Номер провадження: 11-сс/813/771/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.05.2019 р., якою відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайльче Городенківського району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено частково клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 та відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 30 діб та обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, а саме з 01.05.2019 р. та припиняє свою дію 30.05.2019 р.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався в своїй ухвалі на те, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, підтверджена матеріалами, доданими до клопотання слідчого. Фактично ОСОБА_9 перебував у розшуку з 11.08.2016 р., за місцем реєстрації в м. Одесі не перебував, особисто до слідчого не з`являвся.

Враховуючи вагомість наявних доказів, обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до семи років, а також те, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до ОСОБА_9 іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, який в свою чергу зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважав за можливим не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В зміненій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
1) ні слідчий, ні прокурор не навели обставини, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а зазначені у клопотанні слідчого ризики є лише його припущеннями;
2) слідчий суддя не оцінив в сукупності всі обставини зазначені у ст. 178 КПК України, а саме те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, має родину, у зв`язку з чим відсутній ризик щодо його переховування від органів досудового розслідування та суду і відносно ОСОБА_9 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою;
3) слідчий суддя, пославшись в ухвалі від 02.05.2019 р. на перебування ОСОБА_9 у розшуку з 11.08.2016 р. не перевірив вказані обставини, які спростовуються наступним. Після спливу дії ухвали Апеляційного суду Одеської області від 10.08.2016 р. про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання в м. Одесі, ОСОБА_9 особисто подав до Київського ВП в м. Одесі клопотання із зазначенням адреси мешкання в Івано-Франківській області. Та яким чином його було оголошено в розшук наступного дня після застосування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції є незрозумілим;
4) матеріали кримінального провадження не містять жодних повісток про виклики ОСОБА_9 до слідчого, а також підтверджень про таке сповіщення засобами телефонного зв`язку.
Посилаючись на наведені доводи, захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_8 підтримав доводи зміненої апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурор заперечував проти її задоволення, натомість залишив вирішення зазначеного питання на розсуд суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали випливає, що слідчий суддя, зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався не в повній мірі та не врахував всі обставини при постановленні ухвали.
Так, з матеріалів доданих до клопотання слідчого випливає, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а саме в тому, що 28.07.2016 р. приблизно о 23 год. 50 хв. він, діючи умисно та з корисних спонукань, з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою, знаходячись біля будинку № 101-А по вул. Дача Ковалевського в м. Одесі, застосувавши насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, що виразилось в нанесенні ударів руками і ногами по обличчю та тулубу ОСОБА_10 , від чого останній втратив свідомість, тим самим спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої-черепно мозкової травми, струсу головного мозку та забиття грудної клітки. Після чого ОСОБА_9 , відкрито заволодів майном ОСОБА_11 на загальну суму 1080 грн.

Зважаючи на те, що захисником не оспорюється обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона знайшла своє підтвердження під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу і підтверджена наявними в матеріалах клопотання доказами.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Мотивуючи необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий у клопотанні, а слідчий суддя в ухвалі, пославшись на матеріали, додані до клопотання слідчого зазначив, що останній з 11.08.2016 р. перебуває у розшуку, за місцем реєстрації в місті Одесі не перебував, особисто до слідчого не з`являвся та в судовому засіданні не підтверджено, що ОСОБА_9 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , де і був затриманий.

Колегія суддів не може погодитись із вказаними твердженнями слідчого судді, з огляду на наступне.

Під час розгляду клопотання слідчого, слідчому судді, окрім матеріалів першочергових слідчих дій, а саме витягу з ЄРДР, протоколу прийняття усної заяви, протоколу затримання, допиту свідків та повідомлення про підозру, не надано а ні ухвалу слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу, даних про необхідність проживання за конкретною адресою (у випадку застосування домашнього арешту), а також необхідність з`являтись до слідчого та суду (у випадку застосування особистого зобов`язання), а ні документів, про виклики останнього до органу досудового розслідування.

Натомість, матеріали провадження містять постанови слідчих по справі про зупинення досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , оголошення його у розшук від 11.08.2016 р., 16.09.2016 р., 07.10.2016 р., 27.10.2016 р., 11.11.2016 р., 17.12.2016 р. та відновлення досудового розслідування.

Проте, відповідно до відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі ЄДРСР) встановлено, що ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10.08.2016 р., на яку посилається захисник ОСОБА_8 у своїй скарзі, скасовано ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 30.07.2016 р. та відносно ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 . Строк дії ухвали становить до 27.09.2016 р.

З огляду на вказану ухвалу, апеляційний суд вважає передчасною та необґрунтованою постанову слідчого від 11.08.2016 р. про оголошення в розшук ОСОБА_9 , яка слідчим винесена наступного дня після постановлення ухвали суду апеляційної інстанції. Більш того, дана постанова винесена слідчим без дотримання вимог ч. 8 ст. 135 КПК України та за відсутності в матеріалах провадження підтвердження виклику ОСОБА_9 до слідчого, та отримання ним таких викликів.

Після чого, наступні постанови слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_9 носили формальний характер, без підтвердження законних на те підстав для оголошення його у розшук.

