27.02.2019 Єдиний унікальний номер 205/7609/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002527 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, має середню освіту, на утриманні дітей не має, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.05.2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 190 КК України до 70 годин громадських робіт,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 6удучи раніше судимим за злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, судимість за який у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та знов повторно скоїв новий корисливий злочин. Так, ОСОБА_3 , 08.09.2018 року близько 01 год. 00 хв. перебував на площі Єдності в м. Дніпро спільно із раніше знайомим йому ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення, ОСОБА_3 попросив ОСОБА_5 передати йому мобільний телефон сірого кольору марки «Meizu» моделі «M3 Мах», imei1: НОМЕР_1 , іmеі2: НОМЕР_2 , який належить останньому, з метою прослуховування музики за допомогою вказаного мобільного телефону, заздалегідь розраховуючи на його заволодіння, тобто знаючи про те, що вказаний мобільний телефон він не поверне. ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_3 і сподіваючись на те, що після прослуховування музики, останній поверне йому його мобільний телефон, добровільно передав йому свій мобільний телефон. Після чого ОСОБА_3 , взявши в руки мобільний телефон сірого кольору марки «Meizu» моделі «M3 Мах», imeil: НОМЕР_1 , іmеі2: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку експерта № 3871 від 19.10.2018 року складає 4150 гривень 00 копійок, який належить ОСОБА_5 , та утримуючи його, почав пересуватися вулицями м. Дніпра, тобто з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_3 своїми незаконними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 4150 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся та погодився надати показання щодо обставин викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах та час, шляхом зловживання довірою, заволодів майном, а саме мобільним телефоном, що належить потерпілому ОСОБА_5 .

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінальних правопорушень, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, правильно кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступіньтяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за вчинення аналогічного злочину, що свідчить про схильність обвинуваченого ОСОБА_3 до вчинення корисливих злочинів,на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, не працевлаштований, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, не одружений, за місцем мешкання характеризується задовільно.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2018 року покарання у вигляді 70 годин громадських робіт не відбув.
Отже, беручи до уваги вищенаведене, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин що обтяжують його покарання, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому слід призначити покарання без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці, тобто у виді обмеження волі, передбаченого санкцією статті обвинувачення.

Таким чином, суд вважає необхідним призначити покарання з урахуванням вимог ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_3 вчинив даний злочин після винесення попереднього вироку Ленінським районним судом м. Дніпропетровська від 17.05.2018 року, яким останній засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України та до призначеного судом покаранням частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, перерахувавши, у відповідності до ст.72 КК України, громадські роботи на обмеження волі з розрахунку вісім годин громадських робіт відповідає одному дню обмеження волі.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу № 3871 від 19.10.2018 року, витрати на яку складають 170,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на два роки.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, повністю приєднати не відбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2018 рокуу виді 70 годин громадських робіт, що відповідно до п.4 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає восьми дням обмеження волі, та остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки вісім днів обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його прибуття до відповідної кримінально-виконавчої установи відкритого типу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 3871 від 19.10.2018 року.

Речовий доказ, яким було визнано мобільний телефон сірого кольору марки «Meizu» моделі «M3 Мах», imeil: НОМЕР_1 , іmеі2: НОМЕР_2 , який було передано під розписку потерпілому ОСОБА_5 - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1