,4,5), зразки крові та слини потерпілої ОСОБА_11 , зразки крові та слини підозрюваного ОСОБА_12 , які згідно квитанції № знаходиться в камері зберігання речових доказів Довгинцівського РВ КМУ після набрання вироком законної сили - знищити;

- футболка зі слідами речовини бурого кольору та пошкодженнями, яка згідно квитанції № 453 від 27.05.2015 року передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Довгинцівського РВ КМУ- після набрання вироком законної сили знищити;
Матеріали кримінального провадження № 0001444 від 28 травня 2015 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 211/6320/15-к, провадження № 1-КП/210/46/18.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

ОСОБА_2

Присяжні: ОСОБА_3
ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 .