САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/4419/17
Провадження № 1-кп/206/25/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2019 р.

«03» квітня 2019 року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені 20 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, має вищу юридичну освіту, тимчасово непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 369-2 КК України

за участю
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Відповідно до наказу прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 № 397к від 05.04.2016 прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 переведено на посаду прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (надалі Закону України «Про прокуратуру»), прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру покладаються такі функції:

- підтримання державного обвинувачення в суді;

- представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом;

- нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство;

- нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про прокуратуру», функції прокуратури України здійснюються виключно прокурорами. Делегування функцій прокуратури, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається.

Прокурором органу прокуратури є прокурор місцевої прокуратури (п. 19 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру»).

Таким чином, ОСОБА_3 , займаючи посаду прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, постійно здійснював функції представника влади, та в силу ч. 3 ст. 18 КК України був службовою особою.

Крім того, з урахуванням ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993 (у редакції Закону № 901-VIII від 23.12.2015), ОСОБА_3 будучи з 05.04.2016 до 17.02.2017 прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, тобто прокурором місцевої прокуратури, являвся працівником правоохоронного органу.

06.10.2016 слідчим відділенням Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області внесено відомості про кримінальне правопорушення та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002981 з попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 122 КК України.

Проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні керівником органу досудового розслідування 06.10.2016 доручено слідчому слідчого відділення Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 .

06.10.2016 керівником Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 здійснення повноважень прокурора у зазначеному кримінальному провадженні доручено прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 .

19.01.2017 о 10 год. 30 хв. слідчим слідчого відділення Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0002981 вручено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , письмове повідомлення про підозру у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке цього ж дня було погоджено з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 .

В подальшому, 24.01.2017 (точного часу у ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи в м. Дніпро (точно місця у ході досудового розслідування не встановлено) у прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 виник прямий злочинний умисел, направлений на одержання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
З метою реалізації свого злочинного умислу, прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, у період з 24.01.2017 до 25.01.2017 (точного часу у ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи у приміщенні прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, за адресою: вул. Софії Ковалевської, 4, м. Дніпро, повідомив особі, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, про необхідність висунення ОСОБА_8 вимог про передачу йому неправомірної вигоди за призначення останньому покарання у вигляді виправних робіт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України у кримінальному провадженні № 0002981.

В подальшому, 25.01.2017 приблизно о 16 год. 40 хв. перебуваючи на подвір`ї прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, яка розташована за адресою: вул. Софії Ковалевської, 4, м. Дніпро, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, за вказівкою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , жестом у вигляді піднятих двох пальців правої руки повідомила ОСОБА_8 про необхідність передачі ОСОБА_3 неправомірної вигоди у розмірі 2 000 доларів США за вплив на суддю Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, який наділений повноваженнями на виконання функцій держави, на прийняття рішення у кримінальному провадженні № 0002981 щодо призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді виправних робіт.

26.01.2017 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002981 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, направлено до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду по суті.

Далі, 08.02.2017 приблизно о 16 год. 06 хв. в приміщенні прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, за адресою: вул. Софії Ковалевської, 4, м. Дніпро, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, повідомила прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_8 не знайде необхідної суми грошових коштів. Після чого, у зазначений час та місці, прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне отримання неправомірної вигоди для себе, діючи умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи те, що в силу займаної посади прокурора місцевої прокуратури та будучи особисто знайомим із суддями Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, наділеними повноваженнями на виконання функцій держави щодо прийняття рішень у кримінальних провадженнях, повідомив особі, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, про необхідність передачі йому від ОСОБА_8 неправомірної вигоди у розмірі 1 600 доларів США за вплив на суддю Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, який наділений повноваженнями на виконання функцій держави, на прийняття рішення у кримінальному провадженні № 0002981 щодо призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді виправних робіт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

В подальшому, 09.02.2017 приблизно о 12 год. 15 хв. перебуваючи у приміщенні прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, за адресою: вул. Софії Ковалевської, будинок 4, м. Дніпро, прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , з метою доведення злочину до кінця, діючи умисно та з корисливих мотивів, повідомив особі, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, про те, що на його мобільний телефон подзвонить особа на ім`я ОСОБА_9 , якій і необхідно передати грошові кошти для нього.

09.02.2017 приблизно о 12 год. 44 хв. на номер мобільного телефону, який знаходиться у користуванні особи, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, подзвонив чоловік, який представився ОСОБА_9 від ОСОБА_10 та відбулася телефонна розмова, в ході якої вказані особи домовились зустрітись цього ж дня приблизно через 30 хвилин в Торгівельному центрі «Наша Правда» в м. Дніпро.

Далі, 09.02.2017 приблизно о 14 год. 00 хв. в Торгівельному центрі «Наша Правда», за адресою: пр-т Слобожанський, 31-д, м. Дніпро, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, зустрівся з ОСОБА_11 , який раніше йому телефонував на мобільний телефон та не був обізнаний про злочинний умисел ОСОБА_3 на отримання неправомірної вигоди.

