Справа № 188/771/18
Провадження № 1-кп/188/104/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Петропавлівка обвинувальний акт у кримінальному провадженню № 0000241 від 08.05.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився: с.Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, проживає: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , громадянину України, освіта середня, не одружений, дітей не має, не працює, раніше судимого:

1) 13.02.2006 року Петропавлівським РС Дніпропетровської області за . ст. 185 ч.2,ст.КК України до 1 року п/волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

2).03.10.2006 року Павлоградським МС Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року п/волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано частково не відбутий строк по вироку від 13.02.2006 року до відбуття 1 рік 3 місяці, звільнений 05.05.2007 року Нікітинська ВК Донецької обл. №87, постановою Нікітинського РС м. Горлівка, Донецької області від 28.04.2007 на підставі ст. 81 звільнений умовно-достроково з не відбутим строком 6 місяців 3 дні,

3). 20.03.2008 року Петропавлівським РС Дніпропетровської області за ст. 185 ч. З КК України до 3 років п/волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано 2 міс по вироку суду від 03.10.2006 року до відбуття 3 роки 2 міс п/волі,

4). 09.07.2009 року Петропавлівським РС Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч.3, 185 ч. 2, 263 ч. 1, 70 КК України до 5 років п/волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано 1 міс по вироку Петропавлівського РС від 20.03.2008 року до відбуття 5 років 1 міс п/волі, постановою Солонянського РС Дніпропетровської області від 08.09.2011 року не відбутий строк 1 рік 7 міс 26 днів п/волі змінено на обмеження волі на підставі ст. 82 КК України. На підставі постанови Самарського РС М.Дніпропетровськ від 21.02.2012 на підставі ст.. 81 КК України звільнений 29.02.2012 року Ігренським ВЦ Дніпропетровської області № 133 умовно достроково з не відбутим строком 1 рік 1 міс 25 днів,

5) 06.07.2016 року Петропавлівським РС Дніпропетровської області за ст. 185 ч. З КК України до 4 років п/волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.']

6) Ухвалою Петропавлівського районного суду від 02.04.2018 іспитовий строк скасовано та направлено до відбування покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України.

учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 04.05.2018 року близько 13.00 години, знаходився поряд з територією домоволодіння громадянина ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобам, а саме: мотоциклом марки "Дніпро - 11" д.н. НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_3 близько 13.00 години, діючи зі злочинним умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мотоциклом марки "Дніпро - 11" д.н. НОМЕР_1 , повторно, через хвіртку проник на огороджену територію домоволодіння, яке належить ОСОБА_5 та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом буксирування, не маючи дійсного та уявного права на транспортний засіб, впевнившись у тому, що навколо нікого немає і його ніхто не бачить, викотивши через ворота вищевказаного домоволодіння таким чином незаконно, протиправно, повторно, вилучив у законного власника ОСОБА_5 всупереч його волі мотоцикл марки "Дніпро - 11" д.н. НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 15/12.2/147 від 24.05.2018 становить 9690,84 грн., чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму. Після чого, ОСОБА_3 за допомогою ключів, які знаходились в замку запалення даного мотоциклу моделі «Дніпро - 11» д.н. НОМЕР_1 поїхав на ньому до колишнього цегляного заводу «Аренда ПП «Софія-2010» договір №01/1-13», який розташований по АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом проникнення у інше сховище, повторно, незаконно заволодів мотоциклом моделі «Дніпро - 11», який належить ОСОБА_5 та вартість якого, згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи № 15/12.2/147 від 24.05.2018року, становить 9690,84 грн.

Також, ОСОБА_3 , 04.05.2018 року, приблизно о 18.00 годині, перебуваючи на частково огородженій території колишнього цегляного заводу «Аренда ПП «Софія-2010» договір №01/1-13», який розташований по АДРЕСА_3 " впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливими намірами, умисно, таємно, повторно, викрав червону цеглу рядову повнотілу у кількості 100 шт., вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2650-18 від 30.05.2018 року, становить 600 грн., яка належить ОСОБА_6 завдавши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 600 грн. Викрадене ОСОБА_3 , привласнив, розпорядившись ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся пояснив, що в травні 2018 року він проник на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 та угнав мотоцикл марки "Дніпро-11" на якому у подальшому скоїв крадіжку цегли з території колишнього цегляного заводу. Кошти отримані за продаж цегли він витратив на власні потреби. Прохає суворо його не карати, крадіжки він скоював через скрутне матеріальне становище, він не міг влаштуватися на роботу після повернення з місць позбавлення волі.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, надали суду письмові заяви з проханням розглянути справи в їх відсутність, вказали, що до обвинуваченого претензій не мають, викрадене майно їм повернуто.

