Справа № 636/38/19
Провадження № 1-кп/636/501/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2019 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , при секретарі судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000226 від 16.12.2018 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Печеніги Печенізького району Харківської області, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
16.12.2018 року приблизно о 01 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, перебуваючи поблизу кафе «Солнышко», розташованого за адресою: Харківська область, Печенізький район, смт. Печеніги, вул. Харківська, буд. 105, під приводом зателефонувати попросив у раніше знайомого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон. У свою чергу, ОСОБА_4 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_3 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон марки «Meizu», модель «М5s», imei 1: НОМЕР_1 , та imei 2: НОМЕР_2 , для здійснення телефонного дзвінка. Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, під приводом здійснення дзвінка за допомогою вказаного мобільного телефону, з місця вчинення злочину зник, обернувши вказаний мобільний телефон на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за №6/171се-19 від 25.01.2019 року, матеріальну шкоду на суму 1 093 грн.
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині, передбаченому ч. 1 ст. 190 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб його вчинення. Зокрема, він пояснив, що дійсно, 16.12.2018 року знаходився в кафе «Солнышко» в смт. Печеніги, де попросив у знайомого ОСОБА_4 скористатися його телефоном для дзвінка, однак повертати його власнику не мав наміру. Отримавши телефон «Meizu», модель «М5s», обвинувачений пішов з телефоном, таким чином заволодівши ним.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить висновку, що вина обвинуваченого, яка виразилась у шахрайських діях, доведена, дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 190 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, осіб на своєму утриманні не має, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, тимчасово не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має позитивну характеристику за місцем мешкання, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у межах санкції цієї статті.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому потрібно призначити у виді штрафу, оскільки таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином, суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи за №6/171се-19 від 25.01.2019 року у розмірі 429 грн.
Відповідно до ст. 368 ч. 1 п. 12 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання в тому числі і про те що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт. Ухвалою слідчого судді Печенізького районного суду Харківської області від 10.01.2019 року було накладено арешт на вилучений в ході огляду місця події від 16.12.2018 року речовий доказ, а саме мобільний телефон марки «Meizu», модель «М5s», imei 1: НОМЕР_1 , та imei 2: НОМЕР_2 . Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Суд вважає за необхідне при ухваленні вказаного вироку скасувати накладений під час досудового розслідування вказаного провадження арешт на мобільний телефон потерпілого.
Цивільний позов не заявлявся. Відносно обвинуваченого запобіжний захід не обирався.
Долю речового доказу по кримінальному провадженню суд вважає за необхідне визначити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн.
Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Печенізького районного суду Харківської області від 10.01.2019 року, арешт вилученого в ході огляду місця події від 16.12.2018 року мобільного телефону марки «Meizu», модель «М5s», imei 1: НОМЕР_1 , та imei 2: НОМЕР_2 , оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Meizu», модель «М5s», imei 1: НОМЕР_1 , та imei 2: НОМЕР_2 - передати потерпілому ОСОБА_4 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуюча