Справа № 487/869/18
Провадження № 1-кс/487/3551/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2018 року слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004550 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
19.10.2018 року слідчий СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0004550, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на документи, які були вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для внесення клопотання стало те, що зазначене майно є речовими доказами, оскільки відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України - є матеріальними об`єктами, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктами кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, а тому згідно ч.3 ст.170 КПК України підлягають арешту. Зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду із залученням спеціалістів, криміналістичних експертиз, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

На підставі до ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без участі слідчого, прокурора, власника майна та захисника.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, що СВ Заводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004550 зареєстрованого в ЄРДР 21.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, з включенням до складу слідчої групи - слідчих СУ ГУНП в Миколаївській області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з вересня 2017 року, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та інші не встановлені в ході слідства особи, діючи у складі організованої групи, перебуваючи на території Миколаївської, Одеської та Харківської областей, шляхом обману, використовуючи реквізити суб`єктів підприємницької діяльності ТОВ «АВТО ЕКСКЛЮЗИВ ПЛЮС» , ТОВ «ПАРТНЕРАЛЬЯНС» (СТОКСОЛЮШЕН) , ТОВ «АЛЬТФІНКОМ» (АЖУР-ЛОГІСТИКА) , ТОВ «МОТОРСКОМІНВЕСТ» , ТОВ «АВТО-ЕНЕРДЖІ» , ТОВ «ДРІМКАР» , ТОВ «ТРАСТМОТОРС» , ПП «СОФІСТІКЕЙТ» НОМЕР_1 , під приводом купівлі-продажу транспортних засобів, заволоділи грошовими коштами потерпілих, спричинивши їм матеріальні збитки на загальну суму 798 395,92 грн..

17.10.2018 року, на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено наступні речі та документи:

1. Довідка від 28.07.2016 № 6 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2. Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_2 , виданий 18.02.2016 року Орджонікідзевським РВ у м. Харкові;

3. ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18.10.2018 року слідчим винесено постанову про визнання вилученого майна речовими доказами.

Вилучені речі та документи не входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку,в зв`язку з чим, згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

За змістом ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2,3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене в ході обшуку майно має суттєве значення для кримінального провадження, є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0004550 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно вилучене 17.10.2018 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1. Довідка від 28.07.2016 № 6 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2. Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_2 , виданий 18.02.2016 року Орджонікідзевським РВ у м. Харкові;

3. ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1