ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 348/269/19

Провадження № 1-кп/348/228/19

03 травня 2019 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000744 за обвинувальним актом від 27.10.2018 року щодо обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозуватка, Маловисківського району, Кіровоградської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , працюючого по тимчасових заробітках, без освіти, проживаючого у фактичних шлюбних відносинах, згідно ст. 89 КК України не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж).

Злочин ним вчинено за наступних обставин.

16.10.2018 року о 10:00 год. обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи в м. Надвірна по вул. Мазепи, Івано-Франківської області, побачив потерпілого ОСОБА_4 , який рухався на зустріч ОСОБА_5 , тримаючи в руках мобільний телефон марки «іРhоnе 4 S» білого кольору. У нього виник умисел на відкрите викрадення мобільного телефону потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих мотивів, без застосування насильства або погрози його застосування з метою відкритого заволодіння чужим майном, підійшов до потерпілого ОСОБА_4 та попросив у нього мобільний телефон для здійснення дзвінка. Отримавши від потерпілого мобільний телефон марки «іРhоnе 4 S» вартістю 800 грн., з карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., та пластиковим чохлом вартістю 150 грн., обвинувачений ОСОБА_5 відразу направився швидким кроком у сторону від потерпілого, не реагуючи на зауваження та прохання потерпілого ОСОБА_4 зупинитися та повернути мобільний телефон, тобто залишив місце вчинення злочину, відкрито заволодівши майном потерпілого.

В результаті незаконних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 975 грн.

30.01.2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення, яка долучена до матеріалів кримінального провадження і відповідно до якої ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, як вчинення умисних дій, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж).

Сторони угоди узгодили покарання за вчинення злочину в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186 КК України визнав повністю, підтримав угоду про примирення і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, обмеження щодо права оскарження вироку та не бажає проведення судового розгляду по даному кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтримав угоду про примирення і просив її затвердити та призначити узгоджене покарання. Вказав, що укладення угоди є цілком добровільним. Йому відшкодовано всі збитки.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення узгодженого сторонами покарання. Вказав, що умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, роз`яснивши сторонам наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену сторонами угоду слід затвердити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_5 обгрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України - відсутні.

Умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

На день підписання угоди матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_4 відшкодована в повному обсязі. Цивільний позов по справі не заявлявся.

Таким чином, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Враховуючи особу обвинуваченого та обставини, при яких ним вчинено злочин суд прийшов до висновку, що йому слід призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Дане покарання визначене в угоді про примирення і є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 314, 373-374, 376, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 30 січня 2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1