ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9048/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/114/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю підозрюваного- ОСОБА_5 ,

його захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріалами кримінального провадження № 11-cc/817/114/19 за апеляційними скаргами захисників підозрюваного ОСОБА_5 адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 17.04.2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.190 КК України ОСОБА_5 .

Строк дії ухвали встановлено до 15 червня 2019 року.

В апеляційній скарзі захисники підозрюваного просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу. Вважають рішення суду незаконним, необгрунтованим та невмотивованим, а висновки викладені у ньому такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Крім того посилаються на порушення слідчим суддею вимог ст.ст.197,199 КПК України які визначають порядок продовження дії найбільш суворого запобіжного заходу КПК України, що перешкодило суду ухвалити законне та обгрунтвоане рішення.

Мотивують скаргу також тим, що слідчим суддею не проведено аналізу всіх ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, що суперечить вимогам КПК України та практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до ч.5 ст.9 КПК України є частиною національного законодавства. На підтвердження своїх доводів наводять рішення ЄСПЛ у справах Смирнова проти Росії, Ягчі і Саргін проти Туреччини, Вренчев проти Сербії.

Крім того вважають, що слідчий суддя не врахував вимог п.п.3,5 Конвенції про захист прав людини та основовположних свобод, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтвердити існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного увязнення.

Також зазначає що строк досудового розслідування закінчився 18.04.2019 року, а тому не може бути продовжено запобіжний захід поза межами вказаного строку, що суперечить ч.3 ст.197 КПК України, у відповідності до якої строк запобіжного заходу може бути продовжено лише в межах та до закінчення строку досудового розслідування.

Вказує також на порушення вимог ч.3 ст.199 КПК України щодо відсутності у клопотанні слідчого викладу обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або зявились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового росзілдування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання під вартою.

Посилаються на те, що прокурором не доведено існування вказаних обставин, а тому слідчий суддя безпідставно задовольнив клопотання слідчого, чим допустив істотне порушення вимог КПК України та зробив висновок, який не відповідає фактичним обставинам провадження.

На підтвердження вказаних доводів наводять рішення у справі Нечипорук і Йонкало проти України у якому йдеться про те, що обгрунтованість підозри є необхідною умовою тримання під вартою, вона складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту та затримання, закріпленої у ст.5 парагафу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначають також про те, що в порушення вимог ст.178 КПК України слідчим суддею не надано належної оцінки даним про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідлаьності не притягувався, є особою молодого віку, проживав на орендованій квартирі у м.Харкові, оскільки місце його реєстрації протягом тривалого часу знаходиться на непідконтрольній нашій державі території Луганської області, не має постійного місця роботи, оскільки недавно закінчив навчання, на житття заробляв розробкою програмного забепечення.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисників, які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обгрунтованою та просить залишити її без змін, перевіривши матеріали провадження за апеляційною скаргою, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.15 ч.4 ст.190, ч.4 ст.190 КК України за наступних обставин: протягом серпня-жовтня 2018 року організована група осіб, співорганізатором якої є ОСОБА_5 , перебуваючи на території Волинської, Чернівецької, Тернопільської, Черкаської та Миколаївської областей шляхом обману під приводом непритягнення до кримінальної відповідальності родичів, намагались заволодіти коштами мешканців міст: Луцьк,Чернівці, Хмельницький,Тернопіль, Черкаси та Миколаїв на суму 508237 грн. та заволоділи грошовими коштами потерпілих на загальну суму 1361045 грн.,чим заподіяли їм шкоду на вказану суму.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя визнав доведеним: обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні незакінченого замаху на заволодіння та заволодіння чужим майном шляхом обману(шахрайство) вчинене організованою групою в особливо великих розмірах.

Такий висновок він зробив з долучених до клопотання доказів, які визнав достатніми для того, щоб на даному етапі досудового розслідування переконати обєктивного спостерігача у тому, що вказана особа, можливо, вчинила ці злочини.

В якості даних, які підтверджують продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, що стали підставою для обрання вказаного запобіжного заходу слідчий суддя навів те, що злочини, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , відносяться до категорії особливо тяжких, у випадку визнання винним йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, ці злочини є багатоепізодними та скоєні у співучасті з іншими особами, також врахував його роль як співорганізатора, дані про його особу: відсутність постійного місця роботи та проживання, стан здоровя, сімейний та матеріальний стан, репутацію, міцність соціальних звязків, дані про осіб потерпілих, значний розмір матеріальних збитків, заподіяних злочином, та зважаючи на наявність ознак реального суспільного інтересу, який не дивлячись на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а також з огляду на неможливість завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді стосовно ОСОБА_5 у звязку з необхідністю ознайомлення сторін кримінального провадження та потерпілих з його матеріалами, вірно продовжив вказаний запобіжний захід.

Колегія суддів вважає такі висновки обгрунтованими, а доводи апелянтів щодо відсутності доказів на підтвердження обгрунтованості підозри їх підзахисного у скоєнні інкримінованих йому правопорушень та обставин, які підтверджують продовження існуванння ризиків, що стали підставою обрання вказаного запобіжного заходу; неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного та вимог ч.3 ст.197 КПК України щодо відсутності обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, такими, що не грунтуються на матеріалах провадження та вимогах КПК України, оскільки відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування вважається завершеним з моменту направлення обвинувального акту до суду.

В зв"язку з чим, в задоволенні апеляційної скарги захисників підозрюваного слід відмовити, а ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_5 залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 182, 183, 197, 199, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги захисників підозрюваного відмовити.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 17.04.2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи