Справа № 355/336/19
Провадження № 1-в/359/52/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 , представника відділу з питань пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією подання Бориспільського міськрайонного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» в м.Києві та Київській області Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибоке Бориспільського району Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , засудженого вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2018 року за ч.3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі та застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України і встановленням іспитового строку терміном на три роки та покладенням відповідних обов`язків, -
в с т а н о в и в :
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну роботу; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
14.01.2019 року фахівець Бориспільського МРВ ОСОБА_4 відповідно до ст. 166 КВК України звернувся до суду з поданням про скасування засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання, мотивуючи його тим, що ОСОБА_5 свідомо ухиляється від явки до уповноваженого органу з питань пробації для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, порушив обов`язки, покладені на нього судом, змінив місце проживання не повідомивши про даний факт уповноважений орган з питань пробації.
В судовому засіданні прокурор та заявник подання про скасування звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_5 підтримали та просили задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволені заявленого подання. Пояснив, що не ухилявся від явки до уповноваженого органу з питань пробації свідомо, а не з`являвся для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання лише по одній причині, що йому не було відомо що йому було призначено покарання у вигляді іспитового строку, оскільки не був присутнім при оголошенні вироку суду та копії останнього не отримував. Додатково зазначив, що наміру уникнути від відбування покарання не мав, будь яких офіційних викликів до уповноваженого органу з питань пробації він не отримував. Зазначив, що це сталося через його необізнаність у призначеному йому покаранні, та, якби йому було відомо, він би не порушував обов`язки покладені на нього судом. Додатково зазначив, що працевлаштований не офіційно. Його не було за місцем проживання, зазначеного у вироку суду на протязі тижня, оскільки він у той час проживав за місцем роботи. Матір йому не повідомляла про необхідність його явки до Бориспільського відділу поліції.
Заслухавши думку заявника та прокурора, пояснення засудженого, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне у задоволенні подання відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування покарання згідно з вироком суду.

Так, при скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2018 ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну роботу; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Так, судом встановлено, що представником Бориспільського міськрайонного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» в м.Києві та Київській області Міністерства юстиції за вих. № 3/2095 від 12.06.2018 року та за вих. № 3/2301 від 19.06.2018 року, засудженому за адресою, вказаною у вироку суду направлено виклики. За даними викликами, засуджений ОСОБА_5 до відділу не з`явився, причини неявки не повідомив.

За вих. № 32/215 від 01.08.2018 року представником уповноваженого органу з питань пробації голові Глибоцької сільської ради Бориспільського району Київської області направлено запит щодо перевірки факту проживання засудженого за вказаною у вироку суду адресою.

Згідно відповіді, наданою Глибоцькою сільською радою Бориспільського району Київської області, на момент обстеження ОСОБА_5 вдома не було. Зі слів його матері, її син тимчасово проживає у м. Києві в гуртожитку по місцю працевлаштування.

В той же час, суд бере до уваги пояснення засудженого ОСОБА_5 , наданих ним під час судового засідання, що він не ухилявся від явки до уповноваженого органу з питань пробації, зазначив, що йому не було відомо щодо призначення покарання у вигляді іспитового строку, оскільки він не був присутнім при оголошенні вироку суду та копії останнього не отримував. Додатково зазначив, що наміру уникнути від відбування покарання не мав, будь яких офіційних викликів до уповноваженого органу з питань пробації він не отримував. Зазначив, що це сталося через його необізнаність у призначеному йому покаранні, та, якби йому було відомо, він би не порушував обов`язки покладені на нього судом.
Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до п.8 ч.1ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 за час іспитового строку притягувався до адміністративної відповідальності один раз.

Враховуючи, що місцезнаходження ОСОБА_5 не змінював, засуджений у судове засідання на виклик суду з`явився за приводом, повідомив про причини своєї неявки до суду, повідомив про причини своєї неявки до відділу з питань пробації, запевнив, що порушувати обов`язки, покладені на нього судом більше не буде, суд вважає, що вчинені засудженим порушення щодо нез`явлення до органу пробації для реєстрації та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 КУпАП, не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Таким чином, суд доходить висновку, що на даний час відсутні підстави, які б, поза розумним сумнівом, вказували на необхідність направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком у даному випадку. Такі дії засудженого не свідчать про небажання останнього виправитись, оскільки, як встановлено судом, органом пробації та прокурором не доведено того, що ОСОБА_5 вчинив дії, які б свідчили про необхідність скасування відносно останнього звільнення з іспитовим строком.

Зважаючи на наведене, а також те, що інших дій чи бездіяльності засудженого, які б давали підстави для висновку про необхідність скасування ОСОБА_5 іспитового строку, не встановлено, на думку суду, у задоволенні подання слід відмовити.

Крім того, у разі відмови у задоволенні подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням, таке подання може бути направлено повторно, якщо будуть встановлені для цього підстави, визначені ч. 2 ст. 78 КК України, і указані обставини є достатніми для повторного подання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 76, 78 КК України, ст. 166 КВК України, суд
у х в а л и в :
У задоволенні подання Бориспільського міськрайонного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області Міністерства юстиції, про звільнення з іспитовим строком відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.
Ухвала суду набирає законної сили після завершення строку апеляційного оскарження, а в разі подання апеляційної скарги, - після завершення апеляційного розгляду такої скарги.
Копію ухвали вручити учасникам провадження.
Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 01.03.2019 року.
Головуючий суддя: ОСОБА_1