Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1935/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу прокурора, яка здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000716 від 16.02.2019 прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 26 лютого 2019 року,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
третьої особи ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 26.02.2019 року та постановити нову, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_9 про накладення арешту на грошові кошти в сумі 50 тис. доларів США (спец. пакет № 4448652), ніж в чохлі (спец. пакет № 4465621) та спортивний костюм чорного кольору (спец. пакет № 4367949), що були вилучені в ході проведення обшуку 22.02.2019 в автомобілі Ford Transit Connect д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_10 та яким керував на підставі генеральної довіреності ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000716 від 16.02.2019. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що слідчим суддею не взято до уваги доводи слідчого, що вилучені в ході обшуку грошові кошти, ніж та одяг мають значення для досудового розслідування провадження, містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, що розслідується, в тому числі використовувалися як засіб вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди в тому числі у вигляді інформації, що у них (на них) міститься. Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 має погашену судимість за вчинення корисливого злочину (грабежу), про що зазначено у протоколі допиту ОСОБА_8 , що не виключає можливість отримання коштів, знайдених під час обшуку, злочинним шляхом. Крім того, судом неналежно оцінено ризики відмови в накладенні арешту, якими відповідно до абз.2 ч.1 ст.170 КПК України є приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Згідно оскарженої ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 26 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_9 про накладення арешту на майно.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити, пояснення ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1). збереження речових доказів; 2). спеціальної конфіскації; 3). конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4). відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Отже, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Приписами 2 ст.173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-11) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Як вбачається зі змісту клопотання слідчого поліції про накладення арешту на майно, слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000716 від 16 лютого 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 387 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що близько 18 год. 16 хв. 21.02.2019 року троє невідомих чоловіків в темному одязі та у масках на обличчі, погрожуючи предметом схожим на пістолет гр. ОСОБА_11 , яка являється керівником ФОП « ОСОБА_12 », та клієнту зазначеної фірми ОСОБА_13 , який являється ФОП « ОСОБА_14 », одягли металеві кайданки на кисті правих рук зазначених осіб. Продовжуючи свої злочинні дії, невстановлені особи із сумочки ОСОБА_11 відкрито викрали грошові кошти в сумі 4 тис. доларів США та зникли у невідомому напрямку.
Крім цього ході проведення досудового розслідування встановлено, що близько 20 год. 05 хв. цього ж дня до приміщення ювелірної майстерні, розташованої по вул. Князів Острозьких, 53, м. Житомир зайшли троє невідомих чоловіків в темному одязі та у масках на обличчі, погрожуючи предметом схожим на пістолет ОСОБА_15 , зв`язали останньому липкою стрічкою руки та ноги. Продовжуючи свої злочинні дії, невстановлені особи з трьох незачинених металевих сейфів відкрито викрали золоті заготовки до ювелірних виробів та зникли у невідомому напрямку. Сума збитку встановлюється.
Проведеними оперативно-розшуковими заходами було встановлено, що до вчинення вищевказаних злочинів може бути причетний мешканець м. Житомира ОСОБА_8 , який пересувається на автомобілі Ford Transit Connect, д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові білого кольору.
Працівниками поліції 22.02.2019р. вищевказаний автомобіль був зупинений по вул. Романа Шухевича (Сабурова) поблизу ТМО№2, яке має номер буд.№2а, в якому пересувалися ОСОБА_8 та його батько ОСОБА_16 . В зв`язку з цим було проведено невідкладний обшук без дозволу слідчого судді, під час проведення якого було виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 50 тис. доларів США (спец пакет № 4448652), ніж в чохлі (спец пакет № 4465621) та спортивний костюм чорного кольору (спец пакет № 4367949).
22.02.2019, постановою слідчого вилучені вищевказані грошові кошти, ніж та спортивний костюм, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
На переконання апеляційного суду, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що недоведеність слідчим використання вилученого майна як доказу у кримінальному проваджені позбавляє можливості переконатися у обґрунтованості поданого слідчим клопотання про арешт майна, що може призвести до порушення прав власника на законне володіння, користування та розпорядження своїм майном.
ОСОБА_8 надав суду першої інстанції копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про його реєстрацію як фізичної особи-підприємця, копії податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2017, 2018р.р. та квитанції платника податків як доказ звітності перед податковим органом. Вказані документи були оглянуті судом та долучені до матеріалів справи.
Також, слідчим суддею було оглянуто трудову книжку ОСОБА_8 , з якої вбачається, що з 2010р. по 2017р. ОСОБА_8 був працевлаштований, працював на керівних посадах - заступником керівника, директором підприємства, що свідчить про законність доходів останнього.
З приводу ножа в чохлі ОСОБА_8 пояснив, що має дозвіл на носіння холодної зброї. В обґрунтування своїх пояснень надав для огляду слідчому судді оригінал дозволу на носіння холодної зброї.
В матеріалах провадження відсутні будь-які докази підозри ОСОБА_8 у причетності до вчинених кримінальних правопорушень. Вилучене в ОСОБА_8 майно, як доказ не співвідноситься з обставинами кримінальних правопорушень встановлених за результатами досудового розслідування кримінального провадження №0000716.
За результатами апеляційного розгляду, вище зазначені висновки слідчого судді щодо недоведеності слідчим поліції використання вилученого майна як доказу у кримінальному провадженні, прокурором спростовані не були, належні докази на підтвердження клопотання про арешт майна надані не були.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області про накладення арешту на майно, належно дослідив у повному об`ємі необхідні матеріали провадження, викладені висновки слідчого судді в оскарженій ухвалі є обґрунтованими.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000716 від 16.02.2019 прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 26 лютого 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області підполковника поліції ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :