Справа № 360/1399/18
ВИРОК

Іменем України

22 травня 2019 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000303 від 24 березня 2017 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Бородянка Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , неодруженого, студента Національного університету державної фіскальної служби України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

16 березня 2017 року, приблизно, о 14-й годині 15 хвилин, в смт Бородянка Київської області, в приміщенні Бородянської спеціалізованої школи -загальноосвітнього закладу І-ІІІ ступенів № 2 по вул. Парковій, 5, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись на сходах, що ведуть до другого поверху школи, в ході сварки з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переросла в бійку, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність та небезпечність своїх дій, наніс ОСОБА_7 декілька ударів рукою в область носа, чим заподіяв потерпілому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк більше 6-ти, але менше 21-го дня, у вигляді закритого перелому кісток носа.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе не визнав. Суду, зокрема, пояснив, що 16 березня 2017 року, близько 15-ї години, після уроків він в приміщенні школи спускався на перший поверх і ОСОБА_7 , який йшов попереду, висловився на його адресу нецензурною лайкою; він (обвинувачений) наздогнав ОСОБА_7 і перепитав, на кого він так висловився, але у відповідь потерпілий знову висловився на його адресу нецензурною лайкою; після цього він дав ОСОБА_7 ляпаса в ділянку щоки і вуха, а ОСОБА_7 накинувся на нього і став наносити йому удари; він (обвинувачений) більше потерпілого не бив, а лише захищався, оскільки ліва рука у нього була в бандажі; потерпілий схопив його за ноги і намагався скинути зі східців, але в цей час підійшли однокласники і розборонили їх, після чого він пішов з місця події; удару в ділянку носа потерпілому він не наносив; визнав, що до 2016 року займався боксом.
Крім того судом були досліджені такі докази.
Неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні засвідчив, що на початку навчального 2016 року у нього виникла конфліктна ситуація з ОСОБА_5 , який образив його друга, а він (потерпілий) заступився за друга; після того ОСОБА_5 при кожній випадковій зустрічі намагався його штовхнути чи зробити йому щось неприємне; 16 березня 2017 року в приміщенні школи, коли він спускався по східцях на перший поверх, то відчув, що в нього попав якийсь предмет; коли він обернувся, то побачив позаду себе лише обвинуваченого ОСОБА_5 , який посміхався, інших осіб поруч не було: зрозумівши, що це саме обвинувачений в нього щось кинув, він (потерпілий), дійсно, висловився нецензурно; після цього ОСОБА_5 його наздогнав, розвернув і несподівано, без попередження вдарив декілька разів кулаком по обличчю - в ділянку носа, потім притиснув його у куток на міжсходинковій площадці і продовжив бити; коли він (потерпілий) став затуляти обличчя руками, ОСОБА_5 почав бити його ногою, а тому він схопив обвинуваченого за ноги в ділянці колін, але тоді ОСОБА_5 став його душити руками; він (потерпілий) став задихатись, опустив руки і просив ОСОБА_5 відпустити його, але ОСОБА_5 продовжував стискати йому шию, доки не стали підходити інші учні і хтось сказав, що йде вчитель; лише після цього ОСОБА_5 його відпустив; на той час ніякого бандажа у ОСОБА_5 не було.
Допитана в присутності педагога і законного представника неповнолітній свідок ОСОБА_10 засвідчила суду, що 16 березня 2017 року, після шостого уроку, на сходинках першого поверху вона бачила як ОСОБА_5 бив ОСОБА_7 ; обвинувачений заштовхав ОСОБА_7 в куток і наносив йому удари кулаком по обличчю, бив жорстоко, у потерпілого був розбитий ніс; коли до них підійшла учителька, бійка припинилась.
Свідок ОСОБА_11 - вчитель Бородянської спеціалізованої школи № 2 засвідчила суду, що 16 березня 2017 року, після шостого уроку, на сходинках вона побачила скупчення учнів, серед них був ОСОБА_7 , у якого було розбите обличчя - пошкодження були в ділянці вуха і носа; коли ОСОБА_7 умивав обличчя від крові, туди підійшов ОСОБА_5 і став мити руки.
Допитана в присутності педагога і законного представника неповнолітній свідок ОСОБА_12 засвідчила суду, що 16 березня 2017 року, під час перерви в школі, вона бачила на сходинках бійку між ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , хто кого бив вона не бачила, але у ОСОБА_7 в ділянці носа була кров.
