Справа № 447/1823/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/323/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 03 вересня 2018 р. відносно ОСОБА_7 , -

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 03 вересня 2018 р. відмовлено у задоволенні подання адміністрації Миколаївської-ВК №50 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Обгрунтовуючи своє рішення суд вказав, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки засуджений хоча і відбув встановлену законом частину покарання, однак суду не надано доказів того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

На дану ухвалу адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким подання Миколаївської ВК-50 задоволити, та умовно-достроково звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на момент подання, ОСОБА_7 фактично відбуто 8 років 2 місяці і 25 днів позбавлення волі, з яких 2 роки 1 місяць на ділянці соціальної реабілітації для осіб що стали на шлях виправлення.

На думку апелянта, суд підійшов до розгляду подання вкрай формально і неуважно вивчав (або не вивчав взагалі) матеріали особової справи засудженого ОСОБА_7 , та надані йому характеристики з місця праці ( ТзОВ «Фуджікура») та адміністрації виправного закладу.

Звертає увагу, що з матеріалів особової справи засудженого вбачається, що за період з січня 2016 р. по квітень 2018 р. він отримав сім заохочень за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку. Восьму подяку за зразкову поведінку ОСОБА_7 оголошено наказом керівника ВК-50 за №94 від 03.07.18 р., і виписка з цього наказу міститься в особовій справі.

На переконання захисника це свідчить про те, що засуджений дійсно розкаявся у вчиненому, усвідомлено і твердо став на шлях виправлення і зразковою поведінкою та ставленням до праці довів своє право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Наголошує, що судом істотно порушено десятиденний строк розгляду клопотання адміністрації, встановлений ч.3 ст.539 КПК України, оскільки таке надійшло до суду в липні 2018 року, а розглянуто по суті 03.09.18 р.,тобто перебувало в провадженні майже два місяці, що є порушенням прав засудженого.
Заслухавши доповідь судді, виступ захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу, прокурора про безпідставність апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув певну частину призначеного строку покарання.

Верховний Суд України в постанові Пленуму «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року вказує, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 , 12.10.2012 року засуджений Тульчинським районним судом Вінницької області за ч.4 ст. 187; 98; ч. 2ст. 15; ч.2 п.6 ст. 115; 68; 98; ч.3 ст. 289;98; 70 КК України до 12 років позбавленнія волі, 08.02.2016 року згідно ухвали Балаклійського районного суду Харківської області застосовано ч.5 ст. 72 КК України (зараховано у строк покарання попереднє ув`язненя з 24.09.2011 року по 09.01.2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язненя за два дні позбавлення волі).

На переконання колегії суддів, приймаючи рішення суд першої інстанції врахувавши, що ОСОБА_7 засуджений за розбій поєднаний із заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та за злочин проти життя та здоров`я особи, а саме замах на вбивство, вчинений з корисливих мотивів, на підставі ст. 70 ККУкраїни призначено покарання у вигляді дванадцяти років позбавлення волі. Щодо цивільного позову, засуджений ОСОБА_7 пояснив, що такий не відшкодував, оскільки в адміністрацію установи виконавчі листи не надходили. Щодо працевлаштування після звільнення з місць позбавлення волі, то пояснив, що буде працевлаштований за місцем проживання, однак точного місця праці не вказав. На даний час ОСОБА_7 працює в ТзОВ "Fujikura Аутомотів Львів", прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні подання адміністрації Миколаївської-ВК №50 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

При цьому, щодо покликань апелянта стосовно семи заохочень за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, подяку за зразкову поведінку, яку оголошено наказом керівника Миколаївської ВК-50 за №94 від 03.07.2018 р., двох заохочень від адміністрації Миколаївської ВК-50 від 02.04.18 р. та 03.07.18 р., то наявність за час відбування покарання заохочень, подяк на які покликається апелянт, не свідчить про те, що він довів своє виправлення. На переконання колегії суддів, отримання за час відбування покарання заохочень, є недостатнім підтвердженням можливості продовження процесу виправлення за умови застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачає.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 03 вересня 2018 р. відносно ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4