ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001261 від 09.08.2018 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кам`янське, Дніпропетровської області, освіта вища, раніше судимого 12.01.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 164, 75 КК України до 2 років обмеження волі, з іспитовим строком 3 роки, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 164 ч.2 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , законного представника потерпілого - ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше засуджений 12 січня 2018 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді двох років обмеження волі з іспитовим строком три роки, знову вчинив новий умисний злочин.
Так, 06 липня 2015 року за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на обвинуваченого ОСОБА_3 покладено зобов`язання до щомісячної сплати аліментів на утримання дитини, а саме доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, на користь матері дитини ОСОБА_5 , починаючи з 05 червня 2015 року.
Однак, обвинувачений ОСОБА_3 , умисно, порушуючи ч. 2 ст. 51, ч. 5 ст. 124 Конституції України, ст. 180 "Сімейного кодексу України", згідно положення яких «батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття», в період часу з 31 жовтня 2017 року до 31 серпня 2018 року злісно ухилявся від сплати, встановлених рішенням суду, коштів на утримання своєї дитини (аліментів).
Так, обвинувачений ОСОБА_3 , з 07 вересня 2017 року по 06 липня 2018 року офіційно був працевлаштований на підприємстві ТОВ «АГРОСІЛЬПРОМ», однак останній умисно не повідомляв бухгалтерії підприємств про необхідність відрахування аліментних платежів та з метою ухилення від стягнення як поточних платежів по аліментам, так і заборгованості, приховав місце своєї роботи, не повідомивши державного виконавця Індустріального ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області. Іншої матеріальної допомоги громадянці ОСОБА_5 не надавав.
Також, обвинувачений ОСОБА_3 на неодноразові виклики Індустріального ВДВС ДМУЮ, попередження про необхідність явки та надання державному виконавцю довідки з місця роботи, документів щодо підтвердження погашення заборгованості по аліментам та сплати поточних платежів не реагував, в результаті чого у обвинуваченого ОСОБА_3 , утворилась заборгованість по виплаті встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці аліментних платежів, відповідно до отриманих доходів, а саме: 2017 рік: жовтень - 1776,38 гривень, листопад - 1776,38 гривень, грудень - 1776,38 гривень, 2018 рік: січень - 1983,75 гривень, лютий - 1983,75 гривень, березень - 1983,75 гривень, квітень - 1983,75 гривень, травень - 1983,75 гривень, червень - 1983,75 гривень, липень - 2188,75 гривень, серпень - 2188,75 гривень.
Загальна сума заборгованості в період з 31 жовтня 2017 року до 31 серпня 2018 року становить 21609 грн. 14 коп.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилися в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), особою, раніше судимою за злочин передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, тобто в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 164 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_3 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснив суду, що від шлюбу з ОСОБА_5 має доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти та іншу матеріальну допомогу на утримання останньої тривалий час не сплачував та не надавав будь якої іншої допомоги на утримання дитини. У судовому засіданні повідомив, що на даний час офіційно працевлаштувався та буде намагатися сплачувати аліменти на утримання доньки.
Законний представник потерпілого ОСОБА_5 суду повідомила, що обвинувачений ОСОБА_3 ніякої матеріальної допомоги не надає та у вихованні їх спільної доньки, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ніякої участі не бере.
Окрім визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_3 та показів представника потерпілої ОСОБА_5 винність обвинуваченого повністю підтверджується письмовими доказами наданими прокурором у судовому засіданні та дослідженими безпосередньо судом, а саме: заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2015 року, відповідно до якого зі ОСОБА_3 було покладено зобов`язання до щомісячної сплати аліментів на утримання дитини, а саме доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, постановою про відкриття виконавчого провадження від 27 липня 2015 року та довідкою розрахунку щодо заборгованості по аліментам за виконавчим документом №202/4979/15-ц від 17.07.2015 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 .

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, а також особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

До обставин що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, обставин що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , вироком Індустріального районного суду м Дніпропетровська від 12 січня 2018 року був засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 3 роки, та в період іспитового строку скоїв нове кримінальне правопорушення (злочин), у зв*язку з чим, суд вважає за необхідним призначити йому покарання за правилами ст. 71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м Дніпропетровська від 12 січня 2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.
У відповідності до ст. 71 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання не відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м Дніпропетровська від 12 січня 2018 року, у виді двох місяців обмеження волі, остаточно визначив до відбуття покарання у виді обмеження волі строком на два роки та два місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1