Справа № 204/1015/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи - ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 23.12.2011 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 113 від 30.01.2019 року, зазначено про те, що маячні ідеї буденних відносин, псування на адресу дружини та сусідів мають вигляд «застиглого» патопсихологічного феномену. Зберігаються емоційно-вольові розлади у вигляді емоційної сплощеності, нестійкості, періодичної лабільності, які стали менш вираженими та проявляються в індивідуально значущих для хворого ситуаціях на тлі формальних розладів мислення та інтелектуального зниження. Порушені критичні та прогностичні функції: усвідомлення своєї хвороби формальне, не розуміє шкідливого впливу алкоголізації на психічний стан, не усвідомлює хронічного, рецидивуючого характеру захворювання. Враховуючи викладене, а також відсутність стійких терапевтичних настанов на майбутнє, настанов на відмову від вживання спиртних напоїв в подальшому, хворий зберігає особливу небезпеку для оточуючих. За своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
Від особи, відносно якої застосовані примусові заходи медичного характеру - ОСОБА_7 до суду надійшла заява, в якій він відмовився приймати участь у судовому засіданні та просив розглянути заяву без його участі.
В судовому засіданні представник ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_6 заяву просив задовольнити та продовжити застосування примусового заходу медичного характеру відносно ОСОБА_7 в умовах КЗ КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання».
Прокурор ОСОБА_4 вважала необхідним продовжити застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 але зазначила, що враховуючи вимоги ст. 94, 95 КК України, суд не вправі визначати конкретний заклад, в якому особа має проходити лікування.
Адвокат ОСОБА_5 залишила вирішення розглядуваної заяви на розсуд суду.
Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги зазначений висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява представника закладу в частині продовження застосування примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_7 страждає тяжким психічним розладом, за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить небезпеку для суспільства і потребує тримання та відповідного лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.
Клопотання представника закладу ОСОБА_6 в частині направлення ОСОБА_7 до певного закладу з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 94 ч. 1, ч. 5, ст. 95 ч. 2 КК України, суд має право вирішити питання виключно щодо застосування примусових заходів медичного характеру, перелік яких наведений в частині 1 ст. 94 КК України, а також питання продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», при вирішенні зазначених питань в ухвалі суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру. Суд не в праві перебирати на себе функції та повноваження інших органів, до компетенції яких належить вирішення зазначених питань.
Таким чином, визначення закладу з надання психіатричної допомоги не належить до компетенції суду. Вирішення даного питання покладається на відповідний орган Міністерства охорони здоров`я України.
Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити застосування примусового заходу медичного характеру, призначеного ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 23.12.2011 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
В задоволенні клопотання представника закладу ОСОБА_6 про направлення ОСОБА_7 до певного закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1