Справа № 586/1124/18
Провадження № 1-кп/589/312/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2019 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ромашкове, Середино-Будського району Сумської області, громадянина України, українця, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, українця, розлученого, не судимого (на час вчинення інкримінованих діянь),

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 2, 3 ст. 185, ч.2 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2018 о 19 год. 00 хв. проходячи по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , який (будинок) виглядав не доглянутим, ОСОБА_4 вирішив, що в ньому ніхто не проживає та в нього виник умисел здійснити крадіжку майна, що знаходиться в господарському дворі. Після чого ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, з метою незаконного збагачення, через прикриту, але не зачинену на запираючий пристрій вхідну хвіртку, потрапив до господарського двору. Після чого переконавшись, що на подвір`ї нікого не має, ОСОБА_4 підійшов до дверей господарського сараю та шляхом відкриття закритих на металевий гачок дверей, проник в приміщення сараю в якому побачив ручний алюмінієвий візок і у нього виник умисел скоїти його крадіжку, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, ОСОБА_4 скоїв крадіжку ручного алюмінієвого візка, що належить ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, вийшовши з господарського сараю на подвір`я та біля будинку побачив металобрухт у вигляді частини металевої рейки і у нього виник умисел скоїти його крадіжку. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, ОСОБА_4 скоїв крадіжку металобрухту у вигляді частини металевої рейки вагою 15 кг, що належить ОСОБА_5 .
Частину металевої рейки ОСОБА_4 поклав на ручний алюмінієвий візок та вийшов на вулицю, розпорядившись в подальшому викраденими майном на власний розсуд, завдавши потерпілому майнової шкоди в сумі 442 грн.
Після чого, 11.06.2018 о 05 год. 00 хв. ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки металобрухту, попередньо взявши за місцем свого мешкання ручний візок, прийшов до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 . Перебуваючи біля вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 через прикриту, але не зачинену на запираючий пристрій вхідну хвіртку, потрапив до господарського двору. Знаходячись на господарському дворі ОСОБА_4 , з метою незаконного збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, повторно, з-під навісу скоїв крадіжку двох автомобільних дисків та металобрухту у вигляді металевої драбини та рами з велосипеду марки «Ардіс» загальною вагою 18 кг, що належить ОСОБА_5 .
Викрадені предмети ОСОБА_4 поклали на ручний візок та вийшовши з господарського двору, направився на вул. Соборна, м. Середина-Буда Сумської області для того, щоб продати їх як металобрухт. В той час коли ОСОБА_4 з викраденим майном виходив з господарського двору ОСОБА_5 , він був помічений сусідом ОСОБА_6 , який з даного приводу повідомив до Середино-Будського ВП Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області.
Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі необхідні дії, які вважав необхідними до доведення злочину до кінця, але проходячи по вул. Покровській, м. Середина-Буда, Сумської області з викраденим майном він був зупинений працівниками Середино-Будського ВП Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області, у зв`язку з чим злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Крім того, 14.07.2018 близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_4 за проханням ОСОБА_7 зняти їй грошові кошти з її пенсійної карти емітованої АТ «Ощадбанк» за № НОМЕР_1 , пішов до відділення даного банку, яке розташоване за адресою: м. Середина-Буда вул. Троїцька, 26. Перебуваючи біля відділення «ОщадБанк», в банкоматі, який знаходиться біля даного відділення, ОСОБА_4 зняв грошові кошти в сумі 1000 гривень для ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_4 виник умисел скоїти крадіжку грошових коштів з даної пенсійної карти для власних потреб. З цією метою реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_4 з рахунку вищевказаної пенсійної карти зняв гроші в сумі 200 гривень, які належать ОСОБА_7 та шляхом вільного доступу, діючи повторно, скоїв їх крадіжку.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
