ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3068/17 Номер провадження 11-кп/814/160/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 29.03.2018 року
В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою засудженому ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні його клопотання про застосування до нього ЗУ « Про амністію в 2016 році».
Не погодившись з ухвалою місцевого суду засудженим подано апеляційну скаргу, у якій ОСОБА_7 прохає ухвалу суду скасувати та застосувати до нього ЗУ « Про амністію в 2016 році», оскільки судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та прохали її задовольнити, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги згідно її меж, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Під час апеляційного перегляду провадження, встановлено, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Так, вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 25.02.2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст.187 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

В період іспитового строку ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин та засуджений вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.02.2015 року за ч. 3 ст.185 КК України з урахуванням положень ст. 71 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

За змістом положень п. "в" ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Відповідно до класифікації злочинів, визначеної в ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_7 засуджений та відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, скоєного в період звільнення від відбування покарання за вироком Тальнівського районного суду Черкаської області від 25.02.2014 року, має дві судимості, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до нього амністії та вважає клопотання засудженого таким, що не підлягає задоволенню, що вірно встановлено судом першої інстанції.

З врахуванням викладеного, колегія судів вважає ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 29.03.2018 року відносно нього про відмову в застосуванні Закону України "Про амністію у 2016 році" - без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4