У зазначений час та місці, за вказівкою ОСОБА_3 , особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, передала ОСОБА_11 , який не був обізнаний про злочинний умисел ОСОБА_3 , грошові кошти у розмірі 1 600 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 09.02.2017 становить 43 060 грн., для передачі їх ОСОБА_3 за вплив останнім на суддю Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, який наділений повноваженнями на виконання функцій держави, на прийняття рішення щодо призначення у кримінальному провадженні № 0002981 ОСОБА_8 покарання у вигляді виправних робіт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Однак, вчинивши усі дії, які прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, злочин не було закінчено у зв`язку з тим, що грошові кошти у розмірі 1 600 доларів США (43 060 грн.) не були одержані ОСОБА_3 , оскільки незаконні дії останнього були викриті працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_3 намагався протиправно одержати від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 1 600 доларів США (43 060 грн.) для себе за вплив на суддю Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, який наділений повноваженнями на виконання функцій держави, на прийняття рішення у кримінальному провадженні № 0002981 щодо призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді виправних робіт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковані стороною обвинувачення як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 369-2 КК України, тобто закінчений замах на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Таке обвинувачення ОСОБА_3 суд вважає недоведеним з наступних підстав.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах не визнав, при цьому суду пояснив, що ним здійснювалось процесуальне керівництво кримінального провадження з правовою кваліфікацією по ч. 1 ст. 122 КК України стосовно ОСОБА_8 . Проведення процесуального розслідування доручено слідчому слідчого відділення Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 . Слідчим йому було повідомлено про достатність зібраних доказів по даному кримінальному провадженні для повідомлення підозри ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 122 КК України, і про те що останнього ОСОБА_7 викликано до Амур-Нижньодніпровського відділу поліції на 17.01.2017 року.
17.01.2017 року зайшовши до робочого кабінету ОСОБА_7 , він побачив ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , між якими вже відбувалася розмова з приводу кримінального провадження та мірою відповідальності ОСОБА_8 , за вчинення діяння. Ним було роз`яснено ОСОБА_8 про можливість укладання угоди про примирення з потерпілим, ОСОБА_8 повідомив, що він зацікавлений примиритися з потерпілим, але залежно від умов які будуть висунуті останнім. Також йому стало відомо від ОСОБА_7 про те, що він викликав до свого кабінету потерпілого, який весь цей час очікував за дверима. Ним було запропоновано ОСОБА_7 роз`яснити можливості укладання угоди про примирення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України та наслідки її укладання потерпілому. Після роз`яснення можливості укладання угоди про примирення ОСОБА_7 потерпілому та наслідки її укладання, у кабінеті ОСОБА_7 відбулася приватна розмова між ОСОБА_8 і потерпілим. Як йому стало відомо, на ґрунті неприязних відносин між потерпілим та ОСОБА_8 , угоди про примирення складено не було. Також на прохання ОСОБА_8 після діалогу з потерпілим ним було роз`яснено інші підстави пом`якшення покарання відповідно до ст. 66 КК України, у тому числі щодо визнання вини, щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину. Враховуючи невизначеність ОСОБА_8 , про підозру останньому повідомлено не було. Він ще раз запропонував досягнути угоди потерпілого та ОСОБА_8 та надав їм час на роздуми, а про результати попрохав щоб його повідомив слідчий ОСОБА_7 , оскільки останній безпосередньо постійно спілкувався та мав контакти як потерпілого так і ОСОБА_8 .
Пізніше, 19.01.2017 року йому зателефонував слідчий ОСОБА_7 та повідомив, що потерпілий з ОСОБА_8 не примирилися, тому є підстави для повідомлення про підозру та направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 до суду, і у ОСОБА_7 є бажання направити справу до суду саме в цьому місяці. 19.01.2017 року прибув до слідчого відділення Амур-Нижньодніпровського відділу поліції, де ним було підписано повідомлення про підозру ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 122 КК України, та ще раз на його запитання щодо зменшення або звільнення від покарання ним було роз`яснено ст. 66 КК України та повідомив, що такі обставини є вагомими для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено санкцією статті. При цьому він ніколи не представляв інтереси під час спілкування або в інший спосіб не висував ОСОБА_8 особисто або через будь-кого будь-які умови щодо примирення, у тому числі щодо вчинення якихось конкретних дій, або передачі будь-яких грошових коштів від імені потерпілого по кримінальному провадженню. Після чого поїхав по службовим справам.
25.01.2017 року йому зателефонував слідчий ОСОБА_7 та повідомив, що ОСОБА_8 так і не примирився з потерпілим, але ОСОБА_8 бажає отримати більш м`яке покарання, тому щиро розкаявся та визнав свою вину. Також ОСОБА_7 повідомив, що у нього підготовлені матеріали кримінального провадження для підписання обвинувального акту, і що він разом з ОСОБА_8 може приїхати до прокуратури. При цьому йому було відомо, що під час досудового розслідування ОСОБА_8 декілька разів змінював покази, а також був не згоден з деякими доказами, які збирав та проводив слідчий ОСОБА_7 щодо підтвердження вини ОСОБА_8 , тому він декілька разів перепитав у слідчого щодо визнання ОСОБА_8 вини та добровільності такого визнання. ОСОБА_7 запевнив його, що він йому вже усе роз`яснив і той все розуміє і бажає діяти лише за умови призначення йому покарання у вигляді виправних робіт. 25.01.2017 року після приїзду ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 до його кабінету, ним було з`ясовано, що ОСОБА_8 вину не визнає, але бажає отримати більш м`яке покарання, ОСОБА_8 ще раз було роз`яснення положення ст. 66 КК України та умови її застосування, однак ОСОБА_8 свою позицію не змінив. На його запитання до ОСОБА_7 щодо позиції невизнання вини ОСОБА_8 , ОСОБА_7 попросив надати їм можливість поспілкуватися, та повідомив, що це непорозуміння, після чого між ними відбулася приватна розмова. Про що була розмова та які були домовленості йому невідомо.
Після повернення слідчого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до його кабінету ОСОБА_7 йому повідомив, що все добре і вони все вирішили. Після цього ОСОБА_8 , як умисно намагався затягувати процес у врученні обвинувального акту, він визнавав вину і в той же час вимагав якихось гарантій. ОСОБА_8 неодноразово роз`яснювалося положення ст. 66 КК України, а також у разі його прохання щодо виправних робіт йому треба знайти відповідні підстави. Також ще раз ОСОБА_8 роз`яснювалися можливості примирення, слідчий ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неодноразово виходили з його кабінету у тому числі на прохання ОСОБА_7 , про що вони спілкувалися йому не відомо. Але коли останній раз вони повернулись, ОСОБА_8 прийняв позицію слідчого щодо визнання вини та щирого каяття, далі були складені відповідні процесуальні документи, підписано обвинувальний акт, який в подальшому направлено до суду.
Після 20.01.2017 року він особисто або через будь-кого або слідчого ОСОБА_7 з ОСОБА_8 не спілкувався на будь-які теми, тим більше щодо отримання матеріальних благ, також після направлення справи до суду з ОСОБА_8 та зі слідчим ОСОБА_7 не спілкувався. Тільки з наданих матеріалів кримінального провадження йому стало відомо, що слідчий ОСОБА_7 вимагав гроші з ОСОБА_8 , посилаючись на нього. В 2017 році ним здійснювалося процесуальне керівництво не в одному кримінальному провадженні, яке розслідувалося слідчим ОСОБА_7 , в ході яких між ними відбувалося багато розмов на різні теми, обговорювали життєві теми, не пов`язані з роботою. У разі, якщо слідчий ОСОБА_7 постійно здійснював фіксування їхніх розмов, то за допомогою спеціальної техніки можливо було змонтувати відеоролики з будь-якими його рухами та розмовою. Вважає, що обвинувачення відносно нього сфальсифіковано, також вважає, що ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_8 є зацікавленою особою. Прокурором не надано жодного доказу з приводу підтвердження його вини.