17.07.2018 в денний час перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 виник умисел скоїти крадіжку грошових коштів, які перебувають на пенсійній карті № НОМЕР_1 належній ОСОБА_7 .. З цією метою користуючись відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_4 взяв вищевказану пенсійну належну ОСОБА_7 , яка знаходилась у сумці в даному будинку та пішов до відділення «ОщадБанк», яке розташоване за адресою: м. Середина-Буда вул. Троїцька, 26. Перебуваючи біля відділення «ОщадБанк», з банкомату, який знаходиться біля даного відділення, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_4 з рахунку за допомогою пенсійної карти «ОщадБанк» за № НОМЕР_1 зняв гроші в сумі 100 гривень, які належать ОСОБА_7 та шляхом вільного доступу, діючи повторно, скоїв їх крадіжку.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 18.07.2018 в денний час ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме крадіжку грошових коштів, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , користуючись відсутністю сторонніх осіб знову взяв пенсійну банківську картку № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_7 , яка знаходилась у сумці в даному будинку і пішов до відділення «ОщадБанк», яке розташоване за адресою: м. Середина-Буда вул. Троїцька, 26. Перебуваючи біля відділення «Ощадбанку», з банкомату, який знаходиться біля даного відділення, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_4 з рахунку за допомогою вищевказаної пенсійної карти зняв гроші в сумі 200 гривень, які належать ОСОБА_7 та шляхом вільного доступу, діючи повторно, скоїв їх крадіжку.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
06.08.2018 в денний час ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме крадіжку грошових коштів, перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою АДРЕСА_1 , користуючись відсутністю сторонніх осіб знову взяв пенсійну банківську картку «ОщадБанк» з № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_7 , яка знаходилась у сумці в даному будинку і пішов до відділення «ОщадБанк», яке розташоване за адресою: м. Середина-Буда вул. Троїцька, 26 Перебуваючи біля відділення «ОщадБанк», з банкомату, який знаходиться біля даного відділення, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_4 з рахунку пенсійної карти «ОщадБанк» за № НОМЕР_1 зняв гроші в сумі 100 гривень, які належать ОСОБА_7 та шляхом вільного доступу, діючи повторно, скоїв їх крадіжку.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
09.08.2018 в денний час ОСОБА_4 за проханням ОСОБА_7 зняти їй грошові кошти з її пенсійної карти «ОщадБанк» за № НОМЕР_1 пішов до відділення даного банку, яке розташоване за адресою: м. Середина-Буда вул. Троїцька, 26. Перебуваючи біля відділення «ОщадБанк», в банкоматі, який знаходиться біля даного відділення, ОСОБА_4 зняв грошові кошти в сумі 100 гривень для ОСОБА_7 . Після чого продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_4 з рахунку пенсійної карти «ОщадБанк» за № НОМЕР_1 зняв гроші в сумі 50 гривень, які належать ОСОБА_7 та шляхом вільного доступу, діючи повторно, скоїв їх крадіжку.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Також, досудовим розслідуванням встановлено, що 10.08.2018 приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 , проходячи по вул. Глухівська, м. Середина-Буда, Сумської області, вирішив зайти на територію неогородженого по периметру господарського двору садиби розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_8 , для того, щоб справити свою природню потребу. Перебуваючи на території, господарського двору вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_4 побачив купу металобрухту серед, якого знаходилась металева стійка-амортизатор. В цей момент у нього виник умисел скоїти її крадіжку. З цією метою реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, повторно, ОСОБА_4 скоїв крадіжку правої газової стійки-амортизатору марки SACHS Super Touring 311930, з автомобіля марки FIAT DOBLO Cargo, належної ОСОБА_9 , вартістю 404 грн. 40 коп.
Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому майнову шкоду на вищевказану суму.
Крім того, 09.09.2018 близько 06-00 год. ОСОБА_4 пішов до центрального місцевого парку, розташованому між вул. Троїцька та вул. Європейська м. Середина-Буда Сумської області. Неподалік дитячого майданчика, розташованого навпроти багатоповерхового буд. №20 по вул. Троїцька, м. Середина-Буда Сумської області, на землі біля лавочки, ОСОБА_4 знайшов металевий кастет. В подальшому знайдений кастет ОСОБА_4 поклав до кишені своєї куртки та, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне носіння при собі холодної зброї без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, незаконно носив при собі кастет, який був у нього вилучений в ході особистого огляду та огляду речей 11.09.2018, під час адміністративного затримання за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.178 КУпАП.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у всіх інкримінований йому діяннях визнав повністю, пояснивши, що дійсно, за обставин, наведених у обвинувальному акті, вчиняв крадіжки майна, а також здійснював носіння кастету. У вчиненому щиро кається. Просить суд суворо не карати.

Враховуючи, що фактичні обставини вчинення ОСОБА_4 злочинів учасниками судового провадження не оспорюються, суд приходить до висновку, що його дії, які виразились у:

1) таємному викраденні чужого майна поєднаному з проникненням у інше приміщення та сховище (по епізоду крадіжки з господарського приміщення та з двору будинку ОСОБА_5 ), необхідно кваліфікувати як злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
При цьому суд виключає кваліфікуючу ознаку повторності враховуючи таке. Вироком Середино - Будського районного суду Сумської області від 12.04.2006 ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання в виді штрафу у сумі 510 грн., який ОСОБА_4 не сплатив.
Згідно ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Згідно ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання не вчинять нового злочину.
Відповідно до ст. 90 КК України до строку погашення судимості зараховується час, протягом якого вирок не було виконано, якщо при цьому давність виконання вироку не переривалася. Якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченні строків давності виконання вироку.
Як зазначив у своєму рішенні від 24.12.2015 року ВСУ (справа № 5-324 кс 15) стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.
Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.
Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
Отже ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.
Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
З огляду на це лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.
2) закінченому замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаному з проникненням в інше приміщення (по епізоду викрадення двох автомобільних дисків та металобрухту належного ОСОБА_5 ) необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 та ч. 3 ст. 185 КК України,
3) таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно (по епізодам крадіжки грошей з пенсійної картки ОСОБА_7 та майна ОСОБА_9 ) необхідно кваліфікувати як злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України,
4) незаконному носінні холодної зброї (кастету) без передбаченого законом дозволу необхідно кваліфікувати як злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, засудженому має бути призначено покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, судом визнаються щире каяття ОСОБА_4 , визнання ним своєї вини та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій потерпілих. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання (визнання обвинуваченим своєї вини, відсутність претензій потерпілих) та особу обвинуваченого, який є особою похилого віку (має повні 67 років), стан його здоров`я (зі слів та поведінки в судовому засіданні погано чує) на час вчинення злочинів судимим не був, виходячи зі змісту загальної та спеціальної превенції, яка має на меті попередження вчинення нових злочинів та перевиховання засудженого, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити інший, більш м`який вид покарання покарання не зазначений в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши обвинуваченому покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України в виді арешту, відповідно на максимальний та на строк, що наближається до максимального.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта відповідно до ст. 124 КПК України покладаються судом на обвинуваченого.

Враховуючи відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, а також відсутність відомостей про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.
Керуючись ст. 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 та 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України в виді арешту на строк 5 місяців,

- за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України в виді арешту на строк 5 місяців,

- за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України в виді арешту на строк 6 місяців,

- за ч. 2 ст. 263 КК України в виді арешту на строк 4 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищевказаних злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання в виді арешту на строк 6 місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" вирок Середино-Будського районного суду Сумської області від 12.11.2018 у справі № 586/797/18 виконувати самостійно.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта в сумі 3289 гривень.

Речові докази по справі:

- ручний алюмінієвий візок, два автомобільні диски, металобрухт у вигляді рами з велосипеду зеленого кольору марки «Ардіс», металевої драбини та частини металевої рейки загальною вагою 33 кг, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити в його розпорядженні,

- ручну тачку коричневого кольору, передану на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 залишити в її розпорядженні,

- праву газову стійку-амортизатор марки SACHS Super Touring 311930, з автомобіля марки FIAT DOBLO Cargo, передану на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 залишити в її розпорядженні.

- кастет та первинну упаковку упаковані у спеціальний пакет Експертної служби МВС України №1239449, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Середино-Будського ВП Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області знищити після набрання вироком суду законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1