Справа № 569/944/19

УХВАЛА

14 березня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
предcтавника скаржника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -
в с т а н о в и в:
До Рівненського міського суду надійшло клопотанням ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного 14 лютого 2019 року ухвалою Рівненського міського суду №569/421/19.

В обґрунтування клопотання вказано, що ухвалою Рівненського міського суду від 14 лютого 2019 року накладено арешт на земельну ділянку :01:055:0246, площею 0,1 га, реєстраційний номер 101, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_6 , а користувачем ОСОБА_5 .
Заявник ОСОБА_5 у скарзі зазначає, що підозрюваною у даному кримінальному провадженні, обвинуваченою або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, не має.

Вказує також, що не встановлено її причетності до нецільового використання земельної ділянки та факту будівництва багатоквартирного житлового будинку, що спростовується Актом №4-ПП/1 за результатами проведеного планового (позапланового) нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Враховуючи викладене, вбачається відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння нею належним майном.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримала з підстав, в ньому зазначених.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Слідчий суддя, заслухавши представника власника майна, прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим управління ГУ Національної поліції в рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000446 від 30.07.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239-1, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою Рівненського міського суду від 14 лютого 2019 року накладено арешт на земельну ділянку :01:055:0246, площею 0,1 га, реєстраційний номер 101, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_6 , а користувачем ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з"ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Під час судового розгляду встановлено недостатність одного лише посилання слідчого на те, що майно є речовим доказом по даній справі, а тому таке майно підлягає арешту.

Як встановлено судом, підозра по кримінальному провадженню №0000446 ОСОБА_5 не оголошена, статусу підозрюваної остання не має.

Окрім того ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами, доданими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні.

Згідно акту складеного за результатами проведення планового заходу державного нагляду щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудування від 04.02.2019 № 4-ПП/1 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради встановлено, що порушень замовником ОСОБА_5 законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об"єкті - будівництва житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:055:0246 не виявлено.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_5 належним їй майном на підставі зазначених обставин.

У зв`язку з чим, суд вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 14 лютого 2019 року, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 2, 8, 9, 16, 85, 98, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою Рівненського міського суду від 14.02.2019 по кримінальному провадженню №0000446 на земельну ділянку :01:055:0246, площею 0,1 га, реєстраційний номер 101, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_6 , а користувачем ОСОБА_5 .
Ухвала оскраженню не підлягає.

Слідчий суддя
Рівненського міського суду ОСОБА_1