На питання щодо особистого знайомства із суддями Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська відповідати відмовився на підставі статті 63 Конституції України.
Підтвердив, що грошові кошти та цінне майно, вилучені під час обшуків за місцем його проживання і транспортного засобу, були повернуті йому та його матері як володільцям згідно наявних у матеріалах провадження документів.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що працюючи на посаді слідчого слідчого відділення Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, на початку січня 2017 року у нього в провадженні перебувало кримінальне провадження стосовно підозрюваного ОСОБА_8 по ч. 1 ст. 122 КК України. Наприкінці січня 2017 року він прийшов з матеріалами кримінального провадження до ОСОБА_3 , з метою направити справу до суду. ОСОБА_3 , продивившись матеріали кримінального провадження сказав, що тут можна «заробити грошей», та запропонував спонукати підозрюваного ОСОБА_8 дати грошові кошти в розмірі 2000 доларів США. Свідок зробив вигляд, що згоден на дану пропозицію ОСОБА_3 . Про даний факт, що ОСОБА_3 хоче отримати неправомірну вигоду, повідомив Дніпропетровську обласну прокуратуру, звернувшись туди з заявою. Від ОСОБА_8 особисто грошей не отримував, гроші отримав для передачі ОСОБА_3 від працівників СБУ.
08.02.2017 року зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що ОСОБА_8 хоче «закрити питання». 09.02.2017 року повідомив ОСОБА_3 , що ОСОБА_8 передав йому грошові кошти в розмірі 1600 доларів США, а не в сумі 2000 доларів США, про це він йому повідомив в кабінеті ОСОБА_3 . Після того як повідомив ОСОБА_3 , той йому сказав, що з ним зв`яжеться його знайомий на ім`я ОСОБА_9 , десь за півгодини та повідомить, де вони зустрінуться. Через деякий час до нього зателефонував чоловік на ім`я ОСОБА_9 та сказав, що він буде чекати біля торгового центру «Наша Правда» та буде на автомобілі марки «ВАЗ 2109» сірого кольору. Підійшовши до торгівельного центру набрав ще один раз ОСОБА_9 для з`ясування його точного місця знаходження. З ОСОБА_9 зустрілися на задньому вході в торгівельний центр «Наша Правда», підійшовши до нього спитав, чи це він ОСОБА_9 , на що він йому сказав так. Відразу зателефонував ОСОБА_3 та передав трубку ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_9 передав знову йому слухавку і ОСОБА_3 підтвердив, що це дійсно ОСОБА_9 та сказав, що не треба його турбувати по таким дрібницям.
Після цього ОСОБА_7 передав ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 1600 доларів США, наслідки передачі задокументовані правоохоронними органами.
Також пояснив, що в жодних розмовах чи іншому спілкуванні мови про суд у зв`язку з передачею грошових коштів не було.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що коли кримінальне провадження перебувало на стадії досудового слідства, слідчим по його кримінальному провадженні був ОСОБА_7 , процесуальним керівником прокурором був ОСОБА_3 19.01.2017 року перебуваючи в кабінеті у слідчого ОСОБА_7 , слідчий сказав йому, що з потерпілим можна домовитися про угоду про примирення, але дане питання буде вирішувати прокурор. Коли ОСОБА_3 зайшов в кабінет, ОСОБА_7 представив його, як прокурора. В кабінеті у слідчого прокурор ОСОБА_3 сказав йому, що тут є три варіанти вирішення даної справи: 1) не визнання ним вини їде до слідчого ізолятора, 2) він погоджується платити 1000 доларів США та отримує виправні роботи, 3) або домовляється з потерпілим та домовляється з ними та платить 4500 доларів США. Також ОСОБА_3 казав, що якщо він примириться з потерпілим, то справа навіть до суду не дійде. 20.01.2017 року він звернувся до органів прокуратури та написав заяву, що з нього хочуть отримати ОСОБА_7 та ОСОБА_3 неправомірну вигоду.
24.01.2017 року або 25.01.2017 року у кабінеті у ОСОБА_3 йому було вручено обвинувальний акт. ОСОБА_3 весь час казав, що все залежить від нього, як він попросить в суді так і буде, попросить рік виправних робіт буде рік, попросить три роки позбавлення волі буде три роки позбавлення волі. Також сказав, що має зробити для незастосування покарання у вигляді реального позбавлення волі, йому пояснить слідчий. 24.01.2017 року прийшовши до слідчого та повідомивши, що він не може знайти суму в розмірі 4500 доларів США, слідчий після розмови з прокурором ОСОБА_3 сказав йому, що необхідно 2000 доларів США. З розмови з ОСОБА_3 він зрозумів, що він суто процесуально буде вимагати більш суворого покарання, якщо він не дасть гроші. Так, ОСОБА_3 говорив ОСОБА_8 , що він як прокурор буде добиватися позбавлення волі, якщо не в районному суді, то в суді апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на вирок з м`яким покаранням.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що з ОСОБА_3 він раніше знайомий, він був його однокласником. З ОСОБА_3 раніше зустрічались, але ніяких ділових питань у них не було, у них були дружні відносини. 09.02.2017 року до нього зателефонував його знайомий на ім`я ОСОБА_12 та попросив забрати гроші, так як він сам був на зустрічі та не встигав забрати гроші, він дав контактний номер телефону та сказав, що це ОСОБА_13 . Ці гроші призначалися для придбання смартфонів. Десь через годину у першій половині дня близько 11 години він набрав по даному номеру телефону та домовився про зустріч з ОСОБА_13 десь через годину біля торгового центру «Наша Правда» в м. Дніпро. Приїхавши до ТЦ «Наша Правда» близько 12 год. 30 хв. зателефонував даній особі, котра повинна була передати гроші, домовилися про конкретне місце зустрічі і хвилин за 5-10 приїхав даний чоловік, який повинен був передати кошти. Підійшов хлопець та представився ОСОБА_13 , він сказав, що він ОСОБА_9 , ОСОБА_13 сказав, що йому треба підтвердження та він взяв набрав зі свого телефону якийсь номер та сказав, що це ОСОБА_10 , передавши трубку йому, він спробував з`ясувати у даної особи з якою розмовляє, яке треба підтвердження на що йому сказали передай слухавку назад. Раніше декілька разів вони з Оскаром контактували та продавали мобільні телефони, у нього є знайомий ОСОБА_14 , через якого він часто купує мобільні телефони, даній обставинні не надав значення, вважав, що його перевірили і все. Коли розмова йшла про гроші та почув коли зателефонував ім`я « ОСОБА_10 » подумав, що він буде зараз розмовляти зі знайомим ОСОБА_15 і гроші передаються за мобільні телефони. Після того як він поговорив та передав слухавку, ОСОБА_13 поговорив та кивнув головою, після того як ОСОБА_13 поклав слухавку він передав йому гроші, гроші він не рахував, попрощавшись з ОСОБА_13 пішов до Торгівельного центру «Наша Правда». Вважав, що гроші які його попросив забрати ОСОБА_12 , він на прохання ОСОБА_12 купить йому мобільні телефони марки «Айфон». Підійшовши та сівши в свій автомобіль, до нього підійшли працівники поліції та працівник прокуратури, попросили показали, що є в кишенях, дістав все, показав, що є в автомобілі, потім все описали та повезли його до слідчого відділу на вул. Боброва в м. Дніпро. В процесі допиту йому стало відомо, що його затримано в зв`язку з тим, що затримують ОСОБА_3 , він не міг зрозуміти яким чином це відноситься до ОСОБА_3 . З ОСОБА_3 до цього зустрічались десь за півтора тижня та розмовляли по дружнім відносинам, але за роботу не говорили. Допитували його два рази та два рази працівникам поліції не підходив протокол. На наступний день він знову прийшов до управління поліції для дачі показів. На той момент у нього був телефон НОМЕР_1 .
Покази даного свідка підтверджують факт отримання ОСОБА_11 від ОСОБА_7 грошових коштів у розмірі 1600 доларів США.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що працюючи на посаді заступника керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури №1, близько 13 год. 09.02.2017 року він дізнався, що з ОСОБА_3 проводяться якісь слідчі дії, потім був присутній при обшуку в прокуратурі в його кабінеті. Під час обшуку в кабінеті ОСОБА_3 на його робочому місці було вилучено комп`ютер та якісь документи. Також повідомив, що під час розслідування ОСОБА_3 кримінального провадження відносно ОСОБА_8 йому ОСОБА_3 про хід розслідування не повідомлялося. Покази даного свідка підтверджують лише факти, які ніким не заперечуються.