Тому, колегія суддів погоджується із доводами захисника ОСОБА_8 , що слідчим суддею не перевірено в повній мірі вказані обставини, та, взагалі, обґрунтування оголошення підозрюваного ОСОБА_9 у розшук.
Окрім того, відповідно до матеріалів провадження та відомостей з ЄДРСР до ОСОБА_9 після спливу дії ухвали суду апеляційної інстанції від 10.08.2016 р. не застосовувався інший запобіжний захід, та відповідно до наданих стороною захисту документів, а саме клопотання ОСОБА_9 про надсилання викликів та повісток, підозрюваний повідомив орган досудового розслідування про своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яке було зареєстроване в канцелярії Київського ВП в м. Одесі 28.10.2016 р.

Однак, незважаючи на це, слідчим, ОСОБА_9 повторно оголошений у розшук 11.11.2016 р., 17.12.2016 р. із вказівкою місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та будь-яких даних, які б свідчили про перевірку місця знаходження за фактичною адресою мешкання, слідчим у постанові не зазначено, у зв`язку з чим, вказані постанови викликають сумнів у їх обґрунтованості.

Також, відповідно до відомостей з ЄДРСР, ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 13.01.2017 р. задоволено скаргу підозрюваного ОСОБА_9 на бездіяльність слідчого щодо не розгляду його клопотань від 27 та 28 жовтня 2016 р., де зазначена адреса проживання саме в Івано-Франківській області, а не в м. Одесі. Натомість, вже ухвалою слідчого судді від 25.01.2017 р. за клопотанням слідчого надано дозвіл на привід ОСОБА_9 , але чомусь за адресою в м. Одесі.

Окрім того, ухвалами слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 31.01.2017 р., 06.02.2017 р., 10.02.2017 р. розглянуті аналогічні скарги підозрюваного ОСОБА_9 на бездіяльність слідчого, які були зареєстровані в Київському ВП м. Одеси задовго до звернення слідчого до слідчого судді із клопотаннями про застосування приводу та запобіжного заходу.

Тобто, слідчому була достеменно відомо адреса проживання підозрюваного ОСОБА_9 , більш того, в ухвалі від 06.02.2017 р. слідчий суддя посилається на лист слідчого, відповідно до якого клопотання ОСОБА_9 від 06.01.2017 р. задоволене та відповідь направлена на адресу заявника 17.01.2017 р., натоміть слідчий в подальшому не зважаючи на це, вказує адресу, за якою підозрюваний не мешкає з жовтня 2016 р.

На підтвердження вказаних обставин, захисником до апеляційного суду також надані заяви сусідів підозрюваного ОСОБА_9 , згідно з якими з жовтня 2016 р. останній проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїми батьками.

Тому, вищевказані обставини у своїй сукупності дають апеляційному суду підстави вважати, що ризики, на які посилався слідчий у клопотанні, а слідчий суддя в ухвали щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній перебував у розшуку є не підтвердженими, та спростованими під час апеляційного розгляду скарги, а доводи захисника з цього приводу є обґрунтованими.

Колегія суддів також погоджується із доводами сторони захисту щодо невиконання слідчим суддею в повній мірі вимог ст. 178 КПК України, оскільки останнім не враховані всі обставини при обранні запобіжного заходу, в тому числі, те що підозрюваний ОСОБА_9 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, проживає за місцем реєстрації разом з батьками, позитивно характеризується за місцем проживання.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя дійшов невірного висновку про необхідність застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, натомість колегія суддів вважає, що сукупність обставин, які характеризують особу підозрюваного, а також довготривале досудове розслідування кримінального провадження дають підстави апеляційному суду застосувати до ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід, який в достатній мірі забезпечить виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а саме у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В свою чергу, відповідно до ч. 7 вказаної статті, обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Разом з тим, при розгляді апеляційної скарги захисника, апеляційним судом встановлено, що досудове розслідування по кримінальному провадженню неодноразово зупинялось та відновлювалось, з огляду на що необхідно визначити, який строк досудового розслідування складає на даний момент, та на який строк на підозрюваного ОСОБА_9 будуть покладені процесуальні обов`язки.

Так, 29.07.2016 р., ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, тобто з цієї дати обчислюється строк досудового розслідування.

11.08.2016 р. досудове розслідування було зупинено, тобто воно тривало 14 днів.

В подальшому, 16.09.2016, 07.10.2016, 27.10.2016 р., 11.11.2016 р., 17.12.2016 р. досудове розслідування було поновлено та цими ж днями зупинено, тобто воно загалом тривало ще 5 днів.

Після цього, 02.05.2019 р. досудове розслідування відновлене у зв`язку із затриманням підозрюваного ОСОБА_9 що означає, що на день розгляду апеляційної скарги, воно тривало ще 12 днів, а загалом строк досудового розслідування становить 31 день, тобто строк досудового розслідування закінчується 12.06.2019 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 194, 206, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.05.2019 р., якою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України ОСОБА_9 .

Застосувати відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, а саме:

- за першим викликом з`являтись до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.
Підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти негайно.

Строк дії ухвали апеляційного суду в частині покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України становить до 12.06.2019 року включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4