справа № 208/3340/18
№ провадження 1-кп/208/469/18
ВИРОК
Іменем України

20 листопада 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002670 від 29.12.2017 року і угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з одного боку, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянином України, одруженим, не працюючим, на утриманні малолітніх дітей не маючим, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимим, обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 1 ст. 310 КК України, суд -

встановив:
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002670 від 29.12.2017 року та угоди про визнання винуватості від 31.05.2018 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень при наступних обставинах:
ОСОБА_4 приблизно в середині березня 2018 року у вечірній час доби, знаходячись у підвалі будинку по АДРЕСА_2 , маючи умисел на придбання та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1991 року № 576 «Інструкція про порядок виготовлення, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивості метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», цілком усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, розуміючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знайшовши конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпусом ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5 та уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, поклав їх до кишені своєї куртки та зберігаючи їх при собі, пішов до місця своєї реєстрації та мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим придбав, носив та зберігав зазначений вибуховий пристрій та вибухову речовину без передбаченого законом дозволу.
19.04.2018 року у період часу з 14.40 год. до 16.00 год. співробітниками Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.04.2018 року, проведено обшук квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 . В ході проведення обшуку зазначеної квартири, співробітниками поліції виявлено та вилучено предмети, які відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи № 33/5.2/142 від 24.05.2018 року є: конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпусом ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5, який відноситься до категорії вибухових речовин та уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, який відноситься до категорії вибухових пристроїв. Придатні для створення вибуху, виготовлені промисловим способом.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: у носінні, зберіганні, придбанні вибухового пристрою та вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.
Крім того, ОСОБА_4 , приблизно 09 квітня 2018 року, у вазоні для розсади у приміщенні кімнати квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, цілковито розуміючи та усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, незаконно, тобто не маючи спеціального дозволу ліцензії на здійснення такої діяльності, культивував нарковмісні рослини шляхом посіву, тобто внесення у відкритий ґрунт землі насіння коноплі, та вирощування, тобто піддавав поливу, обробці землі рослини коноплі у невстановленій кількості, з метою їх подальшого висушування та рафінування, тобто виготовлення та одержання готового до використання, вживання та зберігання наркотичного засобу, для особистого вживання без мети збуту.
19.04.2018 року у період часу з 14.40 год. до 16.00 год. співробітниками Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.04.2018 року, проведено обшук квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 . В ході проведення обшуку зазначеної квартири, співробітниками поліції виявлено та вилучено: рослини зеленого кольору у кількості 18 штук.
Відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № 1/8.6/1786 від 14.05.2018 року, рослини зеленого кольору у кількості 18 штук, вилучені в ході обшуку за адресою АДРЕСА_2 , відносяться до рослин роду коноплі (Cannabis), що віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей, які ОСОБА_4 незаконно посіяв та вирощував.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, а саме у незаконному посіві та вирощуванні конопель.
За сукупністю вчиненого, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 1 ст. 310 КК України, а його дії виразились у носінні, зберіганні, придбанні вибухового пристрою та вибухової речовини без передбаченого законом дозволу та у незаконному посіві та вирощуванні конопель.
31 травня 2018 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002670 від 29.12.2017 року та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому проваджені ОСОБА_4 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Дніпродзержинської місцевої прокуратури, за адресою: м. Дніпродзержинськ, вулиця І. Ясюковича, 2 укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно змісту укладеної та підписаної сторонами угоди:
Обвинувачений жодним чином проведенню досудового розслідування не перешкоджав, в ході досудового розслідування беззастережно визнавав вину. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами у наданні відомостей про осіб, що причетні до вчинення злочинів та обставин, при яких вказані особи вчиняють злочини, сприяти розслідуванню та дати показання свідка щодо обставин та осіб, які займаються вчиненням злочинів, а також виявленні та припиненні відомих йому кримінальних правопорушень.
Сторони підтверджують, що в результаті вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 матеріальна шкода не заподіяна.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого (згідно ст. 66 КК України), є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого (згідно ст. 67 КК України), не встановлено.
З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, сторони узгодили наступне покарання:
- визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 1 ст. 310 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття призначити 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.
Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.
Також наслідком укладання угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
У разі невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку.
Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.
Крім того, обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 310 КК України з призначенням йому вказаного остаточного покарання. Злочини вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до тяжких злочинів, а злочин, передбачений ч. 1 ст. 310 КК України до злочинів невеликої тяжкості, тому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючи відсутність потерпілого, завдання кримінальним правопорушенням шкоди лише державним та суспільним інтересам, в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.
Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 310 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявності суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України вважається особою раніше не судимою, перебуває на обліку лікаря-нарколога з 2008 року з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади в результаті вживання психоактивних речовин, синдром залежності F 19.2», на обліку лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд прийшов до висновку, що ці обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, а тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.05.2018 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002670 від 29.12.2017 року з одного боку та обвинуваченим у у цьому проваджені ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та ч. 1 ст. 310 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за ч. 1 ст. 310 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обовязки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 2 288, 00 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень витрат, пов`язаних з проведенням експертизи № 1/8.6/1786 від 14.05.2018 року;
Стягнути з ОСОБА_4 858, 00 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень витрат, пов`язаних з проведенням експертизи № 33/5.2/142 від 24.05.2018 року.
Речові докази:
- корпус ручної осколкової наступальної гранати РГД-5 з маркуванням «159-81» «Т» та запал від гранати з маркуванням «165-78» «УЗРГМ» «УЗЧП», рослини зеленого кольору у кількості 18 штук - знищити.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. 473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1