Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

29 січня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

За участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 01 листопада 2018 року про звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Глушиця Сарненського району Рівненської області, мешканки АДРЕСА_1 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000755, внесеного до ЄРДР 01.08.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_9 і звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давностіпритягнення до кримінальної відповідальності із закриттям кримінального провадження.
Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі.

Як вбачається із клопотання прокурора, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 01 серпня 2015 року приблизно о 20.30 год, перебуваючи навпроти господарства № 10А по вул. Осипенка в м. Сарни Рівненської області, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно нанесла ОСОБА_5 дерев`яною палицею один удар по голові, спричинивши легкі тілесні ушкодження у вигляді садна правої тім`яної ділянки, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що строки давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України минули, а тому ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
У поданій апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 ставить питання про скасування ухвали і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, покликаючись на порушення вимог матеріального та процесуального права.

Зазначає, що з наявними в матеріалах кримінального провадження висновками судово-медичних експертиз не погоджується, оскільки діагностоване в потерпілої захворювання у вигляді гострого порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу в праві півкулі головного мозку, на його думку, є наслідком завданого їй ОСОБА_7 тілесного ушкодження, і покликається на безпідставність відмови судом у задоволенні клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи, яка б могла вплинути на зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення, та прийняття рішення без врахування думки потерпілої щодо можливості звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності прийнято рішення. Доводить, що органи досудового розслідування не допитали всіх свідків у даному кримінальному провадженні та навмисне затягували строки розслідування, що перешкодило ухвалити обґрунтоване та законне судове рішення.

У запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_7 доводить, що твердження представника потерпілої про незаконність оскаржуваної ухвали є безпідставними, оскільки суд першої інстанції ретельно перевірив перебіг і давність строків притягнення її до кримінальної відповідальності за вчинений злочин, роз`яснивши суть обвинувачення і підставу звільнення, яка у цьому випадку є нереабілітуючою.

ОСОБА_7 просить розгляд апеляційної скарги провести без її участі.

Іншими учасниками судового розгляду ухвала в апеляційному порядку не оскаржена.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_5 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора щодо залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й матеріали клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності,обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 284, 285 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно вимог ч. ч. 2, 3 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.
Перед направленням клопотання до суду прокурор зобов`язаний ознайомити з ним потерпілого та з`ясувати його думку щодо можливості звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності.
Колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 складено з дотриманням вимог ст. ст. 285, 286 КПК України, з яким ознайомлена потерпіла ОСОБА_5 , котра виклала свою позицію щодо можливості звільнення підозрюваної від кримінальної відповідальності, про що свідчить її власноручний підпис ( а.с. 6).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у заподіянні 01 серпня 2015 року ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження у вигляді садна правої тім`яної ділянки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Протягом 2015 2018 років ОСОБА_7 у розшуку не перебувала, від слідства і суду не ухилялася і інших злочинів не вчиняла.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 12, п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , є злочином невеликої тяжкості, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за який встановлено два роки з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили.

Судом встановлено, що з моменту вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, пройшло понад два роки.

З технічного запису перебігу судового засідання розгляду клопотання та журналу судового засідання слідує, що суд, на виконання постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, переконався, що діяння, яке постановлено особі за провину, дійсно мало місце, воно містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і ОСОБА_7 винна в його вчиненні, що не заперечується учасниками апеляційного розгляду.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, встановивши наявність усіх підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, отримавши згоду підозрюваної ОСОБА_7 на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, обґрунтовано звільнив останню від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження щодо неї, роз`яснивши, що кримінальне провадження закрито з нереабілітуючих підстав, що не позбавляє права звернення потерпілої ОСОБА_5 до суду із цивільним позовом про відшкодування заподіяної їй матеріальної та моральної шкоди.

Твердження представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 щодо істотних порушень вимог закону, які б перешкодили суду постановити законне процесуальне рішення, є необґрунтованими.

Кримінальний процесуальних кодекс України 2012 року не зобов`язує суд першої інстанції у випадку із зверненням з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України досліджувати докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, в тому числі, призначати судові експертизи, і лише після того вирішувати клопотання.
Не заслуговують на увагу і покликання апелянта в апеляційній скарзі щодо невстановлення судом належного ступеня тяжкості завданого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_5 та його наслідків, що, на його думку, виключає правову кваліфікацію злочину за ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, а оскільки, предметом розгляду було клопотання прокурора про звільнення від відбування покарання, суд позбавлений можливості виходити за межі пред`явленої ОСОБА_7 підозри за ч. 1 ст. 125 КК України.

За таких обставин, на думку колегії суддів, оскаржувана ухвала є законною і підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 01 листопада 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду учасниками судового провадження протягом трьох місяців з моменту проголошення повного тексту ухвали.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
З оригіналом вірно: Суддя ОСОБА_1