Справа№ 640/6687/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2019 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.03.2019 року за № 0000981 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше засудженого 22.12.2018 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2

з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
05 березня 2019 року, близько 13:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить його батькові - ОСОБА_5 та в якому ОСОБА_4 зареєстрований, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, діючи повторно, викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: шліфувальний станок вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 916/19 від 18.03.2019 - 657,06грн.; машину кутошліфувальну, вартістю, згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 916/19 від 18.03.2019 - 427,70 грн.; компресор поршневий повітряний вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 916/19 від 18.03.2019 - 1955,20 грн.; шуроповерт «Intertool» вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 916/19 від 18.03.2019 - 588,44 грн. ; мобільний телефон «Нокіа»1200, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 916/19 від 18.03.2019 - 100,00 грн.; загальною вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 916/19 від 18.03.2019 - 3728,40 грн. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, обернувши його на свою користь, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3728, 40 грн.

Таким чином, своїми протиправними умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою провину в інкримінованого йому злочині визнав повністю, розкаявся та дав суду свідчення про обставини скоєння злочину, як про це викладено в обвинувальному акті. Просить його строго не наказувати, оскільки він зробив для себе висновки, позовні вимоги потерпілого визнає в межах доведеності. Також, зазначив, що шуруповерт та телефон він повернув, інше майно заклав в ломбард, а гроші витратив на свої потреби.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України доведена у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, пом`якшуючі покарання обставини, дані про його особу.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 судимий 22.12.2018 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, є військовозобов*язаним, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працював неофіційно з його слів, зареєстрований та проживає в м. Харкові, де характеризується задовільно. Також, обвинувачений повідомив, що його матір померла, коли він був неповнолітнім і батько його відправив у інтернат, де він і виховувався.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї провини у скоєному, ступінь та тяжкість вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який судимий 22.12.2018 року Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, вчинив злочин в період іспитового строку, і вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції статті, інкримінованій йому, у вигляді позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
На підставі викладеного, при призначення остаточного покарання судом враховується і покарання, призначене ОСОБА_4 за вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.12.2018 року, яке він повністю не відбув.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іспитового строку суд не вбачає, враховуючи вчинення злочину під час іспитового строку.

Питання щодо речових доказів судом вирішується відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

На підставі викладеного, вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріального збитку суд виходить з доведеності позовних вимог в межах пред*явленого обвинувачення та стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 суму в розмірі 3728,40 грн. на відшкодування майнових збитків. Інших вимог потерпілого під час розгляду справи заявлено не було, а саме таку суму майнових збитків суд вважає доведеною під час розгляду справи.

Відповідно до ч.3, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винною зазначаються мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд. У разі визнання особи винуватою зазначається, в тому числі рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

За положенням п.9 ч.2 ст. 133 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є, в тому числі, запобіжні заходи.

Обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Прокурор просив продовжити обраний обвинуваченому запобіжний захід.

З метою забезпечення кримінального провадження для запобіганню ризиків - приховування обвинуваченого від суду, враховуючи призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, однак не більш ніж на 60 днів, оскільки положенням ст. 197 КПК України, передбачений строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише на 60 днів, без визначення застави на підставі п.3 ч.4 ст. 184 КПК України.

Підстав для застосування норм КПК України (п.1 ч.4 ст.374 КПК), які стосуються виправдувального вироку, суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

Ухвалив :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
В силу ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту ОСОБА_4 частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.12.2018 року, яким було призначено покарання 3 роки позбавлення волі, у вигляді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його фактичного затримання, тобто з 26.03.2019 року, зарахувавши час перебування під вартою в час відбуття покарання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 залишити попередній -утримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі до вступу вироку по даній справі у законну силу, продовживши його дію, але не більш ніж на 60 днів, тобто - до 05 липня 2019 року.

Речові докази, повернуті потерпілому залишити у його власності та користуванні.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 суму у відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 3728,40 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1