ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/285/19 Справа № 221/3445/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 15 серпня 2014 року щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Іловайськ Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, за апеляційною скаргою прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2018 року,

за участю:
секретаря ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 15 серпня 2014 року щодо ОСОБА_5 повернено прокурору.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд першої інстанції посилався на те, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не містять відомостей про те, що ОСОБА_5 було оголошено у міждержавний або міжнародний розшук, а також, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та стосовно нього наявні фактичні дані про перебування поза межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Поряд із цим суд вказав на те, що наявні в реєстрі відомостей про повідомлення ОСОБА_5 про підозру 16 серпня 2014 року та проведення того ж дня його допиту спростовуються наявною у реєстрі постановою від 25 вересня 2014 року про закриття провадження, оскільки реєстр не містить відомостей про те, що ОСОБА_5 було відомо про її скасування, що істотно порушує його права. Окрім того, суд вказав на те, що залучені до справи захисники не мали жодного побачення з обвинуваченим.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор вказує на те, що спеціальне розслідування проводилось у відповідності з вимогами закону та ОСОБА_5 було оголошено у розшук, оскільки за викликами органів досудового розслідування він не з`являвся, що суд належним чином не оцінив. Поряд із цим, твердження суду про те, що обвинуваченому не було відомо про скасування постанови про закриття провадження та про зміну підозри, спростовуються його ж висновком про те, що 16 серпня 2018 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру.
На переконання прокурора, обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України щодо свого змісту, а тому наведені судом підстави для його повернення є незаконними та необґрунтованими.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, захисника, яка просила в задоволенні скарги прокурора відмовити, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.
Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
Разом з цим, згідно з вимогами статті 5 Закону України "Про здіснення правосуддя та кримінального провадження у зв"язку з проведенням антитеррористичної операції" ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває в районі проведення антитерористичної операції, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом.
Перевіркою матеріалів обвинувального акта встановлено порушення органами досудового розслідування зазначених вимог кримінального процесуального закону, а тому висновок суду першої інстанції про необхідність його повернення прокурору за цих підстав є обґрунтованим.
Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування, 25 вересня 2014 року кримінальне провадження було закрито, однак постанову про закриття провадження скасовано вже 23 жовтня 2014 року.
26 грудня 2014 року ОСОБА_5 оголошено у розшук та провадження у звязку з цим було зупинено.
Разом із цим, після оголошення ОСОБА_5 у розшук, провадження неодноразово відновлювалось, однак при цьому відомостей про оголошення ОСОБА_5 у розшук повторно, що б давало підстави розцінювати його дії як ухилення від слідства та суду, органами досудового розслідування не надано та матеріали провадження таких відомостей не містять.
Відсутні у матеріалах провадження також й відомості про те, що ОСОБА_5 був обізнаний про скасування постанови про закриття провадження, що взагалі ставить під сумнів дотримання органами досудвого розслідування його права на захист.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в цій частині є такими, що вимогам кримінального процесуального закону, а також матеріалам провадження, відповідають.
На переконання колегії суддів, наведені судом обставини перешкоджають розгляду кримінального провадження, стосовно якого здійснювалось спеціальне досудове розслідування.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4