Справа № 202/8200/18
Провадження № 1-кс/202/9848/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А
28 грудня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за № 0001118, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотання, погодженим із прокурором, в якому просить накласти арешт на автомобіль «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем із подальшим його зберіганням на спеціальному майданчику ПП «Автоклуб» за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22К-1.
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що22.12.2018 року приблизно о 23 год. 00 хв. у Новокодацькому районі м. Дніпра по вул. Набережній Заводській з боку Амурського мосту в напрямку Кодацького мосту рухався автомобіль «HYUNDAI SONATA» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , який на заокруглені дороги ліворуч втратив контроль над керуванням автомобілем і в районі електроопори № 264 виїхав за межі проїзної частини праворуч, автомобіль в некерованому стані продовжив рух по території АЗС № 5 «АВІАС», яка розташована по вул. Набережній Заводській, 56 та контактував зі швидко-дизельною колонкою, після чого перекинувся. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, від яких настала його смерть на місці події. Під час огляду місця ДТП був вилучений автомобіль «HYUNDAI SONATA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому виявлені значні механічні пошкодження, тобто вказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відповідно до ст. 98 КПК України має значення речового доказу. Власником вказаного автомобіля відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 є ОСОБА_6 . Даний автомобіль постановою слідчого від 23.12.2018 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Для встановлення обставин кримінального провадження необхідно проведення ряду експертиз, для чого має бути досліджено вказаний автомобіль, тому виникає потреба в його збереженні, так як існує загроза його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тобто є підстави для накладення арешту, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд клопотання без його участі.

Особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, у судове засідання не з`явилася, її неявка не перешкоджає судовому розгляду.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Слідчим суддею встановлено, що 23 грудня 2018 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України за №0001118.
Як вбачається з матеріалів клопотання, під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був вилучений автомобіль «HYUNDAI SONATA» реєстраційний номер НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями.
Постановою слідчого від 23.12.2018 року даний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
За змістом частини першої статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з частиною другої статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому згідно статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до частини третьою статті 132 КПК не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Статтею 173 КПК визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (частина четверта статті 170 КПК).
Слідчий суддя вважає доведеним, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений автомобіль «HYUNDAI SONATA» реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберіг на собі сліди правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за ознаками статті 286 ч. 2 КК України, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень вказаного автомобіля.
В той же час існує загроза перетворення, відчуження чи розпорядження власником вказаним автомобілем, що перешкодить досудовому розслідуванню.
Слідчий суддя враховує, що на сьогодні причина та всі обставини дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «HYUNDAI SONATA» реєстраційний номер НОМЕР_1 не встановлені, ще не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження.
Отже, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вказаний автомобіль.
На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна і не матиме тяжких наслідків.
Тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання перетворенню, використанню чи відчуженню автомобіля «HYUNDAI SONATA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_6 , на даний автомобіль необхідно накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «HYUNDAI SONATA» реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасований в порядку, визначеному статтею 174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1