ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001310 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаного із обмеженням волі, а саме: особисте зобов`язання.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя не прийняв до уваги, що матеріали кримінального провадження за № 0001310 не містять докази направлення та вручення викликів слідчого ані підозрюваного ОСОБА_8 , ані іншим членам його сім`ї, а тому підозрюваний не мав процесуального обов`язку з`явитися до слідчого.
Посилається на те, що висновок слідчого судді про існування ризику у вигляді переховування від органів досудового слідства, яке виразилося у тому, що підозрюваний ОСОБА_8 не надав письмове повідомлення слідчому чи прокурору про проходження ним лікування, не ґрунтується ні на матеріалах кримінального провадження, ні на нормах закону.
Вважає, що підозрюваний ОСОБА_8 не переховувався від органів досудового слідства, а його місце перебування було відомо органам Національної поліції, також ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину під час допиту в якості підозрюваного визнав, активно сприяє у розкритті злочину.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження містяться матеріали приводу ОСОБА_8 , згідно яких працівниками поліції Новокадацького відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області встановлено, що починаючи з серпня 2018 року ОСОБА_8 перебував на цілодобовому лікуванні у реабілітаційному центрі Віра та Надія.
Більш того, прокурор під час розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 підтримав, але не у вигляді тримання під вартою, а у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний не переховувався від органу досудового розслідування, а лікувався у реабілітаційному центрі.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2018 рокубуло задоволено клопотання слідчого Слідчого відділення Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 11 години 40 хвилин 23 листопада 2018 року, із встановленням розміру застави у двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 35 240 гривень, та у разі внесення застави у визначеному судом розмірі, покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця реєстрації та проживання.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, є наявність ризиків у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду, що він довів самим фактом переховування, в зв`язку із чим його було оголошено у розшук та затримано, оскільки, лікуючись у реабілітаційному центрі «Благодійний фонд «Віра та Надія», він мав час та можливість, після пред`явленої підозри, зробити письмові повідомлення слідчому чи прокурору про проходження ним лікування, що було б наявним підтвердженням відсутності переховування.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який не заперечував щодо задоволення, однак від клопотання не відмовлявся, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно із вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані.

Відповідно до наданих матеріалів, суд дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, що узгоджується з наданими до клопотання матеріалами протоколами огляду місця події, допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , висновком експерта, та іншими матеріалами досудового розслідування.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Оцінюючи ризики, заявлені у клопотанні слідчого, слідчий суддя врахував, що ризик, зазначений у клопотанні слідчого, до яких належить: можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду - існує, оскільки ОСОБА_8 вже був оголошеним у розшук по вказаному кримінальному провадженню, що свідчить також про можливість подальшого переховування від органів досудового розслідування або суду.

Також слідчим суддею було враховано, що підозрюваний ОСОБА_8 лікувався в реабілітаційному центрі «Благодійний фонд «Віра та Надія», але не повідомив слідчого про проходження ним лікування, що було б наявним підтвердженням відсутності переховування.
Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він підтверджується матеріалами клопотання.

Ризик про можливість вчинення будь-якого іншого кримінального правопорушення слідчим суддею обґрунтовано не встановлено, оскільки матеріалами кримінального провадження вказаний ризик не підтверджено, а прокурором в судовому засіданні не доведено, з чим погоджується і колегія суддів.
Тому доводи захисника щодо не дослідження в повному обсязі обставин, передбачених ст. 177 КПК України, не підлягають врахуванню.
Підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки судом було доведено факт переховування підозрюваного від органів досудового слідства, у зв`язку з чим ОСОБА_8 було оголошено у розшук, та в подальшому, колегія судів не виключає можливість, що з метою уникнення відповідальності підозрюваний може переховуватись від досудового розслідування і суду.
Отже, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Колегія суддів не погоджується з доводами захисника про відсутність в матеріалах кримінального провадження направлень слідчим ОСОБА_8 викликів з`явитися до органів досудового розслідування, оскільки 09 липня 2018 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, отже останній знав у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, і що треба буде з`являтися до органів досудового розслідування, проте ОСОБА_8 не виявив бажання повідомити відповідний орган про проходження ним лікування в реабілітаційному центрі, що свідчить про можливість переховування ним від слідства.
Твердження захисника щодо клопотання прокурора в судовому засіданні про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нового судового рішення про застосування щодо ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки в су,ді апеляційної інстанції прокурор повідомив, що не відмовляється від свого клопотання.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Крім того, в суді апеляційної інстанції встановлено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 вже надійшов на розгляд до суду, а тому питання щодо зміни чи скасування запобіжного заходу може бути вирішено відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2018 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2018 рокущодо ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :

_____________ _________ _________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4