ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1001/18 Справа № 191/2576/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Дніпровського Апеляційного суду у складі:
судді -доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року про задоволення заяви засудженого ОСОБА_8 про його умовно дострокове звільнення,-
встановила:
Вказаною ухвалою було задоволено клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від покарання на підставі ст. 81 КК України, та звільнено його умовно-достроково, від покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2015 року за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2016 року, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, зараховано попереднє ув`язнення з 16.01.2015 року до 21.06.2015 року.
Рішення суду мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_8 , відбуваючи покарання в СВК № 94 за тяжкий злочин, зарекомендував себе позитивно, станом на 04.12.2017 року відбув 3/4 частини строку призначеного судом покарання, має 4 заохочення та 2 стягнення, які погашені, залучається до робіт з благоустрою колонії та прилеглої території, до своїх обов`язків та поставлених завдань відноситься сумлінно, соціально корисні зв`язки задовільні. сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, станом на 04. 12. 2017 року відбув 3/4 частини строку призначеного судом покарання, станом на 01.11.2018 року його невідбутий строк складає 2 місяці 10 днів. Тому наявні підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення і до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить ухвалу суду першої інстанції, - скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити засудженому в задоволенні його клопотання.
Вважає, що засуджений своєю поведінкою та відношенням до праці не довів своє виправлення, оскільки відповідно до результатів оцінювання у щоденнику індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_8 від 21.01.2016 року, 21.07.2016 року, 20.01.2017 року зазначено, що засуджений не став на шлях виправлення; від 18.07.2017 року, вказано, що засуджений стає на шлях виправлення, а від 02.04.2018 року вказано, що засуджений став на шлях виправлення.
В ДУ Синельниківська виправна колонія (№94) утворено комісію із застосування до засуджених заохочувальних норм закону, яка 15.01.2018 року розглядала можливість застосування до ОСОБА_8 вимог ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Згідно протоколу засідання комісії № 1 від 15.01.2018 року, засудженому ОСОБА_8 відмовлено у застосуванні до нього ст. 81 КК України, оскільки останній на став на шлях виправлення.
Крім того, на думку апелянта, суд не врахував дані про особу засудженого ОСОБА_8 , який неодноразово раніше судимий за тяжкі злочини, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та знову вчинив умисний тяжкий злочин.
Також зазначає, що до засудженого вже застосовувались положення ст. 81 КК України в 2014 році.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційні вимоги сторони обвинувачення та просила їх задовольнити, перевіривши та дослідивши матеріали кримінальної провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , повно та об`єктивно врахував дані про особу засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов правильного висновку про наявність переконливих доказів, які б у своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та наявність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Як видно з наявних матеріалів, вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2015 року ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2016 року, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, ОСОБА_9 зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 16.01.2015 року до 21.06.2015 року.
Початок строку відбування покарання 16.01.2015 року. Кінець строку відбування покарання -11.01.2019 року.
Перебуваючи в СІЗО м. Дніпра засуджений стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався по незалежним від нього обставинам. До СВК-94 прибув 22.07.2015 року.
За час відбування покарання в установі був працевлаштований до їдальні. До своїх обов`язків та поставлених завдань відноситься сумлінно.
За час відбування покарання характеризується позитивно, мав 4 заохочення від начальника установи за сумлінне ставлення до пращі та зразкову поведінку, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи виконання покарань. Мав 2 стягнення, які зняті у встановленому порядку.
Систематично залучається до робіт з благоустрою колонії та прилеглої до неї території, а також поліпшення житлово-побутових умов проживання засуджених. До роботи з благоустрою відділення ставиться сумлінно та відповідально, проявляє розумну ініціативу. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, товаришує із потенційно позитивно спрямованою категорією засуджених, користується серед них певним авторитетом. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Має завжди охайний зовнішній вигляд.
Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.
Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує посилки.
Провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, розкаюється у вчиненому На профілактичному обліку, не перебуває.
Питання щодо можливості застосування зміни умов тримання відповідно до ст. 101 КВК України розглядалось 16.01.2017 року. Засудженому було відмовлено, як особі, що не стає на шлях виправлення.
Питання щодо зміни не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст. 81 КК України розглядалось 15.01.2018 року та засудженому було відмовлено, як особі, що не довела свого виправлення.
Але з січня 2018 року пройшов тривалий час і з наявних матеріалів видно, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення, має 4 заохочення.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року про задоволення заяви засудженого ОСОБА_8 про його умовно - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: