Справа № 482/1631/18
Номер провадження1-кп/473/347/2018
Категорія: ст.128 КК України
ВИРОК
іменем України

"27" грудня 2018 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працює, сімейний стан одружений, на утриманні дітей не має, учасника бойових дій, який брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення на сході України в Луганській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст.128 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілий /цивільний позивач/ ОСОБА_6

представник потерпілого /цивільного позивача/ адвокат ОСОБА_7

обвинувачений /цивільний відповідач/ ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

17 липня 2018 року біля 17 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_8 прийшов до дачного домоволодіння по АДРЕСА_2 . Перебуваючи за даною адресою між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_6 , на ґрунті раніше виниклих непрязних відносин, виниклі сварка, під час якої обвинувачений ОСОБА_8 , схопивши потерпілого ОСОБА_6 лівою рукою за одяг в області грудей, з метою спричинення легких тілесних ушкоджень, правою рукою наніс один удар в підборіддя потерпілого, від чого потерпілий ОСОБА_6 впав на землю, при цьому вдарився потилицею об каміння, яке лежало на землі, отримавши тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку середнього ступеню тяжкості з крововиливом під м`які мозкові оболонки. При цьому при нанесенні удару в область підборіддя потерпілому ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_8 , хоча й не передбачав, але повинен був та міг передбачити, що потерпілий ОСОБА_6 може впасти та вдаритися головою, тобто діяв необережно і таким чином необережно заподіяв потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_8 , своїми протиправними діями, необережно спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку середнього ступеню з крововиливом під м`які мозкові оболонки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_8 .
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного злочину при викладених вище обставинах.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, та в судовому засіданні встановлена відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 ..

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_8 ..
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст.128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 ...
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю вчиненого ним злочину. .

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочину невеликої тяжкості та відповідно до розділу ІІ Особливої частини КК України є кримінальними правопорушеннями проти життя та здоров`я особи.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_8 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти. Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він має повну загальну середню освіту, одружений, на утриманні дітей не має, є учасником бойових дій, який брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення на сході України в Луганській області, є не судимим.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, його наслідки для потерпілого ОСОБА_6 , та інші обставини, суд приходить до висновку, що повинно бути призначено основне покарання в виді громадських робіт, відповідно до мінімальної межі передбаченої санкцією ст.128 КК України для даного виду покарання, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд виходить із змісту ст. ст. 50, 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог, викладених в п.1 та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Підстави для задоволення цивільного позову /відмови у ньому, або залишення його без розгляду/.
Вирішуючи питання, що стосується цивільного позову, пред`явленого в порядку ст.ст. 127 128 КПК України до обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілим ОСОБА_6 про стягнення на користь потерпілого ОСОБА_6 з обвинуваченого ОСОБА_8 спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 18557 гривень, яка складається із прямих збитків понесених потерпілим на лікування та придбання ліків та медичних препаратів, а також заподіяної моральної шкоди внаслідок вчинення злочину /а.к.п. 29/, суд виходить з наступних обставин.

Цивільний позов в частині стягнення спричиненої матеріальної шкоди та заподіяної моральної шкоди, який повністю визнаний в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_8 підлягає повному задоволенню, шляхом стягнення на користь потерпілого ОСОБА_6 з обвинуваченого ОСОБА_8 спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 18557 гривень та заподіяної моральної шкоди в розмірі 10000 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання в виді 150 /сто п`ятдесят/ годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 з обвинуваченого ОСОБА_8 18557 /вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім/ гривень в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 10000 /десять тисяч/ гривень в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, а всього 28557 /двадцять вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят сім/ гривень в рахунок відшкодування спричиненої шкоди, пов`язаної із вчиненням даного злочину.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1