Зіньківський районний суд в Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/123/19
Номер провадження 1-кс/530/39/19

У Х В А Л А
іменем України

11.02.2019 р. м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Зінькова справу за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 27.11.2018 р., -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області із скаргою на постанову слідчого СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 27.11.2018 р.. Скаржник вказує, що із Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області нею було отримано повідомлення 25.01.2019 року в якому вказано, що кримінальне провадження № 0000410, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу злочину та надано копію постанови про закриття кримінального провадження за підписом слідчого СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 .
Представник Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області та прокурор були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явку представника в судове засідання не забезпечили, про причини неявки суду не повідомили, тим самим не скористалися своїм процесуальним правом та не виконали своїх процесуальних обов`язків.

Суд заслухавши скаржника, ОСОБА_4 , представника, адвоката ОСОБА_3 та дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку.

У слідчого СВ Зіньківського відділення поліції Гадяцького відділу поліції головного управління Національної поліції України в Полтавській області ОСОБА_5 знаходилося кримінальне провадження номер 0000410, зареєстроване 18.10.2018 року, по якому ОСОБА_4 визнана потерпілою, внаслідок того, що 17.10.2018 року близько 15 години її колишній чоловік ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у належному її рідній бабі ОСОБА_7 , дворі житлового будинку АДРЕСА_1 , в процесі сварки вдарив головою ОСОБА_4 в обличчя, внаслідок чого розбив їй носа і вибив верхній передній зуб, в результаті чого спричинив ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження
27.11.2018 року кримінальне провадження було закрите на підставі п.2 ч.І ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ст. 125 КК України.
Слідчий мотивував прийняте рішення тим, що ОСОБА_6 повідомив, що він не завдавав ОСОБА_4 ніяких тілесних ушкоджень, а встановити очевидців, свідків вказаної події під час досудового розслідування встановити об`єктивних даних, які б свідчили про факт завдання тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 громадянином ОСОБА_6 , не представилося можливим.
Викладені обґрунтування закриття кримінального провадження є надуманими і не відповідають обставинам справи. Так, саме заперечення ОСОБА_6 проти побиття ОСОБА_4 , без врахування наявних об`єктивних даних, які свідчать про факт завдання тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 громадянином ОСОБА_6 , неможливо прийняти об`єктивне і законне рішення по даному факту.
В судовому засіданні було встановлено, що після побиття, ОСОБА_4 негайно зателефонувала дільничному інспектору ОСОБА_8 і повідомила про побиття її ОСОБА_6 .
Десь через півгодини, не більше, до неї приїхали працівники поліції, зокрема дільничний інспектор ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який був за кермом автомобіля марки ВАЗ із синіми державними номерними знаками
ОСОБА_6 після побиття намагався втекти, але ОСОБА_4 заявила йому щоб він залишався до приїзду поліції і він погодився, а тому на час приїзду працівників поліції ОСОБА_6 разом з нею знаходився у дворі вказаного вище господарства.
Працівники поліції бачили, що в ОСОБА_4 йшла кров із носа і сам ніс був опухлий. Вона також показала працівникам поліції свою ротову порожнину і повідомила що крім травми носа, ОСОБА_6 вибив їй ударом голови в обличчя, верхній передній зуб.
Працівникам поліції ОСОБА_6 визнав, що вдарив ОСОБА_4 головою в обличчя, внаслідок чого травмував її ніс та вибив верхній передній зуб. який залишився у дворі, у траві. Вибитий зуб до цього часу може знаходитися у дворі, на місці де ОСОБА_4 вдарив головою ОСОБА_6 , але її про місце знаходження вибитого зуба не спитав ні дільничний інспектор, ні слідчий, який допитав її наступного дня в приміщенні Зіньківського відділення поліції і на даний час, доки не розстане сніг у дворі, віднайти вибитий зуб, який буде речовим доказом, поки що ускладнено.
Після цього ОСОБА_8 відібрав у ОСОБА_4 пояснення по даній пригоді, а ОСОБА_9 відібрав пояснення від ОСОБА_6 ..
В момент, коли ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_4 , вона говорила по телефону зі своєю матір`ю ОСОБА_10 , мешканкою села Княжа Слобода Зіньківського району, і мати почула як на дочку закричав ОСОБА_6 , а вона заплакала. ОСОБА_4 від удару впустила на землю телефон, а мати кричала, що з дочкою сталося. Коли ОСОБА_4 підняла телефон, то сказала матері, що її вдарив ОСОБА_6 і вона буде телефонувати до поліції.
Після того, як ОСОБА_4 зателефонувала дільничному інспектору поліції ОСОБА_8 , вона зразу ж зателефонувала своїй тітці ОСОБА_11 , мешканці с. Шилівка Зіньківського району, щоб та забрала дітей ОСОБА_4 , зважаючи на вказану пригоду, і щоб діти не бачили матір побитою та не злякалися пристуності працівників поліції, внаслідок чого вони могли одержати психологічну травму після побаченого.
Десь через п`ять хвилин після прибуття працівників поліції в господарство, де відбулося побиття ОСОБА_4 громадянином ОСОБА_6 , заїхала велосипедом і її мати та все побачила, що відбулося.
Крім працівників поліції, матері і тітки ОСОБА_4 , факт її побиття ОСОБА_6 може підтвердити ОСОБА_12 (мобільний телефон НОМЕР_1 ), яка працює у ТОВ Бурат-Агро ( село Пишненки Зіньківського району) охоронником у селі Шилівка Зіньківського району (охороняє ангар із зерном), та яка на час побиття ОСОБА_4 перебувала в господарстві її сусідки ОСОБА_13 і коли почула крики то прибігла в господарство баби потерпілої і їй стало відомо, що сталося із ОСОБА_4 .
Таким чином, обґрунтування слідчим закриття кримінального провадження відсутністю очевидців і свідків вказаної події та неможливістю встановлення об`єктивних даних, які б свідчили про факт завдання тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 громадянином ОСОБА_6 , є необ`єктивним і надуманим безпідставним.
Крім того, постанова про закриття кримінального провадження від 27.11.2019 року постановлена з порушенням норм процесуального права, так як в її постановлюючій частині слідчий вказав, що кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.І ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України. Із цього висновку незрозуміло відносно кого відсутній склад кримінального правопорушення, відносно ОСОБА_6 чи відносно іншої особи.
Згідно ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 та від 11.10.2011 року № 10-рп/2011.
Відповідно до положень ст. 9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов"язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності). При цьому, слідчий зобов"язаний (а не має право) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами (ст.22 КПК України).
Потерпілим у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов"язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви залучення її до провадження як потерпілого (ст.55 КПК України).
Відповідно до положень ст. 56 КПК України, потерпілий протягом кримінального провадження, зокрема, має право подавати слідчому докази та заявляти клопотання, а також оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого. Також, поряд з іншим, потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч.1 ст.21 КПК України).
Згідно ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Частиною 2 цієї статті визначені повноваження слідчого. При цьому, відповідно до п.8 ч.2 цієї статті, слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Згідно ч.3 цієї статті, рішення слідчого приймається у формі постанови, при цьому, постанова виноситься у випадках, передбаченим цим Кодексом. Постанова слідчого складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини (ч.5 ст.110 КПК України).
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, його представником чи законним представником тощо) такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності є вичерпним.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що судами першої та апеляційної інстанції враховуються загальні правові позиції ЄСПЛ щодо офіційного тлумачення ст.3 Конвенції у матеріальному та процесуальному аспектах у кримінальному судочинстві, які обумовлені законодавчим положенням щодо застосування Конвенції та практики ЄСПЛ при розгляді справ у якості джерела права.

У випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана неналежному поводженню зі сторони суб"єктів владних повноважень в порушення ст.3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити як загальний обовязок держави відповідно до ст.1 Конвенції вимагає, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування, метою якого є виявлення і покарання відповідальних осіб.

При цьому, розслідування за такими скаргами та твердженнями про неналежне поводження має бути ретельним і ефективним. Це означає, що органи влади мають завжди намагатись встановити події та не покладатися на поспішні або безпідставні висновки для закінчення розслідування чи для обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень. Однією із загальних засад кримінального провадження є його публічність ( п.18 ч.1 ст.7 КПК України). Суть даної засади кримінального провадження полягає в тому, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи яка його вчинила.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов"язаний всебічно, повно і неупередженно дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупередженних процесуальних рішень.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відносяться: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, доступ до правосудця та обов"язковість судових рішень, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст.7КПК України).
Як встановлено в судовому засіданні слідчий СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 не провів перевірки по заяві ОСОБА_4 , не опитав усіх свідків, не зібрав всі матеріали, не витребував їх та не долучив до матеріалів справи.
Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:…..3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26.
Відповідно до ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.
Згідно із приписами ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до рекомендації № R (85)11 щодо положення потерпілого в рамках кримінального права і кримінального процесу, прийнятій Комітетом міністрів Ради Європи від 28.06.1985, наголошується на необхідності приділяти більше уваги потребам потерпілого на всіх етапах кримінального процесу.
Слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження недостатньо мотивована, при вищезазначених недоліках досудового розслідування винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 119, 304,306, 307, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 27.11.2018 р., задоволити.
Скасувати постанову слідчогослідчого СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000410 та направити копію ухвали Зіньківському відділенню Миргородської місцевої прокуратури відділу для організації і контролю досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Написано власноручно.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1