Справа № 738/1610/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/97/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 4 жовтня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування відносно нього Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838 VIII, який вступив в дію 24 грудня 2015 року та зарахування йому в строк покарання терміну попереднього ув`язнення з 13 листопада 2015 року по 09 грудня 2015 року, а також з 23 грудня 2015 року по 17 листопада 2017 року.

В обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначено, що ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2014 року, який набрав чинності 09 жовтня 2015 року, і застосоване в даному кримінальному провадженні попереднє ув`язнення з 23 вересня 2013 року по 17 грудня 2013 року вже зараховано засудженому ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2017 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, більше в даному кримінальному провадженні відносно засудженого ОСОБА_8 попереднє ув`язнення не застосовувалось.

Не погодившись з рішенням суду засуджений ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та зарахувати йому строк покарання термін попереднього ув`язнення з 23 грудня 2015 року по 17 листопада 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що 23 грудня 2015 року він вибув з ОСОБА_9 до УВП (№1) м. Вінниця для участі в судових засіданнях по іншому кримінальному провадженню в якому йому не обирався запобіжний захід в зв`язку з тим, що він вже відбував покарання і у вказаному закладі він перебував за більш гірших умов ніж у Менській ВК.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення місцевого суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та є обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів провадження вироком Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2014 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 332, 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди та з конфіскацією майна. Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 залишено у виді застави. Зараховано в строк покарання час перебування під вартою з 23 вересня 2013 року по 17 грудня 2013 року.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Вінницької області від 09 жовтня 2015 року вирок Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2014 року змінено, ОСОБА_8 визнаний винним за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 322 КК України і на підставі ст. 70 КК України йому визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди та з конфіскацією особистого майна. В решті вирок Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11 липня 2014 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду щодо засудження ОСОБА_8 набрала законної сили 09 жовтня 2015 року.

Згідно протоколу затримання особи, засудженої за вчинення злочину, ОСОБА_8 був затриманий 12 листопада 2015 на підставі вищевказаного вироку.

Згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2017 року засудженому ОСОБА_8 зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 23 вересня 2013 року по 17 грудня 2013 року.

В подальшому, після затримання та доставлення до Менської ВК 91 засуджений ОСОБА_8 23 грудня 2015 року вибув з вказаної установи до УВП (№1) м. Вінниця для участі в судових засіданнях по розгляду кримінального провадження по обвинуваченню його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 КК України (кримінальне провадження № 0000033).

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи рішення, обґрунтовано врахував положення ст.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» та вірно вказав, що в контексті вказаної норми закону, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили та закінчується з моменту набрання вироком законної сили, з чим погоджується і колегія суддів.

Окрім того, як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, та з чим погоджується і колегія суддів, строк, який просить зарахувати ОСОБА_8 в своєму клопотанні у строк відбування покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України не є строком попереднього ув`язнення.

Так, у відповідності до вимог ч.5 ст.72 КК України, викладеної в редакції згідно ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VІІІ, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, суд зараховує строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На думку колегії суддів, строки перебування ОСОБА_8 у УВП (№1) м. Вінниця, зокрема, для участі в судових засіданнях по розгляду кримінального провадження по обвинуваченню його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 КК України, щодо вказаної заяви засудженого не є строком попереднього ув`язнення в розумінні ЗУ «Про попереднє ув`язнення», оскільки вирок відносно нього вже набрав законної сили 9 жовтня 2015 року і за вказаним вироком його було затримано 12 листопада 2015 року. З такими висновками суду погоджується і колегія суддів та вважає доводи засудженого в цій частині необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки апелянтом не було надано жодних доказів того, що ОСОБА_8 був доставлений до УВП (№1) м. Вінниця для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження в розумінні вказаних норм закону.

Переконливих доводів на обґрунтування своєї позиції, які б за своїм змістом безумовно спростовували висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні клопотання засудженого, в апеляційній скарзі не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Порушень вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни або скасування ухвали, не виявлено.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції винесена законно та обґрунтовано, з додержанням вимог КПК України, правові підстави для скасування даного судового рішення за поданою апеляційною скаргою відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 4 жовтня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування йому в строк покарання терміну попереднього ув`язнення без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4