КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду кримінальне провадження №0006514 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08.11.2010 року Деснянським районним судом міста Києва за ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 23.05.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, вироком Апеляційного суду міста Києва від 20.09.2016 року вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2016 року скасовано в частині звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та вважати засудженим за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 29.11.2017 року звільнений від подальшого відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»; -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суд визнав доведеним, що ОСОБА_7 25.07.2018 року приблизно о 19 год. 30 хв., знаходячись в торговому залі магазину «Ашан» по вул. Хоткевича, 1-Б в місті Києві, реалізуючи свій злочинний умисел направлений повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з кошику та сховав до своєї сумки товар, що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», загальною вартістю 2018 грн. 09 коп., після чого, не оплативши за товар, пройшов через касову зону магазину, однак не довів до кінця свій злочинний умисел з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікацію своїх дій, посилається на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Просить змінити оскаржуваний вирок Деснянського районного суду м. Києва від 29.10.2018 року та пом`якшити призначене йому покарання за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на вимоги ст. 65 КК України та положення п.п. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, зазначає, що призначаючи йому покарання, суд першої інстанції не в повній мірі дослідив всі пом`якшуючі обставини та дані про його особу, а саме те, що він проживає з ОСОБА_8 та спільно виховують її доньку 2013 року народження,добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду, який не має до нього жодних матеріальних претензійта просив суд не позбавляти його волі, свою вину визнав повністю та щиро розкаявся, а тому, на переконання апелянта, покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту буде необхідним і достатнім для його виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги; думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги, посилаючись на законність і обґрунтованість вироку суду; провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово; перевіривши матеріали кримінального провадження №0006514 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після допиту обвинуваченого, який повністю визнав себе винними у вчиненні кримінальних правопорушень та не заперечував обставини викладені в обвинувальному акті, суд першої інстанції за згодою учасників судового розгляду, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 ніким з учасників судового провадження не заперечувались і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення особи. При цьому, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів, з огляду на характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке за класифікацією злочинів, згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, знову вчинив новий корисливий злочин, щире каяття обвинуваченого, що є обставиною, яка пом`якшує покарання та за відсутності обтяжуючих покарання обставин, вважає, що суд першої інстанції вирішуючи питання, яка саме міра покарання повинна бути призначена обвинуваченому ОСОБА_7 не порушив загальних засад його призначення, передбачених ст. 65 КК України та призначив йому покарання, яке за своїм видом та розміром є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Таким чином, апеляційні посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що при призначенні йому покарання, суд першої інстанції не в повній мірі врахував такі пом`якшуючі обставини, як визнання ним вини, щире каяття та відшкодування завданої шкоди є безпідставними, оскільки викрадений ним товар був у нього вилучений працівниками магазину, а інші зазначені обвинуваченимпом`якшуючі обставини були враховані судом при ухваленні вироку, а тому колегія суддів, навіть з урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_7 08.10.2018 року працевлаштувався різноробочим у ТОВ "Адент-БУД" та позитивно характеризується, вважає вирок суду відносно ОСОБА_7 законним і обґрунтованим, покарання необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, яке в повній мірі відповідає меті покарання і підстав для зміни вироку та пом`якшення ОСОБА_7 призначеного йому покарання до 4 місяців арешту, про що ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченого, не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні №0006514 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3