Ухвала
11 березня 2019 року
м. Київ
справа № 752/945/16-к
провадження № 51-1173ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28 лютого 2019 року щодо нього,
встановив:
Засуджений звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Так, згідно зі вказаною статтею в касаційній скарзі має бути наведено вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, з їх обґрунтуванням і зазначено, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання

про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 КПК.

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

У поданій скарзі ОСОБА_4 порушує питання перегляду вищевказаних судових рішень, однак не вказує на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для їх зміни чи скасування та належним чином не обґрунтовує свої доводи.

За змістом ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. В частині 2 зазначеної статті визначено перелік підстав за наявності яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 413 КПК неправильним застосуванням закону України

про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Статтею 414 КПК встановлено, що невідповідним ступеню тяжкості

кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання,

яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром

є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Касаційна скарга засудженого містить ретельний опис подій у провадженні, однак з її змісту не вбачається, у чому саме полягає неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування оскаржених судових рішень. Також у скарзі не конкретизовано яких порушень допущено судами

та як це перешкодило чи могло перешкодити ухвалити законні рішення. Крім того, ОСОБА_4 не наводить обґрунтувань невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, зокрема, не вказує у чому полягає його явна несправедливість.

Крім того, у касаційній скарзі засуджений ставить питання про закриття кримінального провадження, однак не наводить підстав з яких воно може бути закрите.

Також, згідно зі ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються, проте ОСОБА_4 до касаційної скарги не долучив копію оскарженого вироку.

Наявність вказаних недоліків та відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги

і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду

на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу засудженого необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк

для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня

її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: