Справа № 447/173/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/227/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
засудженого: ОСОБА_7 ,
захисника засудженого адвоката: ОСОБА_8 ,
представника ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)»: ОСОБА_9 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 04 березня 2019 р.,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою задоволено подання Державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» та переведено засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу строком на 3 (три) місяці.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд послався на те, що 14 січня 2019 р. засуджений ОСОБА_7 допустив порушення режиму утримання, а саме: під час обходу дільниці, будучи черговим по камері, не представився та не доповів про кількість засуджених у камері, не виконав вологого прибирання у камері, на зауваження працівників установи не відреагував, сперечався. Крім цього, враховано, що за час відбування покарання на засудженого було накладено 18 дисциплінарних стягнень, 10 з яких не було знято і не погашено, після накладення стягнень поведінка засудженого не змінилася, він продовжує вчиняти порушення режиму утримання, раніше застосовані більш м`які дисциплінарні стягнення не сприяли виправленню ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав на неї апеляційну скаргу, в якій зазначає, що у судовому засіданні засуджений заперечив вчинення ним порушення і усе викладене в рапортах працівників колонії та протоколі дисциплінарної комісії. Крім цього, звертає увагу на те, що при розгляді справи дисциплінарною комісією засуджений ОСОБА_7 просив надати йому захисника, однак, через упереджене ставлення адміністрації колонії таке клопотання було залишено поза увагою. Апелянт стверджує, що порушення, які здійснені засудженим, не є важкими та серйозними, а врахування характеризуючих даних про особу ОСОБА_7 не є достатньою підставою для застосування до нього заходу стягнення на максимальний строк. За таких обставин захисник просить оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову про відмову у задоволенні клопотання адміністрації колонії.

Заслухавши доповідача, доводи засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах адвоката ОСОБА_8 на підтримання поданої апеляційної скарги та їхні пояснення про відсутність підстав для тримання ОСОБА_7 у приміщенні камерного типу, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, позицію представника ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» ОСОБА_9 про доцільність застосування до засудженого заходу стягнення за вчинене порушення режиму утримання, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 вересня 2014 р. ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, до покарання у виді 12 років позбавлення волі. Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 17 березня 2016 р. застосовано ч.5 ст.72 КК України та зараховано у строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (зараховано строк перебування під вартою з 17 червня 2014 р. до 04 лютого 2015 р. 7 місяців 15 днів). На даний час засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в Миколаївській виправній колонії №50. Закінчення строку відбуття покарання припадає на 02 листопада 2025 року.

14 січня 2019 р. засуджений ОСОБА_7 під час обходу дільниці, будучи черговим по камері, не представився та не доповів про кількість засуджених у камері, не виконав вологого прибирання у камері, на зауваження працівників установи не відреагував, сперечався. Такими діями засуджений вчинив порушення режиму утримання в установі. Цей факт зафіксовано рапортами відповідальних службових осіб місця виконання покарання ОСОБА_10 від 14 січня 2019 р. та ОСОБА_11 від 21 січня 2019 р. (а.с.8, 9), з яких вбачається, що ОСОБА_7 під час обходу дільниці посиленого контролю, будучи черговим по камері, 14 січня 2019 р. о 09 год. 10 хв. не представився, не доповів про кількість людей, які знаходяться в камері, у категоричній формі відмовився виконувати прибирання згідно графіку чергування, вступив у словесну суперечку, висловлював невдоволення режимом утримання.

Згідно протоколу засідання комісії ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» №5 від 23 січня 2019 р. за порушення режиму утримання ініційовано питання переведення засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу на строк 3 місяці.

Згідно з ч.1 ст.132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися заходи стягнення, зокрема переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. При цьому, як зазначено у ч.6 ст.135 КВК України, поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

На підставі ч.4 ст.539 КПК України таке клопотання (подання) розглядається суддею одноособово.

Апеляційним судом встановлено, що визначений процесуальним законодавством порядок притягнення засудженого ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності дотримано.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням дисциплінарної комісії ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» від 23 січня 2019 р. за допущене порушення засудженому ОСОБА_7 оголошено про поміщення до приміщення камерного типу на строк 3 місяці (а.с.3).