На підставі ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд врахував, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, з`ясував, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина повністю підтверджується письмовими доказами, вивченими в судовому засіданні, а саме:

протокол огляду місця події від 08.05.2018 року яким оглянуто територію колишнього силікатного заводу;

розписка від потерпілого ОСОБА_6 про отримання викраденої цегли в кількості 100 шт;

висновком експерта № 2650-18 від 30.05.2018 року встановлено ринкова вартість викраденої цегли, яка становить за 100 цеглин 600 гривень;

протоколом огляду місця події від 10.05.2018 року яким було оглянуто територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_5

заявою потерпілого ОСОБА_5 про огляд мотоцикла "Дніпро-11";

протокол огляду місця події від 11.05.2018 року при складанні якого оглянуто мотоцикл "Дніпро-11" який належить потерпілому ОСОБА_5 ;

розписка потерпілого ОСОБА_5 від 11.05.2018року про отримання ним мотоциклу "Дніпро-11"

довідка про витрати на проведення експертизи;

висновок експерта №15/12.2/147 від 24.05.2018 року яким встановлено ринкову вартість мотоцикла "Дніпро-11" /;

Інші докази, крім перелічених вище, стороною обвинувачення суду не надавалися.

Так, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно зі ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частина 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Докази у вказаному кримінальному провадженні у відповідності до ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України є законними і отримані у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Досліджені судом докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289 та ч.2 ст. 185 КК України, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Суд вважає, що його висновок про винуватість ОСОБА_3 , відповідно до ст.94 КПК України, є його внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку.

На підставі аналізу досліджених належних та допустимих доказів у їх сукупності суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доказаною, кваліфікацію його дій правильною за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене ОСОБА_3 , повторно, поєднане з проникненням у інше сховище, а його таким, що підлягає кримінальному покаранню.

При призначенні покарання суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, відносяться до тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує кримінальне покарання, передбаченою ст.66 КК України, є щире каяття обвинуваченого .

Обставин, що обтяжують кримінальне покарання, передбаченою ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що обвинувачений за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не працює, раніше неодноразово судимий, на даний час відбуває покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06.07.2016 року за ч.2 ст. 185 КК України . По даному вироку, ухвалою суду від 02.04.2018 року іспитовий строк був скасований та обвинувачений направлений до відбування покарання строком на чотири роки позбавлення волі.

Приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України і ч. 2 ст. 289 КК України , остаточне покарання визначити за сукупністю злочинів у порядку ч.1 ст. 70 КК України. Також суд, на підставі ст. 71 КК України, вважає за необхідне до обраного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06.07.2016 року .

Завдана злочином шкода потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відшкодована повністю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілими не заявлений .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення експертизи № 2650-18 від 30.05.2018 року складають 572,00 гривень та за проведення товарознавчої експертизи № 15/12.2/147 від 24.05.2018 року складають 1144,00 гривень і вони підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.

Речові докази: цеглу у кількості 100 шт залишити потерпілому ОСОБА_6 у якого вона зберігається; мотоцикл марки "Дніпро-11" залишити потерпілому ОСОБА_5 якому він переданий на підставі письмової розписки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався тому, що на даний час обвинувачений відбуває покарання за вироком Петропавлівського районного суду від 06.07.2016 року, підстав для його обрання немає.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання у порядку виконання вирку Петропавлівського районного суду від 06.07.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374, 392, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до обраного покарання, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06.07.2016 року і остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді п`яти років і два місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання у порядку виконання вирку Петропавлівського районного суду від 06.07.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять ) гривень.

Речові докази цеглу у кількості 100 шт залишити потерпілому ОСОБА_6 у якого вона зберігається; мотоцикл марки "Дніпро-11" залишити потерпілому ОСОБА_5 якому він переданий на підставі письмової розписки.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1