В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.10.2018 Справа №607/10506/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0000060 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гвардійське Первомайського району АР Крим, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, солдата військової частини польова пошта НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , раніше не судженого, про обвинувачення за ч.4 ст.407 КК України,-
встановив:
Cолдат військової служби за контрактом ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимогам статей 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання в умовах особливого періоду без поважних причин та за відсутності дозволу командування умисно порушив розпорядок військової частини на 2017 рік, затверджений наказом №3477 від 22.12.2016 року ТВО командира військової частини п/п НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_1 ) та не прибув вчасно 31 серпня 2017 року до 08 годин 30 хвилин у розташування військової частини, що за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 прибув у розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою АДРЕСА_2 лише 4 червня 2018 року в 11 годин 00 хвилин прибув. Тобто, він вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.407 КК України за кваліфікуючими ознаками не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав. Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорювалися. Суд вирішив допитати лише обвинуваченого.
ОСОБА_4 надав показання, що все було так, як вказано в обвинувальному акті. Він без поважних причин та за відсутності дозволу командування умисно не прибув вчасно 31 серпня 2017 року до 08 год. 30 хв. у розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою АДРЕСА_2 . На службу у розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою АДРЕСА_2 він прибув 4 червня 2018 року в 11 год. 00 хв. Злочин вчинив, у зв`язку з виникненням обставин особистого характеру. У вчиненому щиро розкаюється.

Враховуючи наведене суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України, тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин у розташування військової частини, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його молодий вік, позитивну характеристику і те, що у нього на утриманні малолітня дитина ОСОБА_5 , а також обставину, що пом`якшує покарання це щире каяття, визнання вини, сприяння встановленню істини. Суд вважає, що з метою виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання передбачене ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі.
Органом пробації надано досудову доповідь, згідно з якою виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе і не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та висновок органу пробації суд вважає, що ОСОБА_4 може бути перевихований без ізоляції від суспільства, а тому, відповідно до ст.75 КК України доцільно звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, встановити йому іспитовий строк та покласти на нього відповідні обов`язки передбачені ст.76 КК України.
Керуючись статтями 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі з випробування та встановити йому іспитовий строк 1(один) рік.
На ОСОБА_4 , в порядку ст.76 КК України, покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного суду України.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий суддя ОСОБА_1