ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи 662/713/19 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження № 11-сс/819/287/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: постанова про обрання запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000202 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 12 квітня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новотроїцьке Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 , не працюючого, із неповною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого, на даний час Каховським міськрайонним судом розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.187 КК України;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою слідчого судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 12.04.2019 року у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_8 про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовлено.

Клопотання слідчого СВ Новотроїцького ВП Генічеського відділу поліції ГУНП в Херсонській області, яке погоджено з прокурором Генічеської місцевої прокуратури, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 08.06.2019 року включно.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, за наступних обставин.

26.03.2019 близько 10:00 год. ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з корисливих мотивів та мотивів наживи, маючи прямий умисел на вимагання, спрямований на незаконне одержання у подальшому матеріальних благ, приїхав на автомобілі ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 до місця проживання ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у виді завдання матеріальної шкоди потерпілому, з надуманих підстав, пояснивши факт вчинення ОСОБА_10 дорожньо-транспортної пригоди відносно нього та його дружини, шляхом демонстрації розкладного ножа погрожував вбивством потерпілому, який сприйняв як реальну загрозу його життю та життю своєї родини, став незаконно вимагати у потерпілого ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 20000 гривень. Почувши від потерпілого відмову, оскільки той не мав такої суми грошей, продовжуючи висловлювати погрози, примусив потерпілого ОСОБА_10 написати письмову розписку про те, що той зобов`язується сплатити ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 12000 грн. у строк до 02.04.2019 року. Окрім того, маючи фізичну та моральну перевагу над потерпілим, в рахунок забезпеченості отримання грошей заволодів офіційним документом - закордонним паспортом на ім`я ОСОБА_10 .

У подальшому 01.04.2019 року о 23 год. 45хв., за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з корисливих мотивів та мотивів наживи, маючи прямий умисел на вимагання, спрямований на незаконне одержання у подальшому матеріальних благ, приїхав на автомобілі ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 до місця проживання ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, демонструючи свою моральну перевагу перед ОСОБА_10 , шляхом демонстрації розкладного ножа погрожував вбивством, що потерпілий сприйняв як реальну загрозу його життю та життю своєї родини, став незаконно вимагати у потерпілого грошові кошти в сумі 12 000 грн., та почувши від потерпілого відмову, оскільки той не мав такої суми грошей, продовжуючи висловлювати погрози, повторно примусив потерпілого ОСОБА_10 написати письмову розписку про те, що він зобов`язується сплатити ОСОБА_8 гроші в сумі 12000 грн. у строк до 10.04.2019 року, а в рахунок забезпеченості отримання грошей заволодів реєстраційним знаком від автомобілю марки Москвич 2140 р/н НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_10 ..

Продовжуючи свій злочинний намір, та, маючи прямий умисел на отримання грошей від ОСОБА_10 , перебуваючи в попередній змові з ОСОБА_9 , 10.04.2019 року о 14 год. приїхав до місця проживання потерпілого, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у виді завдання матеріальної шкоди потерпілому, висловлюючи погрози фізичною розправою, став вимагати від потерпілого ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 12 000 грн. та отримав на вказану вимогу від нього гроші в сумі 4000 грн., після чого був затриманий на місці вчинення злочину працівниками Новотроїцького ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді у зв`язку порушенням норм кримінального процесуального права. Свої доводи мотивує тим, що висновки суду грунтуються на припущеннях та не відповідають фактичним обставинам справи. Суд не прийняв до уваги доводи обвинуваченого про його непричетність до інкримінованого злочину. Слідчий суддя не оцінив у сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Вважає, що суд безпідставно обрав відносно ОСОБА_8 найбільш суворий запобіжний захід, який має постійне місце проживання, має на утриманні малолітніх дітей, в силу ст.89 КК України не судимий. З цих підстав просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_7 , який підтримав свої апеляційні вимоги, просив їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає фактичним обставинам справи, який підтверджується дослідженими доказами, яким дана належна оцінка.

Як убачається з матеріалів провадження, 10.04.2019 року ОСОБА_8 було затримано в порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, та 11.04.2019 року йому повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину. (а.п. 35 -39)

Відповідно до положень ст.ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраним в ході досудового розслідування доказами, зокрема, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, де потерпілий впізнав ОСОБА_8 , який вимагав передати майно гроші та заволодів його паспортом, протоколом огляду грошових коштів, протоколом обшуку, під час якого у ОСОБА_8 були вилучені документи потерпілого ОСОБА_10 та грошові кошти в сумі 4000 грн.

(а.п. 13- 30)

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину.

На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, де перевіряється достатність доказів, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо неї обмежувального заходу.

Як встановив слідчий суддя і це підтверджується матеріалами провадження,

ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, дані про його особу вказують на те, що він не має постійного місця роботи та заняття, перебуває у цивільному шлюбі, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, показання потерпілого про вимагання у нього грошових коштів шляхом погроз з боку ОСОБА_8 , зокрема й ножем, побоювання потерпілого не лише за себе, а і за свою сім`ю, оскільки йому відомо про їх місце перебування, і ці обставини в своїх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи, що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі, незаконно впливати на потерпілого, свідків шляхом погроз, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненому злочині, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також з огляду на те, що він може ухилитися від слідства і суду, незаконно вплинути на потерпілого та свідків, продовжити злочинну діяльність, тобто на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Посилання захисника на наявність у підозрюваного ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, що він має постійне місце проживання, має на утриманні малолітніх дітей, в силу ст.89 КК України не судимий, та недоведеність ризиків, заявлених в клопотанні слідчого, які на його думку, не дають достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на його поведінку, та не є такими, що усувають встановлені слідчим суддею ризики, і його висновок не спростовують, а тому не можуть слугувати стримуючим фактором, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 тяжкого злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, його негативну репутацію, шо він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, потребує контролю та профілактичної роботи з боку поліції.

Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, в межах іншого кримінального провадження, яке розглядається в Каховському міськрайонному суді Херсонської області, в межах якого до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який він порушив, та був затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, поза місцем свого проживання.

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до нього запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно вливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити свою злочинну діяльність, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Тому твердження захисника про недоцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст.5 Конвенції про захист прав людина та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку колегія суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Посилання захисника на те, що слідчим суддею не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, не заслуговують на увагу, оскільки встановлені слідчим суддею обставини підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні , в тому числі щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому, враховуючи обставини кримінального провадження, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з погрозою застосування насильства, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано не застосував альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Інші посилання сторони захисту були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність та обґрунтованість постановленої ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги захисника про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 12 квітня 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2