Окрім заслуханих показів обвинуваченого та свідків, судом в судовому засіданні також були досліджені інші докази, а саме:
- протокол огляду предметів та фото таблицею до нього, проведеного 23 січня 2017 року розпочатого о 09 год. 20 хв. закінченого о 09 год. 44 хв. за участю ОСОБА_8 . Оглядом встановлено, що об`єктом огляду є мобільний телефон марки «Nokia» моделі «Х2» чорного кольору. Під час огляду вказаного мобільного телефону перебуває в робочому стані. З метою встановлення інформації, а саме повідомлень (SMS), що міститься в пам`яті мобільного телефону, за допомогою комбінації клавіш на панелі телефону відкрито меню « ОСОБА_17 », у якому знаходиться папка «Входящие». Під час огляду вказаної папки встановлено, що серед інших повідомлень, міститься повідомлення від абонента « НОМЕР_2 » наступного змісту: 1) «Набери меня», яке отримано о 15:25:25, 20.01.2017; 2). «Еще», яке отримано о 15:26:40, 20.01. 2017; 3) «Перезвоните», яке отримано о 15:57:11, 20.01.2017. З метою встановлення інформації, а саме телефонних дзвінків, що міститься в пам`яті мобільного телефону, за допомогою комбінації клавіш на панелі відкрито меню «Все вызовы», оглядом якого встановлено, що серед інших дзвінків, містяться вхідні дзвінки від абонента « НОМЕР_2 », які надійшли 23.01.2017 о 18:18 та 18:21 (том № 1 а.п. 28-31);
- протокол огляду з фото таблицею до нього, проведеного 09 лютого 2017 року, розпочатого о 10 год. 49 хв., зупиненого о 10 год. 53 хв., відновленого о 11 год. 03 хв., закінченого о 11 год. 05 хв. за участю заявника ОСОБА_7 , об`єктом огляду є грошові кошти загальною сумою 1600 доларів США (одна тисяча шістсот доларів США), які надійшли від УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ НП України (лист №881/39/103/02-2017 від 09.02.2017) (том № 2 а.п. 67-72);
- протокол огляду, проведеного 09 лютого 2017 року, розпочатого о 14 год. 00 хв. закінченого о 16 год. 20 хв. за участю понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , при огляді встановлено: місцем огляду є паркувальний майданчик відкритого типу за адресою пр. Слобожанський 31-д, навпроти Торгового центру «Наша Правда» у м. Дніпро. На момент початку слідчої дії біля автомобіля «ВАЗ 21124» чорного кольору державний номерний знак « НОМЕР_3 », припаркованого на зазначеному паркувальному майданчику, знаходиться ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому повідомлено, що слідчим та оперативними працівниками УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ НП України зафіксовано факт отримання ним від ОСОБА_7 грошових коштів. На прохання слідчого ОСОБА_11 добровільно видав грошові кошти у сумі 1600 доларів США, які він отриав від чоловіка на ім`я ОСОБА_13 в якості оплати за мобільні телефони «Iphone 6» та «Iphone 7», але передача телефонів повинна відбутися за декілька днів. ОСОБА_11 також пояснив, що прибув на зустріч з ОСОБА_13 на прохання ОСОБА_20 (м.т. НОМЕР_4 ). Вказані грошові кошти у присутності учасників слідчої дії та понятих оглянуто та встановлено, що їх загальна кількість 16 (шістнадцять) купюр, кожна номіналом 100 (сто) доларів США з номерами та серійними номерами: HG92920877; KB56226025E; KF56218005A; CB36424129F; KF18920899D; AB12908337J; AB36400039K; KB98302977I; HL12454936F; KB74643147J; KB09939305L; AB15887128K; HB51590557Q; FF91779928B; FF91779927B; HB44446129F. Перелічені грошові кошти в сумі 1600 доларів США поміщено у прозорий поліетиленовий пакет та опечатано. Також на прохання слідчого ОСОБА_11 добровільно надав мобільний телефон «Samsung» «Duos» білого кольору іmеі: НОМЕР_5 та іmеі: НОМЕР_6 у якому знаходилась сім карта «Life» № НОМЕР_7 ; Гарнітура «Plantronіcs» чорного кольору модель № НОМЕР_8 ; мобільний телефон «Iphone 5s» сірого кольору іmеі: НОМЕР_9 з сім картою «Київстар» без серійного номера, моб. номер НОМЕР_10 . Крім того під час огляду, з дозволу ОСОБА_11 було поверхнево оглянутий автомобіль «ВАЗ 21124» державний номер НОМЕР_3 на предмет наявності заборонених предметів, яких не виявлено. Два мобільних телефони та гарнітуру поміщено до прозорого поліетиленового пакету та опечатано (том №1 а.п. 85-88);
- протокол обшуку проведеного 09 лютого 2017 року розпочатого о 14 год. 55 хв., закінченого о 16 год. 16 хв. за участю понятих ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , у ході проведення обшуку на робочому столі у приміщені кабінету виявлено ноутбук «Acer» model №MS2290, Р.К. W36B3-46GXP-2Q324-C8TXR-Y3QPK, який на момент обшуку був увімкнутий; флеш-носій чорного кольору Goodram twister 4Gb із початим ЄРДР; аналогічний флеш-носій без будь-яких назв; зовнішній диск ADATA Classic CH1150GB SN1D. Флеш-носій ноутбук та диск упаковано та опечатано у один пакет за допомогою 2-х поліетиленових пакетів. Також під час обшуку на сейфі, розташованому праворуч від письмового столу, виявлено матеріали кримінального провадження №0002981 за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді прошитому, прономированому, усього на 72 акркушах. Більше під час обшуку нічого не вилучено (том №1 а.п. 99-102);
