Справа № 308/4861/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання старшого слідчого Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 ,про обрання відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Ужгород, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , громадянку України, раніше не судиму, не працюючу, одружену, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з повною середньою освітою, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
- запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
встановив:

З внесеного клопотання та матеріалів кримінального провадження випливає, що ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення при невстановлених обставинах придбала наркотичний засіб та психотропну речовину, які зберігала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 з метою подальшого збуту.

08 березня 2019 року в ході санкціонованого обшуку, проведеного в будинку АДРЕСА_2 , вилучено банку з написом «Вітрум Юніор» з речовиною рослинного походження, поліетиленовий пакет із залишками кристалічної речовини білого кольору та два поліетиленові пакети із кристалічною речовиною білого кольору.

Згідно висновку експерта №6/215 від 03 квітня 2019 року маса кристалічних речовин білого кольору становить 10,6099 г, (об.№1), містить 6,4391 г метамфетаміну (в перерахунку на метамфетамін основу), 1,5990 г (об.№2) містить 1,0461 г метамфетаміну (в перерахунку на метамфетамін основу), 0,2792 г (об.№3) містить 0,1815 г метамфетаміну (в перерахунку на метамфетамін основу), загальна маса метамфетаміну (в перерахунку на метамфетамін основу) становить 7,6667 г.

Такими чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинене повторно.

Слідчий вказує, що у такий спосіб встановлена достатність доказів для обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинене повторно.

Оголошена ОСОБА_5 підозра у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовується здобутими в ході досудового слідства доказами, зокрема результатами проведення обшуку.

Клопотання мотивоване тим, що необхідність обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлена необхідністю запобігти ризикам вчинення нею спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики доводяться вагомістю доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, яке їй загрожує, оскільки санкція статті Кримінального кодексу, що їй інкримінується, передбачає позбавлення волі на строк від 6 до 10 років. Перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків злочину. Враховуючи наведені в клопотанні данні про особу підозрюваної ОСОБА_5 застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належну поведінку підозрюваної, виконання нею процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити. Слідча пояснила, що ОСОБА_5 відмовляється отримувати письмові повідомлення про дату, час та місце проведення процесуальних дій, неодноразово не з`являлась для розгляду клопотання про обрання щодо неї запобіжного заходу.

Захисник підозрюваної ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заперечила проти обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що клопотання необґрунтоване, а ризики не доведені.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала думку свого захисника. Пояснила, що дійсно не брала від слідчого повідомлення, оскільки не розуміла, що повинна їх отримувати, та бажала, щоб при цьому був присутній її захисник. З процесуальними правами і обов`язками підозрюваної була ознайомлена під підпис.

Заслухавши прокурора, слідчого з приводу внесеного клопотання, зважаючи на обґрунтування клопотання та позицію підозрюваної та її захисника, слідчий суддя доходить наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що згідно з даними з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань Ужгородським районним відділенням поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000137, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 березня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. (а.с.4)

Підозрюваній ОСОБА_5 повідомлено про підозру від 09.04.2019 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. (а.с.14-15)

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, суд доходить висновку,що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останньої до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

При цьому, доказів існування ризику того, що ОСОБА_5 буде незаконно впливати на свідків суду не представлено. Відсутність таких доказів підтверджена слідчим під час розгляду клопотання.

Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченої від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим і прокурором доведено ризик того, що підозрювана може перешкоджати ходу досудового розслідування іншим шляхом, оскільки, будучи повідомленою про свої процесуальні права і обов`язки підозрюваної неордноразово відмовилась отримувати від слідчого письмові повідомлення, не з`являлась на розгляд клопотання про обрання щодо неї запобіжного заходу.

Однак суду не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливого впливу на інших підозрюваних та свідків злочину, а також щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та можливості вчинити інше кримінальне правопорушення не знайшли свого підтвердження, наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, долученими до матеріалів клопотання, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Посилання слідчого на тяжкість кримінального правопорушення, як на підставу для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки лише сама тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 не може бути підставою для застосування до підозрюваної такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, виходячи з сукупності заявлених ризиків.

З врахуванням сукупності викладених висновків, а також даних про особу підозрюваної ОСОБА_5 , яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, одружену, за відсутності обґрунтованої впевненості в тому, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити її належної поведінки, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діянь, в яких підозрюється ОСОБА_5 , фактичних обставин за яких вчинено діяння, наслідків, які настали внаслідок злочину та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту слід відмовити.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризику, щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, оскільки ОСОБА_5 знаючи про дату, місце та час розгляду клопотань про обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не з`являлась до суду, а також навмисне не отримувала повістки від слідчого, з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, доходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: квартиру АДРЕСА_3 , із застосуванням електронного засобу контролю, оскільки, на думку слідчого судді, саме такий запобіжний захід буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти вищезазначеному ризику.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до старшого слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 за першою вимогою;

- не залишати цілодобово місце проживання квартиру АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:
В задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло, із застосуванням електронного засобу контролю.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до старшого слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 за першою вимогою;

- не залишати місце проживання квартиру АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - до 04 липня 2019 року включно.

Попередити ОСОБА_5 про те, що невиконання ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту тягне за собою обрання більш тяжкого запобіжного заходу, такого як тримання під вартою.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити начальнику Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП України в Закарпатській області.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня ї проголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 06 травня 2019 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1