АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/106/19 Справа № 702/245/18 Категорія: ч. 2 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Черкаської області на вирок Монастририщенського районного суду Черкаської області від 16 травня 2018 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леухи Іллінецького району Вінницької області, громадянина України, місцедержавної реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , 13.03.2009 року, остановою Іллінецького районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 296 КК України звільнений від кримінальної відповідальності внаслідок акта амністії, кримінальну справу закрито, раніше судимий: 02.09.2010 року вироком Іллінецького районного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 27.12.2010 року вироком Іллінецького районного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 роки 3 місяці позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 02.09.2010 року у виді 3 місяців позбавлення волі, остаточно призначено до відбуття покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 26.06.2013 року ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області умовно-достроково звільнений від відбування покаранння на підставі ст. 107 КК України з іспитовим строком на 7 місяців 28 днів; 18.09.2014 року вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 307 КК України, на підставі 69 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено до відбуття 3 роки позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, судимість не знята та не погашена, у кримінальному провадженні за ст. 185 ч. 2 КК України

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України і призначено йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 75-76 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі звільнено з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувались.

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням вимог ст.75 КК України.

На вирок суду прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування вироку суду через неправильне застосування судом першої інстанції ЗУ про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, без застосування положень ст.75 КК України.

Станом на 02 квітня 2019 року апеляційна скарга прокурора по вказаному кримінальному провадженню не розглянута в зв`язку з неявкою за викликом суду обвинуваченого ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_7 був повідомлений про обов`язкову явку в Апеляційний суд Черкаської області, проте в судові засідання не з`влявся без поважних причин. Крім того колегією суддів 13.11.2018 року був застосований до ОСОБА_7 примусовий привід. За результатами виконання приводу Монастирищенським ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, обвинувачений ОСОБА_7 на території с. Аврамівка Монастирищенського району не проживає, а виїхав до м. Одеса.

Після чого ОСОБА_7 був в телефонному режимі повідомлений судом апеляційної інстанції про час та місце розгляду справи. При цьому останній повідомив, що знаходиться в м.Києві та зобов`язався з`явитись на наступне судове засідання.

24 січня 2019 року та 04 березня 2019 року обвинувачений ОСОБА_7 був повідомлений на номера телефонів: 38068-00-57-330; НОМЕР_1 про час та місце розгляду кримінального провадження на 02 квітня 2019 року на 14:00, однак в судове засідання знову не з`явився, причини неявки суду не відомі. В подальшому на будь-які відомі суду номера телефонів ОСОБА_7 не відповідав. На даний час місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_7 не відоме.

В судовому засіданні прокурор, який бере участь в апеляційному розгляді кримінального провадження заявив клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_7 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання обгрунтовує тим, що існують ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки є всі підстави вважати, що обвинувачений з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від суду, що стверджується об`єктивними даними.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про погіршення становища ОСОБА_7 , то в даному випадку відповідно до статей 401, 405 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в апеляційний суд. Однак в судове засідання на апеляційний розгляд обвинувачений неодноразово не з`являється, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, тому мають місце достатні підстави вважати неявки в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_7 , як намагання ухилитись від явки в суд.

Відповідно до вимог ст.318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Відповідно до ст.323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 з метою приводу до апеляційного суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає за доцільне виконання ухвали покласти на Головне управління національної поліції в Черкаській області.

Керуючись статтями 188-190, 335-401, 404, 405 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Клопотання прокурора, який бере участь в апеляційному розгляді кримінального провадження про дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою приводу - задовольнити.

Дати дозвіл на затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Леухи Іллінецького району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 з метою приводу його до Апеляційного суду Черкаської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали суду покласти на ГУНП в Черкаській області.

Копію ухвали направити в прокуратуру Черкаської області для контролю за виконанням ухвали.

Головуючий :

Судді :