- протокол обшуку проведеного 09 лютого 2017 року в період часу з 15 год. 30 хв.. до 17 год. 37 хв. за участю захисника ОСОБА_24 , в присутності понятих ОСОБА_25 , ОСОБА_26 проведеного в квартирі АДРЕСА_2 виявлено: у коридорі комоді виявлено матеріали кримінального провадження № 400016 в одному томі; у спальні виявлено наступні документи: робочі документи відповідь з центру надання адміністративних послуг з додатком на 16 аркушах, позовна заява про визнання права власності на 5 аркушах, рішення суду у справі №202/1540/16-ц на 8 аркушах, супровідний лист на 3 аркушах, документи цивільні на 67 аркушах, документи в папці синього кольору з диском та документами на 301 аркуші, матеріали кримінального провадження №000-1628 на 88 аркушах, матеріали кримінального провадження №0001352 на 21 аркуші, робочі документи на 65 аркушах, робочі документи на 18 аркушах, розписка (боргова) на 10000 доларів США на одному аркуші, документи у файлі (розірвані) пакет, жорсткий диск, монети 50 шт., диски 14 шт., годинники: Patek Philips 1 шт., Ulysse Nardin 1 шт., Hublot 1 шт., Clark Ford 1 шт., мобільний телефон «Iphone 5s» білого кольру (том №1 а.п. 107-111)
- протокол обшуку проведеного 09 лютого 2017 року в період часу з 16 год. 52 хв. до 19 год. 35 хв. за участю підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_27 , в присутності понятих ОСОБА_28 , ОСОБА_29 проведеного в автомобілі марки «Toyota Camry» державний номер НОМЕР_11 , яким користується прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 . В ході обшуку виявлено: 1) паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 серія НОМЕР_12 ; 2) паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 для виїзду за кордон серії НОМЕР_13 ; 3) службове посвідчення працівника прокуратури ОСОБА_3 №043592 видане 02.07.2016р.; 4) мобільний телефон синього кольору марки «Samsung» іmеі: НОМЕР_14 із сім картою «Life»; щоденник коричневого кольору із написом «Дніпровська місцева прокуратура №1»; 6) ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2017 справа №199/952/17 на 20 арк.; 7) клопотання про арешт майна від 09.02.17 з додатками на 21 арк.; 8) матеріали кримінального провадження №0000141 від 08.12.2016 на 23 арк.; 9) клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_30 від 08.02.2017 на 4 арк.; 10) матеріали кримінального провадження №0003517 від 08.12.2016 за обвинуваченням ОСОБА_31 на 48 арк.; 11) лист ТОВ «Фрегат СП» від 03.02.2017 №16/03-86 на 1 арк.; 12) запит № 109а-190 вих від 30.01.2017 на 1 арк.; 13) запит №98а-3338 вих. 16 від 12.12.16 на 2 арк.; 14) файл з копіями документів на 10 арк.; 15) чорновик протоколу обшуку від 17.10.2016 на 2 арк.; 16) лист формату А4 з переліком адрес; 17) поліетиленовий пакет білого кольору із написом «ANDER» в якому містяться чорнові записи; 18) грошові кошти у національній валюті в сумі 2058 грн., а саме: купюри номіналом 500 грн. 4 штуки, купюри номіналом 20 грн. 2 штуки, купюри номіналом 10 грн. 1 штука, купюри номіналом 5 грн. 1 штука, купюри номіналом 1 грн. 3 штуки; 19) банкноти схожі на долари США у кількості 20 купюр номіналом 100 доларів США та 1 купюра номіналом 20 доларів США. Перераховані у протоколі предмети, речі документи, грошові кошти ті інше поміщено в присутності понятих та учасників обшуку в 7 поліетиленових пакетів та опечатано бірками з підписами понятих (том № 1 а.п. 116-122);
- висновок експерта від 23.02.2017 за № 29/2.3-103 відповідно до якого: шістнадцять банкнот номіналом 100 доларів США із серійними номерами НG 92920877 А (серії 2006 року), КВ 56226025 Е (серії 2006А року), KF 56218005 А (серії 2006А року), СВ 36454129 F (серії 2001 року), KF18920899D (серії 2006А року), АВ 12908337 J (серії 1996 року), АВ 36400039 К (серії 1996 року), КВ 98302977 І (серії 2006А року), НL 12454936 F (серії 2006 року), KB 74643147 J (серії 2006A року), KB 09939305 L (серії 2006F року), AB 15887128 K (серії 1996 року), HB 51590557 Q (серії 2006 року), FF 91779928 B (серії 2003A року), FF 91779927 B (серії 2003A року), HB 44446129 E, відповідають за своїми характеристиками грошовим знакам Федеральної резервної системи США аналогічного номіналу, які знаходяться в офіційному обігу (том № 2 а.п. 196-198);
- протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 26 січня 2017 року розпочатого о 15 год. 30 хв., закінченого о 17 год. 00 хв. відповідно до якого о 16 год. 38 хв. заявник ОСОБА_8 зустрівся зі слідчим СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 та прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 у приміщенні Дніпропетровської місцевої прокуратури №1, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Софії Ковалевської, буд. №4 у службовому кабінеті останнього. Під час розмови з ОСОБА_8 , ОСОБА_3 йому відповів : «Короче, самая большая гарантия это я. Прокурор, который будет вас за ручку водить в суд и в суде вести ваше дело. Вот. Я вам еще раз говорю, есть два варианта и я пересмотрю дело, если мне там, в деле не понравятся разные рода обстоятельства, то я буду давить дело до конца реального строка. Если там все нормально с обстоятельствами, в принципе по тяжести наказания, либо год на год, ну вернее условка, либо год исправительных работ, где вы 20 процентов будете отчислять государству. Вам решать. Мне просить оно плюс-минус»; промова ОСОБА_3 : «Слушайте, я вам так скажу, я вас сегодня в любом случае направлю. В любом случае, я вас направлю. И если вы будете себя плохо вести, я вам могу наоборот дать гарантии что вы получите три года (посміхається) ну по крайней мере, я для этого сделаю все» (том №2 а.п. 226-251);
- протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіо-відео контроль особи) від 10 лютого 2017 року розпочатого о 09 год. 20 хв. закінченого о 10 год. 20 хв. Слідчу дію розпочато 08.02.2017 року о 16 год. 06 хв., відповідно до якої о 16 год. 06 хв. слідчий СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_7 зустрівся з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 у приміщенні Дніпропетровської місцевої прокуратури №1, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Софії Ковалевської, буд. №4. Між ними відбулася наступна розмова, у розмові беруть участь двоє чоловіків: ОСОБА_32 ; М.1 ОСОБА_3 далі мовою оригіналу:
М.1 Кажи.
М. Та шо, просяться (нецензурна лексика), ну реально сколько не найдет.
М.1 Кто? Что?
М. Знакомые его нормальные вышли на меня ?
М.1 Ну ты им доверяешь ?
М. Да, да, нормальные люди, ты понял, просит, говорит что такую сумму он не найдет.
М.1 Ну а какая у него есть?
М. Ну полторушка.
М.1 Тысячу шесот, чтоб делить правильно.
М. Все понял, когда ты мне скажи в суде ?
М.1 А что они хотят ?
М. Ну чтоб был этот сука, как его ?
М.1 Вот то что из зарплаты.
М. Да,да, исполнение.
М.1 Хорошо, до суду 10-го.
М. Все.
М.1 Суд у нас в котором часу ?
М. 14:30 по моему.
М.1 Ну с самого утра, ну грубо говоря, крайний срок до 10-11 утра десятого числа. Ну завтра день у них целый есть.
М. Та я бы такой чтобы сука сегодня.
М. 1 Та я не против, я тебе просто вообще говорю, что если они не успевают то они пролетают.
М. Все понял, добро (том №3 а.п. 14-17).
- протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 10 лютого 2017 року розпочатої о 10 год. 40 хв., закінченої о 11 год. 25 хв. Слідчу дію розпочато 09.02.2017 року о 12 год. 15 хв., відповідно до якої о 12 год. 15 хв. слідчий СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_7 зустрівся з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 у приміщенні Дніпропетровської місцевої прокуратури №1, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Софії Ковалевської, буд. №4 у службовому кабінеті останнього. Між ними відбулася наступна розмова, у розмові беруть участь двоє чоловіків: ОСОБА_32 ; М.1 ОСОБА_3 далі мовою оригіналу:
М.1 Здрасте.
М. Здорова, все у меня короче, что мы делаем ?
М.1 Деньги все ?
М. Да.
М.1 Ну что?
М. Он там (нецензурна лексика) переживает за адвоката, что ему говорить ?
М.1 Пусть не переживет.
М. Он там на изжоге, (нецензурна лексика).
М.1 Что что ?
М. На изжоге, такой (нецензурна лексика).
М.1 Он? Правильно, нечего совершать преступления, погуляй с ним, вот вечерком, я там это и придумаем, ты же сегодня работаешь?
М. Да.
М.1 Погуляй пока.
М. Добро наберешь.
Зустріч у коридорі.
М.1 Антон наберет.
М. Какой?
М. 1 Наберет, скажет Антон, через полчаса где-то.
М. Добро (том №3 а.п.18-20);
Зазначений протокол підтверджує, що ОСОБА_3 спрямував ОСОБА_7 з метою передачі грошових коштів до особи на ім`я ОСОБА_9 . При цьому останній мав номер мобільного телефону ОСОБА_7
- протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 17 лютого 2017 року розпочатого о 16 год. 00 хв., закінченого о 17 год. 00 хв. Проведення контролю продовжено 09.02.2017 року о 12 год. 10 хв. 09.02.2017 приблизно о 12 год. 44хв. ОСОБА_7 на його мобільний телефон « НОМЕР_2 » зателефонував абонент із номером « НОМЕР_15 », який представився ОСОБА_9 від ОСОБА_10 . 09.02.2017 приблизно о 12 год. 50 хв. ОСОБА_7 зі свого мобільного телефону з номером « НОМЕР_2 » зателефонував на номер « НОМЕР_16 », яким користується ОСОБА_3 та запитав у останнього, чи від нього дзвонив абонент із останніми цифрами номеру «687» на ім`я ОСОБА_9 , на що ОСОБА_3 відповів, що так. 09.02.2017 приблизно о 13 год. 20 хв. ОСОБА_7 на його мобільний телефон з номером « НОМЕР_2 » зателефонував ОСОБА_9 , який користується номером « НОМЕР_17 » та вони домовилися про зустріч через 30 хвилин біля ТЦ «Наша Правда», що розташований у м. Дніпро на пр. Слобожанський, 31-д. 09.02.2017 приблизно о 13 год. 53 хв. ОСОБА_7 зустрівся із громадянином ОСОБА_9 , який користується номером « НОМЕР_17 », в приміщенні ТЦ «Наша Правда», що розташований у м. Дніпро на пр. Слобожанський, 31-д, де під час зустрічі ОСОБА_7 зі свого мобільного телефону з номером « НОМЕР_2 » зателефонував на номер « НОМЕР_16 », яким користується ОСОБА_3 та передав слухавку особі на ім`я ОСОБА_9 , який підтвердив ОСОБА_3 свою особу. Після цього, ОСОБА_7 передав особі на ім`я ОСОБА_9 , раніше обумовлені з ОСОБА_3 грошові кошти, у сумі 1600 доларів США. 09.02.2017 приблизно о 14 год. 00 хв. під час огляду місця події, а саме: паркувального майданчику відкритого типу за адресою м. Дніпро пр. Слобожанський, 31д. особа на ім`я ОСОБА_11 добровільно видав грошові кошти у розмірі 1600 доларів США (том № 3 а.п. 6-7).
Зазначений протокол фіксує, що ОСОБА_3 переконався в особі суб`єкта, тобто ОСОБА_11 , якого раніше ОСОБА_3 спрямував на зустріч із ОСОБА_7 з метою передачі грошових коштів у розмірі 1660 доларів США, що призначалися для ОСОБА_3 .
У зв`язку з цим покази свідка ОСОБА_11 в частині його переконання, що ці грошові кошти призначалися не для ОСОБА_3 , а для іншої особи з іншою метою, вирішального значення не мають, оскільки свідок мав багато контактів і міг добросовісно помилятися з приводу цих обставин. Важливим є те, що ОСОБА_3 організував зустріч ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , визначив мету цієї зустрічі і пересвідчився в особі ОСОБА_11 безпосередньо перед отриманням останнім грошових коштів і знав, що ці кошти насправді призначалися особисто для ОСОБА_3 .
Зазначені вище письмові матеріали, суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто останні прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, особу, що його вчинила та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів у порядку встановленому КПК України.
Також під час судового розгляду захисником ОСОБА_5 було заявлено клопотання, що під час вивчення додатків до вказаного протоколу за результатами проведення негласної слідчої дії від 10 лютого 2017 року у кримінальному провадженні №0000125 від 08.02.2017 року, а саме: матеріального носія інформації на якому відтворено отримані електронні документи - диски для лазерних систем зчитування «VERBATIM DVD-R 16x4,7 Gb» MAP 640 TL 21081115, реєстраційний номер 55/4203 від 03.02.2017 року встановлено, що аудіо-відео записи 09.02.2017 року у період з 12 години 15 хвилин по 12 годину 19 хвилин, здійснено обривисто, тобто з перериванням у проміжках часу, і відсутністю фіксації частини розмов та рухів учасників, але у вказаному протоколі взагалі не зазначені відомості про переривання запису або причини його часткової відсутності на вказаному вище матеріальному носії інформації. За результатами розгляду клопотання сторони захисту, у порядку ст. 333 КПК України, судом постановлено ухвалу про здійснення тимчасового доступу з можливістю вилучення технічного засобу - аудіо-відео накопичувана «Сафарі-5», що знаходиться у володінні (розпорядженні) УСБУ у Дніпропетровській області, за результатами виконання ухвали суду, слідчим прокуратури Дніпропетровської області повідомлено про те, що вказані носії інформації не будуть надані суду у зв`язку з державною таємницею і тому ухвала суду залишена без виконання. Таким чином, інформація щодо зафіксованих процесуальних дій, яка міститься на диску для лазерних систем зчитування «VERBATIM DVD-R 16x4,7 Gb» 9331 516+ R Е С 24 286, реєстраційний номер 55/3875 (таємно) від 07.07.2016 року та диску для лазерних систем зчитування «VERBATIM DVD-R 16x4,7 Gb» MAP 640 TL 21081115, реєстраційний номер 55/4203 від 03.02.2017 року, які не є оригінальним примірником технічних носіїв інформації негласних слідчих дій, зафіксована на них з порушенням ст.ст.107, 252 КПК України, і тому такі носії інформації та не можуть бути визнані допустимими доказами, оскільки не відповідають вимогам ст. 86 КПК України.
Статтями 260, 263, 269, 270 КПК України передбачено, що аудіо-, відеоконтролю, візуального спостереження, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та проведення аудіо-відео контролю місця здійснюється виключно на підставі ухвали слідчого судді.
Зазначені негласні слідчі (розшукові) дії проводилися на підставі ухвал слідчий суддів апеляційного суду Запорізької області, розсекречених у встановленому порядку (а.п. 115-127, 139-142, 144-145, 153-155 т.3).
Згідно п. 4.2. Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури, Міністерства внутрішніх справ, Служби безпеки України, Адміністрації державної прикордонної служби, Міністерства Фінансів України та Міністерства юстиції України від 16.11.2012, протокол складається в будь-якому випадку безпосередньо після отримання фактичних даних, а згідно ст. 252 КПК України протокол передається прокурору протягом 24 годин з моменту закінчення проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Статтею 255 КПК України визначено, що відомості, речі та документи, отримані в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які прокурор не визнає необхідними для подальшого проведення досудового розслідування, повинні бути невідкладно знищені на підставі його рішення, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті та статтею 256 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 256 КПК України протоколи щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, аудіо- або відеозаписи, фотознімки, інші результати, здобуті за допомогою застосування технічних засобів, вилучені під час їх проведення речі і документи або їх копії можуть використовуватися в доказуванні на тих самих підставах, що і результати проведення інших слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування.
Частиною першою ст. 266 КПК України передбачено, що дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів, у разі необхідності здійснюється за участю спеціаліста. Слідчий вивчає зміст отриманої інформації, про що складається протокол. При виявленні відомостей, що мають значення для досудового розслідування і судового розгляду, в протоколі відтворюється відповідна частина інформації, після чого прокурор вживає заходів для збереження отриманої інформації.
З системного аналізу наведених норм випливає, що результати проведення НС(Р)Д, отримані за результатами застосування технічних засобів, можуть бути зафіксовані та подані до суду у вигляді копій. При цьому слідчий та прокурор у кримінальному провадженні визначають, яка частина є необхідною і має значення для доведення. Отже оглянуті судом носії аудіовізуальної інформації та їх зміст відповідають вимогам закону щодо їх допустимості і у випадках відсутності деяких фрагментів часових проміжків подій і фіксування на інших носіях, які не використовувалися безпосередньо під час НС(Р)Д.
Враховуюче викладене, суд приходить до висновку що заявлене клопотання захисника ОСОБА_5 про визнання недопустимих як доказів a саме: диска для лазерних систем зчитування «VERBATIM DVD-R 16x4,7 Gb» 9331 516+ R Е С 24 286, реєстраційний номер 55/3875 (таємно) від 07.07.2016 року та диска для лазерних систем зчитування «VERBATIM DVD-R 16x4,7 Gb» MAP 640 TL 21081115, реєстраційний номер 55/4203 від 03.02.2017 року 1Z 2018, є не обґрунтованим.