Свідок ОСОБА_13 - соціальний педагог Бородянської спеціалізованої школи № 2 в судовому засіданні засвідчила, що 16 березня 2017 року, після шостого уроку, вона була в службовому кабінеті школи і почула крики, а коли вийшла з кабінету, то побачила біля умивальника вчителя ОСОБА_11 і потерпілого ОСОБА_7 , у якого на обличчі була кров; під час опитування інших учнів з`ясувалося, що потерпілого побив ОСОБА_5 ; у ОСОБА_7 був пошкоджений ніс і вона супроводжувала його до лікарні.
Допитаний в присутності педагога і законного представника неповнолітній свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні засвідчив, що 16 березня 2017 року, після шостого уроку, він бачив конфліктну ситуацію між обвинуваченим і потерпілим на сходинках в приміщенні школи; ОСОБА_5 вдарив потерпілого рукою по обличчю, а коли ОСОБА_7 був нахилений, ОСОБА_5 наносив йому удари коліном в голову; коли до них підійшла вчителька ОСОБА_11 бійка припинилась, ОСОБА_5 кудись пішов, а потерпілого вчителька повела до медсестри.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_15 засвідчила, що вона бачила конфліктну ситуацію між ОСОБА_5 і ОСОБА_7 в Бородянській школі № 2 на сходинках між першим і другим поверхами, проте, хто кому наносив удари вона не бачила.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16 березня 2017 року, ОСОБА_16 повідомила у поліцію, що 16 березня 2017 року, близько 14-ї години 15 хвилин, в приміщенні Бородянської ЗОШ № 2 ОСОБА_5 заподіяв її синові ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді перелому носа, у зв`язку з чим просила притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності. (т. 2, а. 3)
Згідно з копією акта про нещасний випадок, затвердженого директором Бородянської ЗОШ № 2 20 березня 2017 року, 16 березня 2017 року, о 14-й годині 15 хвилин, в приміщенні школи між учнями ОСОБА_5 і ОСОБА_7 виникла конфліктна ситуація, яка переросла в бійку. (т. 2, а. 4-5)
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 63 від 23 серпня 2017 року, у ОСОБА_7 мало місце тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу, яке утворилось від дії тупого предмету, можливо 16 березня 2017 року, і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я на строк більше 6-ти, але менше 21-го дня. (т. 2, а. 7)
Згідно з копією свідоцтва про народження, потерпілий ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . (т. 2, а. 13)
Відповідно до висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 695 від 27 грудня 2017 року, обвинувачений ОСОБА_5 під час вчинення інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, він міг і може на час проведення експертизи усвідомлювати свої дії та керувати ними; ОСОБА_5 притаманний достатній рівень розвитку інтелекту та когнітивних процесів; в сфері особистості йому притаманний середній рівень активності, вибіркова товариськість, достатня емоційна стабільність, задовільний вольовий контроль поведінки, здатність до дотримання своїх інтересів та захисту вибраної позиції; інтереси та сфера потреб направлені переважно на учбову діяльність. (т. 2, а. 19-20)
При проведенні слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_7 показав, яким чином і за яких обставин 16 березня 2017 року ОСОБА_5 наносив йому удари і заподіяв тілесні ушкодження, що підтверджується відповідним протоколом слідчої дії від 19 січня 2018 року. (т. 2, а. 23-27)
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2/63 від 22 січня 2018 року, виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин, наведених в протоколі слідчого експерименту, зокрема, від ударів в обличчя (в ділянку носу) основою долоні чи кулаком, як на то вказав ОСОБА_7 ; виникнення ушкоджень від ударів по передпліччям, коли потерпілий затуляв голову, малоймовірно. (т. 2, а. 30)
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 16 травня 2018 року, ОСОБА_5 показав яким чином він наносив удари потерпілому ОСОБА_7 16 березня 2017 року: дав ляпаса по обличчю, ближче до вуха, а також правою рукою відштовхував від себе потерпілого, коли той обхопив його праву ногу в області коліна. (т. 2, а. 34-38)
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1/2/63 від 24 травня 2018 року, виявлені у потерпілого ОСОБА_7 тілесні ушкодження не могли утворитись за обставин, на які вказав у ході слідчого експерименту ОСОБА_5 , зокрема, від удару долонею в ліву половину обличчя та при вивільненні ноги з рук ОСОБА_7 (т.2. а. 41)
Оцінюючи досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості і достовірності та з точки зору їх достатності і взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Суд критично ставиться до заперечень обвинуваченого ОСОБА_5 щодо його винуватості у заподіянні потерпілому тілесного ушкодження, оскільки ці заперечення повністю спростовуються іншими дослідженими доказами, що містяться, зокрема, в послідовних показаннях потерпілого ОСОБА_7 і в протоколі слідчого експерименту за його участі, в показаннях допитаних судом свідків, у висновках судово-медичних експертиз.
Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується за місцем проживання посередньо, за місцем попереднього навчання в Бородянській спеціалізованій школі № 2, в основному, позитивно, за місцем навчання в Національному університеті державної фіскальної служби України, як особа, яка має досить складний характер, має неодноразові зауваження з приводу навчання та відвідування занять, доручення та вказівки не виконує, ігнорує, має заборгованості з чотирьох предметів.
Як обставину, що пом`якшує покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин у неповнолітньому віці.
Відповідно до висновку, що міститься в досудовій доповіді Бородянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у місті Києві та Київській області, враховуючи інформацію, що характеризує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , соціально-психологічну характеристику, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. (т. 1, а. 77-79)
На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді арешту з урахуванням вимог ст. 101 КК України.
Відповідно до п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, який набрав законної сили 07 вересня 2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , який на момент вчинення злочину був неповнолітнім, погодився на застосування щодо нього амністії.
Будь-яких обставин, передбачених ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", які би перешкоджали застосуванню амністії, в даному випадку не вбачається, а тому необхідно звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання внаслідок акта амністії.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 пред`явив в інтересах потерпілого ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, яка складається з витрат, необхідних для лікування потерпілого, в сумі 15484 грн 40 коп. та витрат на придбання пального для перевезення потерпілого в медичні заклади для проведення операції, консультацій та лікування в сумі 8136 грн, а також про відшкодування моральної шкоди в розмірі 70000 гривень. Крім того просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 2000 грн на відшкодування витрат на правову допомогу та 704 грн 80 коп. за сплачений судовий збір.
В судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 цивільний позов підтримали.
Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов не визнав.
Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що цивільний позов необхідно задовольнити частково.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, в також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.
Винуватість ОСОБА_5 в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_7 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Відповідно до ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Згідно з наданими законним представником потерпілого чеками, ним було витрачено на придбання медикаментів 15483 грн 54 коп. і ця сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь позивача.
Водночас, оскільки доказів того, що придбане ОСОБА_8 пальне на суму 8136 грн 75 коп. було витрачене саме у зв`язку з перевезенням потерпілого до закладів охорони здоров`я не надано, то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги необхідно залишити без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
При розгляді позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди суд погоджується з доводами позивача, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_5 йому і потерпілому була завдана моральна шкода у вигляді психотравматичних факторів, які спричинили негативні емоції, переживання, вплинули на реалізацію ділових стосунків та подальшого навчання. Зокрема, як зазначив потерпілий, у зв`язку з одержаною травмою він був позбавлений можливості вступити до Харківського авіаційного училища, де мріяв навчатися, оскільки не пройшов туди за станом здоров`я, а тому, суд вважає, що відповідно до ст. 23 ЦК України потерпілий має право на відшкодування моральної шкоди.
Водночас, зважаючи на характер і конкретні обставини злочину, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 , глибину душевних страждань потерпілого та його законного представника, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги і стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі, що відповідає 20 прожитковим мінімумам на одну працездатну особу станом на 1 січня 2019 року, який становить 1921 грн, тобто в сумі 38420 гривень.
Згідно з корінцем квитанції від 30 червня 2018 року, адвокат ОСОБА_9 надавала ОСОБА_8 правову допомогу під час кримінального провадження, на що було витрачено 2000 грн, а тому відповідно до ст. 120 і 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь ОСОБА_8 2000 грн на відшкодування витрат на правову допомогу.
В іншій частині цивільний позов ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення.
Водночас, ОСОБА_8 необхідно повернути 704 грн 80 коп. за помилково сплачений судовий збір по квитанції № 0.0..1 ("ПриватБанк") від 14 червня 2018 року, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", по даній категорії справ позивачі звільняються від сплати судового збору.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк сорок п`ять діб.
Відповідно до п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання.
Цивільний позов ОСОБА_8 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути зОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 на відшкодування майнової шкоди 15483 (п`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят три) гривні 54 копійки, на відшкодування моральної шкоди - 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень і 2000 (дві тисячі) гривень на відшкодування витрат на правову допомогу.

В іншій частині позов ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Повернути ОСОБА_8 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок за помилково сплачений судовий збір (квитанція № 0.0..1 ("ПриватБанк") від 14 червня 2018 року).
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддяОСОБА_17