Справа № 184/2483/18
Номер провадження 1-кп/184/69/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження №0000879 від 13.11.2018 року відносно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шолохове Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянки України, заміжньої, освіта середня, не працюючої, має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
24 серпня 2018 року о 21 годині 00 хвилин в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_3 знаходилась біля будинку АДРЕСА_2 , де в ході бесіди з раніше їй знайомою ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ..

В цей же день і час, знаходячись там же та реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 під час сварки з ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшла до останньої, після чого умисно нанесла ОСОБА_6 численні удари кулаками рук у різні частини голови потерпілої.

Після чого ОСОБА_3 , знаходячись там же та продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, схопила потерпілу ОСОБА_6 за волосся та зубами вкусила за перший палець правої кисті ОСОБА_6 .

В результаті застосування ОСОБА_3 фізичного насильства до потерпілої ОСОБА_6 останній, згідно висновку судово-медичного експерта № 692 від 17.11.2018 року спричинені тілесні ушкодження у вигляді - закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, які згідно п.2.3.3 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я та двох рубців 1-го пальця правої кисті, які є наслідками поверхневих вкушених ран, синців рук, які згідно п.2.3.5 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, не визнала та пояснила, що в під`їзді її будинку з`явились написи про зізнання в коханні її сину, а поряд були написані нецензурні слова. 24.08.2018р. вона зустріла перший раз потерпілу на вул. Центральній і сказала їй, щоб не писали в під`їзді нецензурні слова, а потерпіла їй грубо відповіла. До цього часу у неї з потерпілою конфліктів не було. Через півгодини вони знову зустрілись та посварились. Третій раз вони зустрілись після концерту, коли вона вийшла покурити на вулицю і почула, як потерпіла про неї говорила своїм подругам. Потерпіла була зі свідками - ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Потерпіла її ображала. Коли вона йшла за цигарками, потерпілу вона першою не зачіпала, а навпаки потерпіла її провокувала. Потерпіла підійшла до неї і вони знову почали сваритись. Вона розвернулась і пішла, а ОСОБА_6 побігла за нею і вони одночасно схопили одна одну за волосся. Вона потерпілу не била. Навпаки, це потерпіла подряпала її, а свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 завдавали їй удари. При цьому у неї залишились подряпини і була порвана футболка. Пояснила, що вона гризнула потерпілу за палець не навмисно. Також зазначила, що вона багато не пила, лише 0,5 л пива. Цивільний позов, заявлений потерпілою, визнала частково, а саме в сумі 957,65 грн. Решту позову вважає необґрунтованим та просить у його задоволенні відмовити.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй злочину, вина останньої підтверджується показаннями безпосередньо допитаних у судовому засіданні потерпілої та свідків.
Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала показання, згідно яких повідомила, що 24.08.2018р. приблизно 12 год. вона разом з дочкою йшли по вул. Центральній. Підійшла ОСОБА_3 і сказала, що у неї в під`їзді написано нецензурні слова. Вона запитала у ОСОБА_3 , чому вона думає, що це зробили її діти. Між ними виникла сварка. Через дві години вони зустрілись у дворі її дому і ОСОБА_3 почала її ображати. Це було приблизно о 14 год. О 21 годині вони знову зустрілись і ОСОБА_3 знову її ображала. Вона сказала обвинуваченій, щоб вона припинила, оскільки потерпіла не бажає продовжувати сварку. Вона почала відходити, але ОСОБА_3 вдарила її, схопила за волосся і почала тягнути по дворі. При цьому обвинувачена била її по потилиці. Потім підбігла дочка ОСОБА_3 і просила матір заспокоїтись. ОСОБА_3 кусала її і жувала палець, розірвала їй плаття і ланцюжок. Потім обвинувачена віддала їй ланцюжок і пішла. При цьому зазначила, що обвинувачена була у стані алкогольного сп`яніння. Потім приїхала швидка допомога і відвезли її у лікарню. Потім приїхали працівники поліції. Відносини у неї з обвинуваченою до цього були хороші. Їй не відома причина конфлікту. Цивільний позов підтримала у повному обсязі та пояснила, що за час лікування нею було витрачено значні кошти на придбання ліків, проходження обстеження, тощо на загальну суму 4360,11 грн. Також під час конфлікту обвинувачена порвала їй сукню вартістю 4200 грн., яка більше непридатна для використання. Їй було завдано майнової шкоди на загальну суму 8560,11 грн. Крім того, їй було завдано і моральну шкоду, що полягає у сильних душевних стражданнях, які в подальшому проявилися на стані її здоров`я, вона перестала спокійно спати, оскільки у зв`язку із своїми вадами здоров`я відчуває постійну тривогу, що обвинувачена знову може розпочати бійку, ОСОБА_3 неодноразово їй погрожувала, і сама в силу суб`єктивних причин захистити себе не зможе. Вона не могла користуватись всіма благами та перевагами оточуючого світу, зокрема, на деякий час боялась виходити з дому та випускати дітей. Просить стягнути з обвинуваченої на її користь матеріальну шкоду в розмірі 8560,11 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надав показання, згідно яких повідомив, що він сусід. Знає обох і обвинувачену, і потерпілу. 24.08.2018р. це був День незалежності, він дивився телевізор. Почув крик жінок, вийшов на балкон, побачив п`ять чи шість жінок. Почув образливі слова. Бачив, що обидві жінки махали руками. Конфлікт тримав 5-6 хвилин. Поліція приїхала через хвилин 20.
Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала показання, згідно яких повідомила, що вона була свідком конфлікту між потерпілою і обвинуваченою. Вона приїхала в той день з дачі і була біля під`їзду, спілкувалась з подругами. Підійшла ОСОБА_3 та почала сваритись з потепрпілою ОСОБА_6 за те, що дочка потерпілої написала щось у під`їзді. Потерпіла хотіла піти, але обвинувачена вдарила її і почала тягнути за плаття. Обвинувачена вдарила потерпілу один раз по обличчю кулаком, а потім потягла її за комір. ОСОБА_3 тримала рукою потерпілу за комір, а другою наносила потерпілій численні удари по потилиці. Весь цей час потерпіла була зігнута. Вона з ОСОБА_8 намагались їх розборонити. Потерпіла намагалась захиститись і ніби як шкрябалась. Раніше конфлікту з обвинуваченою не було. Зазначила, що ніхто ОСОБА_3 не бив. Плаття потерпілій обвинувачена розірвала. Також обвинувачена пожувала потерпілій палець і розірвала ланцюжок. Потерпіла втратила свідомість і швидка її забрала до лікарні. Після того, як поїхала швидка, ОСОБА_3 нічого не пояснювала працівникам поліції. Потім приїхала швидка допомога, поліція.
Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала показання, згідно яких повідомила, що 24.08.2018р. вони сиділи на лавочці у дворі свого будинку. Приблизно о 21 годині вийшла обвинувачена і почала нецензурно висловлюватись, пред`являти претензії потерпілій. Потерпіла хотіла піти, щоб уникнути конфлікту, але обвинувачена її вдарила, а потім потягнула. Вона і ОСОБА_7 підбігли до них і хотіли їх розборонити. Зазначає, що першою вдарила потерпілу обвинувачена рукою по обличчю. Це було за те, що ніби діти потерпілої написали щось нецензурне у під`їзді, де мешкає обвинувачена. Також зазначила, що потерпіла не била обвинувачену, тому що остання тримала потерпілу за волосся. Обвинувачена покусала потерпілу і пожувала її палець. Обвинувачена била потерпілу по потилиці. А вона тримала обвинувачену за руку, щоб та не вирвала потерпілій волосся. Обвинувачена порвала потерпілій плаття і ланцюжок. Потерпіла втратила свідомість і їй викликали швидку. Потерпілу забрали до лікарні.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав показання, згідно яких повідомив, що він працює інспектором Покровського ВП. В той день, наприкінці серпня 2018р., він був на чергуванні. Приблизно о 21 год. отримали повідомлення про сварку та приїхали на місце пригоди в районі магазину «Оскар». Зазначив, що обвинувачена була у стані алкогольного сп`яніння, вела себе не тактовно. Там була значна кількість людей, вони сперечались. Це було у дворі між житловими будинками. Саму бійку він не бачив. На потерпілій були тілесні ушкодження на руці кров. Потерпіла сказала, що це обвинувачена їй спричинила тілесні ушкодження. Про наявність тілесних ушкодження обвинувачена йому не скаржилась. Потерпіла написала заяву. Також вказав, що обвинувачена погрожувала потерпілій, а потерпіла обвинуваченій ні.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надав показання, згідно яких повідомив, що працює у Покровському ВП та є сусідом обвинуваченої. Повідомив, що після конфлікту обвинувачена прийшла до нього і розказала, що трапилось. Особисто конфлікту він не бачив. Це було в серпні 2018р. ввечері приблизно о 21-22 годині. Він був у себе вдома по АДРЕСА_3 . Обвинувачена розповіла йому, що був конфлікт між нею і потерпілою через написи у під`їзді. Сказала, що між ними виникла словесна перепалка з потерпілою і потерпіла почала хапати її за речі і подряпала шию. На шиї і на щоці у обвинуваченої були подряпини. Обвинувачена прийшла до нього вже після того, як поїхала поліція. Просила повідомити про те, чи подала потерпіла заяву до поліції.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надав показання, згідно яких повідомив, що він працює в Покровському ВП. В кінці серпня 2018р. надійшла заява про сварку між сусідами. Коли приїхали на місце пригоди, побачили обвинувачену та потерпілу та інших людей. Обвинувачена була у стані алкогольного сп`яніння. Потерпіла повідомила, що обвинувачена її побила. Це було за магазином «Оскар». Він очевидцем бійки він не був. У потерпілої на пальці була кров. Обвинувачена про наявність у неї тілесних ушкодження не зазначала. Від письмових пояснень обвинувачена відмовилась.
Допитана у судовому засіданні свідок неповнолітня ОСОБА_13 надала показання, згідно яких повідомила, що в той день вона гуляла з мамою і зустріли сусідку ОСОБА_14 , яка почала з ними сваритись за те, що у її під`їзді щось було написано. Ввечері вона була у своєму дворі з мамою та її подругами, вийшла ОСОБА_15 і почала кричати на її матір. Мама сказала, щоб ОСОБА_15 пішла, але остання вдарила її маму та за волосся потягнула на площадку. Коли ОСОБА_15 била її маму, то удари попадала і по ній. Також зазначила, що ОСОБА_15 гризла мамі палець, розірвала плаття. Мама втратила свідомість. Потім викликали швидку і поліцію.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надала показання, згідно яких повідомила, що 24.08.2018р. вона разом з матір`ю йшли в магазин і зустріли ОСОБА_6 . Мама сказала потерпілій, щоб та дізналась, хто робить написи у їхньому під`їзді. ОСОБА_6 розлютилася і вони пішли. Потім зустрілись з потерпілою біля будинку і знову посварились. Вона з матір`ю пішли додому. Ввечері вийшли на вулицю і побачили ОСОБА_6 з ОСОБА_8 і ОСОБА_7 . ОСОБА_6 казала їм, що обвинувачена ображає її дітей. Мати повернулась, а в цей час потерпіла накинулась на неї, а потім до неї приєдналися ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Мати сказала їй, щоб вона не втручалася. Бійка почалась у дворі. При цьому зазначає, що мати була твереза. Вказує, що ОСОБА_6 першою почала ображати її матір, а мама їй лише відповіла. Також ОСОБА_6 першою почала бійку з її матір`ю, вона схопила матір за руки, а потім підбігли подруги потерпілої ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та тримали матір за руки. ОСОБА_8 била матір кулаком по голові. ОСОБА_6 тримала матір за волосся. Мати лише захищалась. Через деякий час приїхали працівники поліції. У матері була порвана футболка. В результаті конфлікту в руках у матері опинився золотий ланцюжок потерпілої, який вона останній віддала. Після конфлікту у матері на обличчі, руках, грудях були рани, подряпини. За медичною допомогою мати не зверталась, а до СМЕ звернулась через три дні. На ОСОБА_6 були вдягнуті сіре плаття і сірі лосини. Чи порвано було плаття, вона не пам`ятає..
Інших свідків як сторона обвинувачення, так і сторона захисту не заявляли.