Проте згідно обвинувачення ОСОБА_3 зазначено ознаку об`єктивної сторони як «вимога»: «З метою реалізації свого злочинного умислу, прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, у період з 24.01.2017 до 25.01.2017 (точного часу у ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи у приміщенні прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1, за адресою: вул. Софії Ковалевської, 4, м. Дніпро, повідомив особі, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, про необхідність висунення ОСОБА_8 вимог про передачу йому неправомірної вигоди за призначення останньому покарання у вигляді виправних робіт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України у кримінальному провадженні № 0002981.»
До того ж як вбачається з обвинувачення «26.01.2017 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002981 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, направлено до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду по суті.», та про те, що ОСОБА_3 був знайомим із суддями Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, наділеними повноваженнями на виконання функцій держави щодо прийняття рішень у кримінальних провадженнях, а в підсумковій частині вказано «Таким чином, ОСОБА_3 намагався протиправно одержати від ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 1 600 доларів США (43 060 грн.) для себе за вплив на суддю Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, який наділений повноваженнями на виконання функцій держави, на прийняття рішення у кримінальному провадженні № 0002981 щодо призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді виправних робіт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України».
Однак з наданих показів обвинуваченого ОСОБА_3 та допитаних свідків а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не зазначено, яким чином та на якого саме суддю збирався вплинути обвинувачений та у який спосіб.
Передача грошових коштів у розмірі 1600 доларів США, які призначалися ОСОБА_3 , відбулася 09.02.2017 року.
Зі змісту наведеного вище протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіо-відео контроль особи) від 10 лютого 2017 року, розпочатого о 09 год. 20 хв. закінченого о 10 год. 20 хв. в ході розмови, у якій взяли участь двоє чоловіків: ОСОБА_32 ; М.1 ОСОБА_3 видно, що станом на 08.02.2017 року було відомо про дату розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 на 10 лютого 2017 року:
«М.1 Хорошо, до суду 10-го.
М. Все.
М.1 Суд у нас в котором часу ?
М. 14:30 по моему.
М.1 Ну с самого утра, ну грубо говоря, крайний срок до 10-11 утра десятого числа. Ну завтра день у них целый есть.»
Крім того у матеріалах кримінального провадження міститься копія судової повістки судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська на адреси прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілого про підготовче судове засідання 10.02.2017 року. На копії повістки міститься відмітка про її отримання Дніпропетровською місцевою прокуратурою №1 31.01.2017 року (а.п. 7 т.2) .
Таким чином особа судді була відома і ОСОБА_3 , і стороні обвинувачення у даному кримінальному провадженні.
Статтею 7 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на засадах, однією з яких є верховенство права. Вказана засада передбачає, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Цей принцип застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Пункт 1 ч. 1 ст. 42 КПК України передбачає право обвинуваченого знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Право бути повідомленим про те у якому злочинні передбаченому законом особа обвинувачується є одним з елементів верховенства права і відсутність такого повідомлення є прямим порушенням цього принципу.
Як передбачено ст. 17 КПК України та неодноразово зазначалось в своїй практиці Європейським судом з прав людини (Рішення у справах «Авшар проти Туреччини», «Кобець проти України») обвинувачення у вчиненні кримінального злочину має бути доведено поза розумним сумнівом і таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Наприклад, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008 року, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)».
У рішенні від 25.07.2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».
У рішенні від 09.10.2008 року, прийнятому у справі «Абрамян проти Росії», вказано: «Деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».
В цьому ж рішенні ЄСПЛ нагадав, що положення пп. «а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 369-2 КК України, не вказує не лише на спосіб впливу, але навіть не містить конкретних обставин, які були достовірно документально відомі стороні обвинувачення. Також в обвинуваченні застосовано формулювання про повідомлення вимоги про передачу неправомірної вигоди, що є кваліфікуючою ознакою більш тяжкого кримінального правопорушення. На переконання суду, за встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення є суперечливим і таким, що допускає неоднозначне тлумачення, не містить не лише способу, порядку та можливостей впливу обвинуваченого на суддю, але і відомостей про особу судді, коли такі були достовірно відомі. Таке обвинувачення є занадто узагальненим і абстрактним, по суті лише відтворює диспозицію частини другої ст. 369-2 КК України, не містить повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, що не відповідає правовим позиціям, викладеним у наведених вище рішеннях Європейського суду з прав людини.
Крім того, відповідно до частин першої та другої статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.
Також частиною першої статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює:
1) підтримання публічного обвинувачення в суді;
2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;
3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладаються такі функції:
1) підтримання державного обвинувачення в суді;
2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом;
3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство;
4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Таким чином суди і судді є незалежними і не перебувають у підпорядкуванні органів прокуратури та прокурорів.
Крім того з показів свідка ОСОБА_8 вбачається, що сам ОСОБА_3 попереджував останнього, що якщо він «буде себе погано вести» і йому як прокурору «не сподобаються обставини», то він все зробить для реального позбавлення волі ОСОБА_8 , а якщо поводитиме себе гарно та буде його слухатись, то проситиме у суду виправні роботи або умовне покарання.
Так, з об`єктивної сторони зловживання впливом (ч. 2 ст. 369-2 КК України) полягає у діях особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави: прийнятті нею пропозиції неправомірної вигоди; прийнятті обіцянки такої вигоди; одержанні останньої для себе чи третьої особи; пропозиції здійснити вплив за надання зазначеної вигоди; обіцянці здійснити такий вплив.
Проте з жодних досліджених судом доказів не вбачається намір отримати неправомірну вигоду ОСОБА_3 саме з метою будь-якого впливу на суд: обвинувачений вини не визнає, свідки про таке на повідомляють, в жодних розмовах чи іншому спілкуванні фігурантів справи про вплив на суд не йдеться.
Будь-яких інших доказів наявності в діях ОСОБА_3 складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 369-2 КК України, стороною обвинувачення суду не надано, прокурором не доведено жодного факту, яким самим чином обвинувачений ОСОБА_3 збирався здійснити вплив на суд, суддю Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.
Таким чином кримінальне правопорушення, передбачене 2 ст. 15, ч. 2 ст. 369-2 КК України, склад якого у даному випадку вимагає доведення принаймні наміру чи приводу здійснити вплив на суд, суддю з метою отримання для себе неправомірної вигоди, фактично не підтверджене жодними доказами, прокурором в судовому засіданні поза розумним сумнівом не доведено важливих обставин обвинувачення, викладених в обвинувальному акті.
На думку суду, ОСОБА_3 діяв саме як прокурор, наділений повноваженнями підтримання публічного (державного) обвинувачення в суді, позиція якого з приводу визнання особи винною та визначення виду та розміру покарання, підстав для звільнення від його відбування суто із засад кримінального судочинства, передбачених відповідними нормами КК України та КПК України, повинна враховуватися судом при ухваленні вироку. Проте оцінка таких обставин виходить за межі пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, змінити обвинувачення суд не вправі, оскільки таке суперечитиме вимогам частини третьої статті 337 КПК України.
З огляду вище викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 підлягає виправданню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України в зв`язку з недоведеністю того, що в діянні останнього є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України.
ОСОБА_3 виправдати за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України.
Речові докази: грошові кошти у сумі 1600 (тисяча шістсот) доларів США у вигляді 16 (шістнадцять) банкнот номіналом по 100 (сто) доларів США кожна, з серіями та номерами НG 92920877 А; КВ 56226025 Е; KF 56218005 А; СВ 36454129 F; KF18920899D; АВ 12908337 J; АВ 36400039 К; КВ 98302977 І; НL 12454936 F; KB 74643147 J; KB 09939305 L; AB 15887128 K; HB 51590557 Q; FF 91779928 B; FF 91779927 B; HB 44446129 E обернути в дохід держави.
Речові докази: мобільний телефон «iPhone 5s», сірого кольору, imei: НОМЕР_9 , у якому знаходиться сім-карта мобільного оператора «Київстар», без серійного номера, номер мобільного НОМЕР_18 ; мобільний телефон «SAMSUNG» «DUOS» білого кольору imei: НОМЕР_5 та imei: НОМЕР_6 у якому знаходиться сім-карта мобільного оператора «Life» з № НОМЕР_7 повернути ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1