Справа №127/9384/16-к
Провадження №1-кп/127/38/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі :

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 309 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000161 від 12.02.2017 року, ч.2 ст. 389 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000896 від 08.02.2016 року, ч. 1 ст.263 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000620 від 10.02.2017 року, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 311, ч.2 ст. 313, ч.2 ст. 307 КК України, відомості про, які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00081178, від 11.10.2016 року, суд

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 389, ч. 1 ст.263, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 311, ч.2 ст. 313, ч.2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке мотивоване тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у скоєнні ряду епізодів умисних злочинів, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 389, ч. 1 ст.263, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 311, ч.2 ст. 313, ч.2 ст. 307 КК України, вчинені ним у різний час, останній був оголошений в розшук, в зв`язку із зникненням його із місця постійного проживання та судом надавався дозвіл на його затримання та доставку до суду, в зв`язку з умисним ухиленням останнім від суду. 22.12.2018 року о 22:30 годині ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції на підставі ухвали суду та доставлений в судове засідання. Висловився про наявність, з огляду на вищевказане, обґрунтованих підстав вважати, що ОСОБА_4 в разі обрання йому менш суворо заходу аніж тримання під вартою буде ухилятися від суду та може продовжити вчиняти нові злочини, а тому наявним в кримінальному провадженні ризикам можна запобігти лише застосуванням до обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак до суду не з`являвся спочатку через хворобу, а в подальшому, оскільки переховувався від своїх знайоми, які погрожували йому фізичною розправою, однак до правоохоронних органів з даного приводу він не звертався. Розумів, що до нього був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою зі звільненням під заставу, який він порушує, однак вважає, що це порушення зумовили об`єктивні обставини.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з підстав невідповідності поданого клопотання вимогам КПК України, зокрема неподання клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з застави на тримання під вартою, а також враховуючи об`єктивні підстави зазначені його підзахисним, які виправдовують причини його неявки в судові засідання та не пов`язанні з ухилянням від суду.

Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, прокурором доведено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 389, ч. 1 ст.263, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 311, ч.2 ст. 313, ч.2 ст. 307 КК України, тобто у вчиненні, зокрема і злочинів середньої тяжкості, і тяжкого злочину, що обвинувачений умисно ухилявся від явки до суду, будучи повідомленим про час та місце судового засідання, за адресою, зазначеною в обвинувальному акті, не проживав та не повідомляв суд про зміну місця проживання, в зв`язку із чим працівники поліції не могли встановити його місце перебування, та ОСОБА_4 було оголошено в розшук, а провадження в справі було зупинено. Враховуючи, що ОСОБА_4 являється особою раніше судимою, однак на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та вчинив нові умисні злочини, зокрема і злочини, пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, а тому суд з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, приходить до переконання, що застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а саме спробам ОСОБА_4 ухилятися від суду та продовжити вчиняти нові злочини, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, а до обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який слід обраховувати з часу його затримання.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 183 КПК України суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, при цьому суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, віку, майнового та сімейного стану обвинуваченого, враховуючи вимоги ч. ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, суд враховуючи що відносно ОСОБА_4 судом 10.02.2017 року був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави, та останній був звільнений з-під варти 16.02.2017 року під заставу, однак був порушений ОСОБА_4 , суд приходить до переконання про недоцільність визначення розміру застави, в зв`язку з неможливістю заставою забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам у кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 193-196, 331, 350, 370, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 22.30 години 22 грудня 2018 року до 22.30 години 19 лютого 2019 року.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: