Дата документу 23.01.2019 Справа № 336/4339/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 336/4339/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/307/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянула 23 січня 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 5 вересня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору.

В провадження Шевченківського районного суду м. Запоріжжя після скасування вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2017 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 15.05.2018 року, якою призначено новий розгляд провадження у суді першої інстанції, надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом за звинуваченням ОСОБА_9 ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору через його невідповідність вимогам КПК України, а саме у зв`язку з неконкретністю пред`явленого обвинувачення.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у ньому не викладені чітко та докладно обставини скоєння злочину, відсутні дата складення та затвердження обвинувального акту, а сам обвинувальний акт затверджений прокурором, який не підтвердив своїх повноважень у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 309 КК України.

Вимоги і доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та суд вийшов за межі питань, які підлягають вирішенню на стадії підготовчого судового засідання. Вказує, що твердження суду стосовно неконкретності пред`явлення обвинувачення ОСОБА_9 не відповідають дійсності, оскільки в обвинувальному акті зазначено, що у 10 зіп - пакетах містилася психотропна речовина менамфетамін, загальною масою 0,3306 г., а датою фактично закінченого злочину, є дата проведення обшуку, та час складання протоколу зазначеної слідчої дії. Крім того, зазначає, що у підготовчому судовому засіданні не передбачено вивчення доказів у кримінальному провадженні та надання їм оцінки під час підготовчого судового засідання. Також вказує, що суд, встановлюючи факт протиріч між датою складання слідчим обвинувального акту та датою затвердження обвинувального акту прокурором, не звернув уваги на наявність в матеріал провадження розписок про отримання обвинуваченим та його захисником обвинувального акту, які датовані 31.07.2018 року, не взяв до уваги факт описки дати затвердження обвинувального акту, про що зазначав прокурор у судовому засіданні. Крім того, вважає, що суд необґрунтовано за своєю ініціативою поставив під сумнів повноваження старшого групи прокурорів ОСОБА_8 у об`єднаному кримінальному провадженні, оскільки в матеріалах провадження наявні процесуальні документи, у тому числі і постанов про призначення груп прокурорів у кримінальних провадженнях № 0002958, 0002958, які у подальшому були об`єднанні в одне провадження № 0001421 за обвинуваченням ОСОБА_9 , та невиконання або неналежне виконання прокурором та слідчим положень ст.ст. 290-293 КК України при затвердженні обвинувального акту, на розгляд учасниками процесу не ставилося. Також звертає увагу на те, що за результатами розгляду Шевченківським районним судом м. Запоріжжя вищезазначеного обвинувального акту вже ухвалювався обвинувальний вирок, який ухвалою апеляційного суду Запорізької області був скасований як незаконний, лише з підстав порушення суддею першої інстанції вимог закону при застосуванні положень ст. 69 КК України. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та призначити розгляд провадження по суті у тому ж самому складі суду.

При апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляційну скаргу.
Захисник висловився щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Так, за змістом п.3 ч.3 ст.314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку його невідповідності вимогам КПК України, які визначені в ч.ч.1-3 ст.291 КПК України.

Як зазначено в ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність вимогам процесуального законодавства обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 не відповідає фактичним обставинам справи.

Підстави для повернення обвинувального акту, які наведені в ухвалі суду першої інстанції є такими, що суперечать вимогам ст. 291 КПК України.

Як вказують приписи ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити певні відомості.
Так, згідно оскаржуваної ухвали, підставою для прийняття вказаного рішення слугували, на думку суду, порушення вимог ст. 291 КПК України, які полягали в наступному.

Суд першої інстанції, вказуючи на відсутність чітких та докладних обставин скоєння злочину, вказаних вимог не дотримався та необґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, всупереч вимогам ст.ст. 291, 314 КПК України, оскільки обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_9 .
Зміст обвинувального акту свідчить, що прокурор виклав фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими.
Висування обвинувачення є виключною компетенцією прокурора і не може покладатися на суд, у зв`язку з чим суд, при постановленні оскаржуваної ухвали та визначенні обсягу висунутого прокурором обвинувачення, вийшов за межі наданих йому повноважень у підготовчому судовому засіданні та фактично припустився оцінки правильності викладу обвинувачення, що є неприпустимим.
Крім того, висновки суду першої інстанції щодо незазначення за епізодом за ч.1 ст. 309 КК України ані виду, ані кількості психотропної речовини, ані часу, коли такий злочин був закінчений, є помилковими, оскільки відомості про вид та розмір виявлених і вилучених під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 вказані в обвинувальному акту із зазначенням часу та місця проведення обшуку, що в свою чергу вказує на наявність усіх обставин, які прокурор вважав встановленими, до того ж суд вдався до аналізу обставин, які підлягають з`ясуванню лише під час судового розгляду, що у підготовчому судовому засіданні є недопустимим.
Також колегія суддів, звертає увагу на положення статті 91 КПК України, згідно якої підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, викладено чітко і конкретно для його повного розуміння, що спростовує висновок суду про неконкретність обвинувачення та порушення права на захист, що слідує зі змісту оскаржуваного рішення.
Крім того, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта, суд послався на відсутність в обвинувальному акті дати його складення та затвердження.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки обвинувальний акт є затвердженим прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_8 (а.с.4), підписаний та скріплений печаткою та на першому аркуші містить дату його затвердження, що надає йому статусу офіціального документу, а відсутність дати затвердження обвинувального акта на останній сторінці не є підставною, визначеною КПК України, для повернення обвинувального акта.

Обставина відсутності дати затвердження обвинувального акту на останній його сторінці, з урахуванням наявності в матеріалах кримінального провадження розписок про отримання копії обвинувального акту підозрюваним та захисником (а.п. 13-14), а також даних, відображених в реєстрі матеріалів досудового розслідування (а.п 11), не перебуває у площині невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.
Висновок суду про відсутність повноважень прокурора ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 309 КК України є необґрунтованим та таким, що спростовується матеріалами провадження (а.п. 10-11, 204-212).
Крім того, як вбачається з матеріалів судової справи дане кримінальне провадження вже розглядалося по суті іншим складом суду, судове рішення було скасовано апеляційною інстанцією, при цьому висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України не встановлювалося.
Таким чином, колегія суддів не вбачає беззаперечних підстав для повернення обвинувального акту, оскільки в оскаржуваній ухвалі не наведено жодної достатньої та мотивованої підстави, яка ґрунтується на вимогах закону для повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, і тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, щообумовлює задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м Запоріжжя від 5 вересня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору, скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4