печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного буро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000047 від 15.02.2019 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

12.03.2019 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного буро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором першого відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000047 від 15.02.2019 про арешт майна на автомобіль «AUDI A6» р.н. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить - ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

13 березня 2019 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, слідчим було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
Другим слідчим відділом Територіального управління Державного буро розслідувань, розташованого у м. Києві розслідується кримінальне провадження у кримінальному провадженні № 0000047 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.219, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 15.02.2019 о 07.21 на автодорозі Н-01 «Київ-Знамянка» в районі 227 км. + 500 м., між с. Ребедайшлівка та с. Михайлівка, Кам`янського району, Черкаської області, між вантажним автомобілем «SCANIA» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався в напрямку м. Кам`янка та автомобілем «AUDI A6» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в напрямку м. Сміла, відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме: водій автомобіля «AUDI A6», на заокругленні дороги виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем «SCANIA», від якого автомобіль «AUDI A6» загорівся та водій ОСОБА_5 помер на місці пригоди.

По даному факту розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000047 від 15.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході проведення огляду місця події на 227 км. + 500 м. автодороги Київ - Знам`янка, в адміністративних межах Кам`янського району, Черкаської області від 15.02.2019, виявлено та оглянуто автомобілі - «SCANIA» р.н. НОМЕР_2 та «AUDI A6» р.н. НОМЕР_1 .

Автомобіль «AUDI A6» р.н. НОМЕР_1 після проведення огляду вилучено та передано на зберігання, на територію Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області.

15.02.2019 старшим слідчим ВРЗ СТ СУ ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_7 , винесено постанову про визнання транспортних засобів, автомобілів - «SCANIA» р.н. НОМЕР_2 та «AUDI A6» р.н. НОМЕР_1 , речовими доказами у кримінальному провадженні №0000047 та приєднання їх в цій якості до матеріалів даного провадження у відповідності до положення ст.ст. 98, 100 та 110 КПК України, оскільки данні транспортні засоби зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Автомобіль «AUDI A6» р.н. НОМЕР_1 , 2016 року виготовлення, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 .

Слідчий вказує, що транспортний засіб, а саме автомобіль «AUDI A6» р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, під час досудового розслідування необхідно провести ряд експертиз та слідчих дій із залученням даного транспортного засобу у стані, який він мав на момент огляду 15.02.2019 року, з метою забезпечення збереження цього речового доказу

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що 18.02.2019 постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 вказане майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного буро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000047 від 15.02.2019 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «AUDI A6» р.н. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить - ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 .

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1