Справа № 643/8494/18
Провадження № 1-кп/643/474/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2019 Московський районний суд міста Харкова у складі колегії суддів : головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження № 0000980 від 11.09.2017 за обвинуваченням
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова , громадянки України, раніше не судимої , приватного підприємця , пенсіонерки , проживаючої за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.1 ст.14, п.п.6,11 ч.2 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні суду перебуває кримінальна справа щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.1 ст.14, п.п.6,11 ч.2 ст.115 КК України , яка утримується під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27.
В судове засідання не з"явилися свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Від захисника ОСОБА_12 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу , обраного відносно ОСОБА_9 з тримання під вартою на цілодобовий домашнеій арешт . У клопотанні захисник ОСОБА_13 , посилається на погіршення самопочуття, відсутність належних умов у камері , необгрунтованих звинуваченьпідзахисної у порушенні правил внутрішнього розпорядку.
Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_14 , обвинувачена ОСОБА_9 підтримали заявлене клопотання.
Прокурор заперечував проти даного клопотання, просив залишити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Судом встановлено , що ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова 26 січня 2018 року відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою
13 лютого 2019 року Московським районним судом міста Харкова запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 діб до 13 квітня 2019 року.
При продовженні запобіжного заходу судом враховувалися фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_9 умисного особливо тяжкого злочину, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання свідчить про суспільну небезпеку обвинуваченої та про відсутність підстав на даний час для зміни запобіжного заходу.
При цьому , суд врахував, що з часу обрання запобіжного захисту у вигляді тримання під вартою не змінилися підстави для цього та ризики, передбачені ст.177 КПК України.
При цьому, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою, суд, дотримавшись вимог ст.ст.176,177,178,183, 194, 197, 199 КПК України, зясувавши і дослідивши всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон повязує можливість продовження строку тримання під вартою, дійшов висновку про те, що заявлені раніше і наявні у кримінальному провадженні ризики не зменшилися.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Визначаючи підстави для виняткового виду запобіжного заходу, суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, а також враховує, що більш м"які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Щодо погіршення стану здоровья обвинуваченої, суду не надано доказів того , що він є таким , що перешкоджає подальшому утриманню обвинуваченої під вартою.
Керуючись ст.ст. 27, 36, 134, 331, 392 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :
В задоволенні клопотання захиснику ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_9 із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити
У судовому засіданні оголосити перерву до 27 березня 2019 року 12-00 год.
Повторити виклик свідків судовою повісткою .
Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : суддя ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3