Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3881/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.03.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №0001105 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14 жовтня 2018 року близько 23 години ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку культури в АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, порушуючи громадський порядок та встановлені норми суспільної поведінки, виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, з хуліганських спонукань, проходячи біля ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які знаходились на вулиці біля будинку культури та розмовляли, почав безпричинно погрожувати їм фізичною розправою та виражатись нецензурними словами в їхню сторону.

Продовжуючи свої хуліганські дії, діючи умисно, з хуліганських спонукань, ОСОБА_4 безпідставно, знаходячись попереду ОСОБА_5 , схопив її правою рукою за волосся та потягнув на себе. Після чого, продовжуючи хуліганські дії, ОСОБА_4 , виражаючись нецензурними словами, діючи з особливою зухвалістю, почав розмахувати руками і умисно наніс ОСОБА_5 удар кулаком лівої руки в праву частину шиї, а кулаком правої руки наніс удар в область лівого ока та скроні ОСОБА_5 , внаслідок чого остання не втримавшись на ногах впала на землю.

В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин, що не спричинили розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, які згідно п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, та тілесних ушкоджень у вигляді: струсу головного мозку, які спричинили розлад здоров`я понад 6 але не більше 21 дня, чи незначну стійку втрату працездатності, які згідно п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності, що підтверджується висновком судово - медичного експерта № 181 від 13 листопада 2018 року.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.296 КК хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини пред`явленого йому обвинувачення та визнав вину за ч.1 ст.296 КК України. Шкодує, що так сталося, обіцяв в майбутньому не скоювати кримінальні правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання з розгляду даного кримінального провадження не з`явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи. Заяв та клопотань не надходило.

Заслухавши думку учасників судового провадження, з огляду на те, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, було вирішено провести судовий розгляд без потерпілої.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого. При цьому судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінальних проваджень, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.296 КК України суд врахував дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.74-75), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколог не перебуває (а.п.73), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.71).

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, наявності обставини, яка пом`якшує покарання, відсутності обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, і до нього слід застосувати приписи ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Питання про документи слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не обиралися.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатської апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1