На підставі вказаного рішення дисциплінарної комісії в.о. начальника установи виконання покарання цього ж дня звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з відповідним поданням щодо переведення ОСОБА_7 до приміщення камерного типу.

Таким чином, форма ініціювання і розгляду питання про застосування до засудженого ОСОБА_7 заходу стягнення витримана.

Колегія суддів вважає неспроможними доводи захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про порушення дисциплінарною комісією права ОСОБА_7 на захист. З матеріалів справи слідує, що 21 січня 2019 р. засуджений ОСОБА_7 під розписку був повідомлений про призначення на 23 січня 2019 р. розгляду дисциплінарною комісією питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. При цьому, ОСОБА_7 було доведено до відома перелік його прав, зокрема, повідомлено про можливість залучити захисника для участі у вказаному засіданні комісії (а.с.6). Однак, у межах строку, визначеного у ч.5 ст.135 КВК України, засуджений із відповідним клопотанням до комісії не звертався. В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 не зміг однозначно вказати час звернення з проханням про надання захисника для захисту його прав, а представник установи відбування покарання будь-які звернення засудженого з цього приводу заперечив. Представлений протокол засідання комісії №5 від 23 січня 2019 р. також не містить жодних підтверджень ініціювання засудженим ОСОБА_7 питання про надання йому правової допомоги. За таких обставин підстав стверджувати про порушення права засудженого на захист на стадії розгляду дисциплінарною комісією матеріалів про допущене ним дисциплінарне порушення немає. В подальшому за письмовою заявою ОСОБА_7 місцевим судом було залучено адвоката для надання йому правової допомоги (а.с.11, 14).

Не встановлено жодних порушень також при перевірці обґрунтованості рішення щодо поміщення засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу.

Згідно ч.1 ст.134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Апеляційним судом встановлено, що за час перебування в колонії ОСОБА_7 18 разів допускав порушення, за які притягався до дисциплінарної відповідальності режиму утримання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності. При цьому, допускав нетактовну поведінку, невиконання вказівок адміністрації, намагався чинити фізичний опір, відмовлявся від неповного обшуку (а.с.5). За ці правопорушення до нього застосовувались стягнення у виді догани, суворої догани, поміщення у дисциплінарний ізолятор та приміщення камерного типу.

Незважаючи на це, засуджений ОСОБА_7 належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став, і 14 січня 2019 р. допустив чергове порушення, маючи непогашені стягнення за попередні дисциплінарні проступки.

Згідно наявної в матеріалах справи характеристики на засудженого ОСОБА_7 в особистості останнього не відбулось позитивних змін, які б свідчили про його прагнення до виправлення та ресоціалізації, по відношенню до персоналу установи ставиться упереджено, правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи не дотримується, систематично виявляє грубість та відкриту неповагу, свідомо не виконує встановлені законодавством вимоги персоналу установи відбування покарання та публічно демонструє своє зневажливе ставлення до їх виконання.

За таких обставин, враховуючи, що вчинення засудженим ОСОБА_7 дисциплінарних проступків носить систематичний характер, попередньо застосовані до нього дисциплінарні стягнення, у тому числі переведення до приміщення камерного типу на строк 15 діб і 1 місяць (а.с.5), не дали позитивного результату, застосування до нього судом стягнення за вчинене 14 січня 2019 р. чергове правопорушення, пов`язане із порушенням режиму утримання, у виді поміщення до приміщення камерного типу слід вважати обґрунтованим. Водночас колегія суддів погоджується з доводами адвоката ОСОБА_8 про те, що ні дисциплінарна комісія, ні суд першої інстанції всупереч вимогам ч.7 ст.135 КВК України з достатньою повнотою не мотивували обрання такого виду дисциплінарного стягнення у максимальному розмірі. На переконання колегії суддів, з урахуванням наведених обставин справи, характеру вчиненого засудженим ОСОБА_7 порушення, даних, що характеризують особу засудженого, застосування до засудженого дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу на строк 45 діб буде необхідним і достатнім заходом для виправлення засудженого і попередження вчинення ним нових порушень.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволити частково.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 04 березня 2019 р. змінити. Перевести засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу на строк 45 (сорок п`ять) діб.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4