Надаючи юридичну оцінку показанням потерпілої ОСОБА_6 , та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , неповнолітню ОСОБА_13 , суд враховує, що свідки були безпосередньо допитаними у судовому засіданні у відповідності до вимог ст. 352 КПК України та будучи під присягою та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, кожен окремо, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України. Водночас, наявність незначних розбіжностей у показаннях свідків, на які вказує обвинувачена, не може бути підставою для визнання їх неналежними чи недопустимими доказами, оскільки такі розбіжності є несуттєвими та не спростовують подію кримінального правопорушення та обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджуються іншими належними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Водночас, показання свідка ОСОБА_16 про те, що потерпіла спровокувала бійку із обвинуваченою та побила обвинувачену, суд оцінює критично, оскільки останні, спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та неповнолітньої ОСОБА_13 .
Крім того, вина обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, повністю доводиться наданими сторонами та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні сукупністю письмових доказів та висновків експертиз, а саме:
-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000879 від 13.11.2018 року, відповідно до якого приблизно о 21 годині 24.08.2018 року невідома особа, знаходячись біля будинку №32 по вул. Центральній в м. Покров Дніпропетровської області, спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 (а.с.1 т.2);
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_6 від 13.11.2018р., відповідно до якого близько 21 години 24.08.2018 року біля будинку №32 по вул. Центральній в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_3 спричинила їй тілесні ушкодження (а.с.16 т.2);
-висновком судово-медичного експерта №692 від 17.11.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді - закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забію м`яких тканин голови, які згідно п.2.3.3 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я та двох рубців 1-го пальця правої кисті, які є наслідками поверхневих вкушених ран, синців рук, які згідно п.2.3.5 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців рук та ніг утворилися від дії тупих предметів або від ударів об такі предмети. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді вкушених ран утворились від дії твердих предметів з відносно обмеженою пошкоджуючою поверхнею, якими могли бути і зуби людини (а.с.30 т.2);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.11.2018 року з фото таблицями, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_6 розповіла про подію, яка трапилась 24.08.2018 року приблизно о 20.50 годині біля будинку №32 по вул. Центральній в м. Покров Дніпропетровської області (а.с.62-67 т.2);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.11.2018 року з фото таблицями, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 розповіла про подію, яка трапилась 24.08.2018 року приблизно о 20.50 годині біля будинку №32 по вул. Центральній в м. Покров Дніпропетровської області (а.с.68-73 т.2);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.11.2018 року з фото таблицями, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 розповіла про подію, яка трапилась 24.08.2018 року приблизно о 20.50 годині біля будинку №32 по вул. Центральній в м. Покров Дніпропетровської області (а.с.74-79 т.2).

Крім того у судовому засіданні було відтворено та продемонстровано учасникам процесу відео файли слідчих експериментів із потерпілою ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8
Форма і зміст кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відноситься, верховенство права. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст.7, ч.2 ст.8 КПК України).
Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази у даному кримінальному провадженні, суд керується критерієм доведення вини «поза розумним сумнівом», у відповідності до якого таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук та Йонкало проти України»).
Таким чином, на підставі вищенаведеного, проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності, суд дійшов до переконання, що стороною обвинувачення під час судового розгляду доведено винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст.125 КК України, поза розумним сумнівом, так як надані прокурором докази, що досліджені судом, зібрані у передбаченому законом порядку, є достатньо чіткі, повні та узгоджені між собою і відповідають стандартам належності та допустимості.
Разом з тим показання обвинуваченої, відповідно до яких остання вказує, що тілесні ушкодження потерпілій вона не завдавала, а навпаки потерпіла її побила, суд оцінює критично та вважає таку позицією обвинуваченої способом захисту з маетою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки останні не знайшли свого підтвердження під час судового слідства та спростовані показаннями допитаних у судовому засіданні свідків та дослідженими письмовими доказами, у тому числі висновком експерта.
Суд, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконання про наявність події злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у її вчиненні та кваліфікує її дії за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд не встановив.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, суд не встановив.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , у відповідності до ст.50,65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, скарг та заяв за місцем проживання відносно обвинуваченої не надходило, а також відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, і вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередить вчинення нею нових злочинів.

Даючи оцінку позовним вимогам потерпілої ОСОБА_6 , викладених у заявленому цивільному позові, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 р. (з наступними змінами) "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяній нею (в порядку часткової відповідальності).
Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У судовому засіданні обвинувачена цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 957,65 грн. визнала.

Зважаючи на визнання позовних вимог у цій частині, враховуючи приписи ст..206 ЦПК України, а також, що таке визнання не суперечить закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд приходить висновку про задоволення позову у цій частині.

Водночас, позовні вимоги в частині стягнення решти суми матеріальної шкоди суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що саме на її лікування та обстеження були витрачені вказані кошти, а також не обґрунтовано жодними доказами факту зіпсування обвинуваченою саме того плаття, яке було придбане згідно товарного чеку від 12.06.2018р. та не можливість використання останнього за його цільовим призначенням.

При вирішенні питання щодо стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.
Визначаючи розмір спричиненої потерпілій моральної шкоди, суд враховує, що саме діями обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілій завдані тілесні пошкодження і завдана шкода здоров`ю, характер протиправного діяння обвинуваченої, а саме, заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, внаслідок чого остання зазнав нервового стресу та хвилювання, фізичного болю, у зв`язку з чим був порушений нормальний порядок та спосіб її життя.
Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 23 ЦК України та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", виходячи при цьому із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що на відшкодування спричиненої моральної шкоди з обвинуваченої на користь потерпілої необхідно стягнути завдану моральну шкоду в сумі 3 000 грн. 00 коп.
Речові докази відсутні.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) грн.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 957, 65 грн. та моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.
Речові докази у справі відсутні.

Витрати на проведення експертизи відсутні.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1