Справа № 446/364/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2019 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька обвинувальний акт та угоду про примирення від 15.02.2019 в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000570 від 30.12.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лапаївка Пустомитівського району Львівської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, тимчасово непрацюючого, не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

29 грудня 2018 року близько 20 години 10 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Ford Focus» р.н.з. НОМЕР_1 , реєстрації Польща та рухаючись по вул. Я.Мудрого в м.Кам`янка-Бузька, в сторону центру міста, грубо порушуючи вимоги пункту 1.5 Правил дорожнього руху України затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, яким вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків та вимоги пункту 2.3б яким передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, пункту 2.9 яким передбачено що водієві забороняється: а) «керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», пункту 12.1 «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.» та 13.1 «водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу», допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_4 , що рухалась попереду автомобіля в попутному напрямку після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, однак був виявлений працівниками поліції незадовго після події.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у виді одного синця на правій та одного синця на лівій нижніх кінцівках, що виникли по механізму удару від дії тупого твердого предмета (предметів), можуть відповідати часу та обставинам, описаним у фабулі, а саме при ДТП 29.12.2018. Згідно із медичної карти стаціонарного хворого №5673, заповненої на ім`я ОСОБА_4 , потерпілій встановлено діагноз «Двохкісточковий перелом лівої гомілки зі зміщенням. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забійні підшкірні гематоми верхньої третини стегон.», що виникли незадовго до госпіталізації по механізму удару тупим твердим предметом (предметами), можуть відповідати часу та обставинам, описаним у фабулі, а саме при ДТП 29.12.2018 року та згідно з висновком судово-медичної експертизи №04/2019 від 31.01.2019 відносяться: перелом лівої гомілки до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а синці - до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, вчинене особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

15 лютого 2019 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України, підозрюваний повністю визнав свою вину у вчиненні цього злочину та зобов`язався безззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Сторони угоди дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені, п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно.

У підготовчому засіданні потерпіла просила затвердити добровільно укладену нею угоду про примирення та запевнила, що розуміє наслідки, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 просила суд затвердити угоду про примирення від 15.02.2019.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За умовами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, передбачена санкцією ч.1 ст.286 КПК України, на яку обвинувачений погодився, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме : права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечила проти затвердження угоди.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів», інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження», інженерно-транспортної експертизи за спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод» та судово-медичної експертизи на загальну суму 2860 гривень підлягають до стягнення з обвинуваченого в дохід режави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.
Цивільний позов не було пред`явлено.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

затвердити угоду про примирення, укладену 15 лютого 2019 року між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1