ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2976/18
Провадження №1-кп/477/94/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0001175 відносно обвинуваченої:

неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пересадівка Вітовського району Миколаївської області, громадянки України, з середньою освітою, студентки філії НПАЛ, раніше не судимої, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2018 року о 08 годині неповнолітня ОСОБА_3 , перебуваючи в гостях в свого хрещеного ОСОБА_9 та його дружини ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю у приміщенні кухні власників будинку, де знаходився мобільний телефон HUAWEI P8, належний ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, викрала вище вказаний мобільний телефон, з яким з місця скоєння крадіжки зникла, розпорядившись ним на власний розсуд. Діями ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на суму 6400 грн.
За вказані дії передбачена кримінальна відповідальність на ч.1 ст. 185 КК України
В ході розгляду даної справи ОСОБА_3 свою вину в крадіжці мобільного телефону, належного ОСОБА_6 визнала. Пояснила, що в листопаді 2018 року ночувала у свого хрещеного в с.Пересадівка та вранці викрала мобільний телефон його дружини. У скоєному розкаялася.
Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що її чоловік ОСОБА_9 є хрещеним батьком ОСОБА_3 . В ніч з 6 на 7 листопада 2018 року ОСОБА_3 залишалася у них на ніч, а вранці пішла, та після цього вона виявила пропажу свого телефону, який залишала в приміщенні кухні. Телефон було повернуто, але з пошкодженнями, не працює динамік, розбите захисне скло.
Крім свідчень обвинуваченої та потерпілої, на підтвердження вини ОСОБА_3 за інкримінованим діянням прокурором також надано письмові докази.

Так місце, час та спосіб скоєного обвинуваченим заволодіння майном підтверджується змістом протоколу прийняття заяви 07.11.2018 року від ОСОБА_6 , згідно якої 07 листопада 2018 року в період часу з 07-30 до 09-00 години з приміщення будинку за місцем її проживання: АДРЕСА_2 було викрадено її мобільний телефон HUAWEI P8 вартістю 6 400 грн.
Належність викраденого підтверджується копією наряду-замовлення від 12.08.2018 року.
Згідно заяви ОСОБА_3 від 14.11.2018 року, остання видала працівникам поліції вище вказаний мобільний телефон, який, як зазначила у заяві, 07.11.2018 року викрала у ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 .
Відповідно до протоколу огляду від 14.11.2018 року, постанови слідчого та зберігальної розписки від 14.11.2018 року, даний телефон було оглянуто, визнано речовим доказом та повернуто власниці ОСОБА_6 .
Розмір завданої потерпілій шкоди підтверджується даними квитанції від 12.08.2018 року щодо придбання вище вказаного майна.
Аналізуючи зібрані за справою докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), що вірно кваліфіковано органами досудового слідства за ч. 1 ст.185 КК України.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 суд враховує щире каяття, та неповнолітній вік овбинуваченої, що відповідно до ч.1 ст. 66 КК України визнається обставинами, які пом`якшують її покарання.

Обставини, що обтяжують покарання не встановлені.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше несудима, за місцем проживання та навчання характеризується негативно, залишає місце проживання без дозволу матері, яка неодноразово зверталася по допомогу з розшуку доньки, на заняттях майже не з`являється, часто покидала гуртожиток без попередження, скритна, схильна до брехні, бродяжництва, крадіжок.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Зі змісту вище вказаних документів, даних досудової доповіді, мати ОСОБА_5 не має належного впливу на доньку, дитина не піддається її контролю, після порушення даного кримінального провадження, зокрема з 30.12.2018 року по 16.01.2019 року ОСОБА_3 перебувала в розшуку. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. На думку органу пробації виправлення неповнолітньої можливе без позбавлення волі та можливість звільнення її від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи наведене, а також з огляду на види покарань, що передбачені санкцією ч.1 ст. 185 КК України, вимог ст. 98 КК України щодо видів покарань, які можуть бути призначені неповнолітньому, суд вважає необхідним та таким що матиме на меті виховний вплив на неповнолітню ОСОБА_3 , призначити їй покарання у виді позбавлення волі, зі звільненням її від відбування покарання з випробуванням та контролем за її поведінкою.

Стосовно посилань прокурора про звільнення обвинуваченої від покарання з передачею її під нагляд матері, то як встановлено судом, мати не має позитивного впливу на доньку, яка не відвідує навчальний заклад, схильна до бродяжництва, залишає місце проживання без дозволу матері, тобто не може забезпечити контроль та належну поведінку доньки.

Більш того, такі обставини, які б свідчили про наявність сукупності обставин, визначених ч.1 ст. 105 КК України, що свідчать що обвинувачений не потребує покарання, не встановлені. Неповнолітня до навчання чи роботи не приступила, на час кримінального провадження, зокрема у період з 30.12.2018 року по 16.01.2019 року перебувала у розшуку.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України, суд -

Засудив:

ОСОБА_3 визнати винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75, ст. 104 КК України засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо вона на протязі одного року іспитового терміну не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу засудженій ОСОБА_3 не обиралася.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки HUAWEI P8, переданий ОСОБА_6 - залишити останній за належністю.
Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженій, її законному представнику, захиснику, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1