Справа № 536/1074/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000490 від 09 червня 2018 року про обвинувачення

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, навчається в Кременчуцькій вечірній школі №3, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_7 08 червня 2018 року біля 23 год. в с.Чечелево на вул.Гагаріна Кременчуцького району Полтавської області під час сварки з раніше знайомим неповнолітнім ОСОБА_4 , яка виникла на ґрунті неприязненних стосунків, наніс один удар рукою стислою в кулак неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 в плече та біля 5 ударів в область голови, від чого останній упав на ґрунтове покриття. ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії направлені на умисне нанесення останньому тілесних ушкоджень наніс йому біля п`яти ударів ногами взутими у взуття в область голови та по тулубу, спричинивши відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 541 від 19 червня 2018 року тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рани лобно-скроневої ділянки голови зліва, саден обличчя, в лобній ділянці зліва, в ділянці кута нижньої щелепи і перед вушній ділянці справа, саден волосистої ділянки голови, забою правої вушної раковини, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину за наведених вище обставин фактично визнав. Вважає, що потерпілий ОСОБА_4 своєю поведінкою: кричав та штовхав його, коли він спитав його чому він намовляє на нього, що він вкрав у нього мобільний телефон, спровокував його на нанесення йому тілесних ушкоджень, стверджував, що вдарив його кулаком в плече один раз, 5 разів по голові, а коли він впав, то вдарив його ще 4-5 разів по голові і тулубу ногами.

Не погодився з розміром матеріальної і моральної шкоди та пояснив, що розмір моральної шкоди оцінює в 2000 грн., а матеріальної, що підтверджено чеками та квитанціями згідно приписів лікарів в розмірі 82 грн.

Крім особистих часткових визнань, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю та об`єктивно підтверджується:

- показаннями в судовому засіданні неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , що 8 червня 2018 року біля 23 год . в с.Чечелево він повертався додому, назустріч йому йшов ОСОБА_7 з компанією, який відізвав його та став звинувачувати його, що він розповсюджує, що він вкрав в нього мобільний телефон і вдарив його кулаком в плече та по голові, він став тікати, впав, ОСОБА_7 став бити його ногами по голові і тулубу наніс біля 5 ударів, він майже втратив свідомість, коли прийшов до тями, то вже нікого не було, він піднявся і пішов додому. Була травма голови, відкрита рана на лобі, перебував на лікуванні в центральній районній лікарні в нейрохірургічному відділенні, до теперішнього часу відчуває страх, приниження, болить голова. ОСОБА_7 з ним не спілкувався, вибачення не просив, матеріальної допомоги не пропонував. Ліки купляли батьки за свої гроші,

- показаннями в судовому засіданні законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , що його син ОСОБА_4 8 червня 2018 року після 23 год. прийшов додому побитий, в нього була розбита голова, рана на лобі, викликали швидку допомогу та він був госпіталізований до Кременчуцької центральної районної лікарні, де знаходився на в нейрохірургічному відділенні, в сина був струс мозку, ліки купляв за власні кошти. Просив наказати обвинуваченого ОСОБА_7 по всій суворості закону, оскільки ні він ні його батьки не приходили, пробачення не просили, матеріальної допомоги не пропонували. Син до теперішнього часу почуває себе недобре, в нього болить голова, знервований, заявлений цивільний позов підтримав та просив задовольнити. Розмір матеріальної шкоди становить 1521 грн., це кошти витрачені на ліки, але чеки і квитанції збереглися не всі, розмір моральної шкоди оцінює в 15 000 грн.,

а також дослідженими в судовому засіданні документами:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13 червня 2018 року, що ОСОБА_4 звернувся з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_11 , який 08.06.2018 року біля 23 год. перебуваючи на вул.Гагаріна в с.Чечелево спричинив йому тілесні ушкодження,

- висновком експерта №541 від 19 червня 2018 року, що у ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді: струсу головного мозку, рани лобно-скроневої ділянки голови зліва, саден обличчя, в лобній ділянці зліва, в ділянці кута нижньої щелепи і перед-вушній ділянці справа, саден волосистої ділянки голови, забою правої вушної раковини, які за ступенем тяжкості визначаються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, утворилися в один проміжок часу від неоднократної ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та характерні для утворення їх від ударів кистями рук стиснутими в кулак, ногами взутими у взуття,

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22 червня 2018 року за участю потерпілого ОСОБА_12 , який добровільно розповів і показав, як обвинувачений ОСОБА_7 наніс йому один удар правою рукою зігнутою в кулак в область лівої щелепи, два удари в ліве вухо, два удари в область лівої лобної частини голови, один удар правим коліном знизу в область обличчя, він намагався втекти, але ОСОБА_7 схопив його рукою за ліве плече, він впав на землю, і він наніс йому 2 удари кулаком правої руки в область шиї та потилиці, коліном знизу в обличчя, ногою у взутті три рази по тулубу та рукою зігнутою в кулак біля 5 ударів в область голови та фото таблицями до нього.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 25 червня 2018 року неповнолітній ОСОБА_7 має умови для проживання та навчання задовільні.

Проаналізувавши всі досліджені в судовому засіданні докази, які є послідовними, узгоджуються один з одним, відповідають фактичним обставинам справи, будь-які протиріччя в них відсутні, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я доведена повністю і його дії кваліфікує ч.2 ст.125 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, обвинувачений розкаявся у вчиненому, вчинив злочин в неповнолітньому віці, раніше не судимий, і суд визнає ці обставини пом`якшуючими його покарання.

Обставин, що обтяжують його покарання в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючих даних про особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , який вину фактично визнав, вчинив злочин невеликої тяжкості без обтяжуючих та з пом`якшуючими покарання обставинами, має задовільний стан здоров`я, веде здоровий спосіб життя, навчається, проживає в повній сім`ї, має задовільні умови проживання, висновків органу пробації, що його виправлення можливе без позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб, на обліку у лікаря нарколога та психіатра і в службі у справах дітей не перебуває, а також загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті у виді громадських робіт.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

При вирішенні цивільного позову заявленого законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 суд вважає, що він підлягає до задоволення частково виходячи з такого.

Судом безспірно встановлено, що внаслідок нанесення ОСОБА_7 ударів кулаком в обличчя та ногами по обличчю та тулубу неповнолітньому ОСОБА_4 останньому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травма у вигляді: струсу головного мозку, рани лобно-скроневої ділянки голови зліва, саден обличчя, в лобній ділянці зліва, в ділянці кута нижньої щелепи і перед-вушній ділянці справа, саден волосистої ділянки голови, забою правої вушної раковини.

Відповідно до чеків на лікування ОСОБА_4 були затрачені кошти в сумі 646 грн. Таким чином суд вважає, що заявлені вимоги про відшкодування витрат на лікування знайшли своє підтвердження на суму 646 гривень, а тому підлягають стягненню з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 .

Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди завданої неправомірними діями обвинуваченого суд приходить до такого висновку.

Згідно з п.2 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Визначаючи розмір компенсації моральної шкоди суд виходить з позицій ч.3 ст.23 ЦК України та п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до яких, розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і душевних страждань (враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та інших обставин).

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, ступінь вини обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_7 вчинив умисний злочин, конкретні обставини справи, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_4 пов`язаних з болем, порушення звичного ритму життя, матеріальний стан цивільного позивача та цивільного відповідача та приймаючи до уваги принципи законності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 5000 грн. заподіяної моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 374,376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 646 (шістсот сорок шість) гривень і моральну в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, а всього 5646 (п`ять тисяч шістсот сорок шість) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту проголошення всіма учасниками процесу через Кременчуцький районний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1