Справа №463/2189/19
Провадження №1-кс/463/1110/19
У Х В А Л А
про задоволення скарги

09 квітня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 19.03.2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в кримінальному провадженні №0000166 від 01.03.2019 року, -

встановив:
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 19.03.2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в кримінальному провадженні №0000166 від 01.03.2019 року.
Скаргу мотивує тим, що на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 19.02.2019 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000166 від 01.03.2019 року, в якому скаржник є потерпілим. 18.03.2019 року скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого із клопотанням про видачу постанови (пам`ятки) про права потерпілого. В порушення вимог ст..55 КПК України, слідчим 19.03.2019 року прийнято оскаржувану постанову про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в кримінальному провадженні №0000166 від 01.03.2019 року, яка, на думку скаржника, підлягає скасуванню.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ній.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали скарги вважаю, що таку слід задоволити виходячи з наступних підстав.
Згідно з п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Вказане, на думку суду, свідчить про те, що для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа.
Разом з цим у відповідності до ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Оцінюючи оскаржувану постанову слідчого на предмет її обгрунтованості та відповідності положенням ст..55 КПК України, суд приходить до висновку, що слідчим зроблено загальне посилання, із зазначенням норм чинного КПК України, на відсутність у матеріалах провадження даних про заподіяння ОСОБА_4 шкоди, внаслідок вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, слідчим не зазначено доказів та документів, окрім заяви про вчинення злочину та про визнання потерпілим, на підставі яких ним було зроблено відповідний висновок
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята слідчим передчасно, а відтак підлягає скасуванню.
Тому скарга підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами статей 55,303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:
Скаргу - задоволити.
Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_5 від 19.03.2019 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в кримінальному провадженні №0000166 від 01.03.2019 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1