Справа № 761/8329/19
Провадження № 1-кс/761/6037/2019
У Х В А Л А
Іменем України
09 квітня 2019 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Державного Бюро Розслідувань ОСОБА_4 від 29.01.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000836 від 28.11.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що 29.01.2019 року слідчим першого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату ДБР ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000836 від 28.11.2017 року.

Скаржник не погоджується з вказаною постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою, а тому просить слідчого суддю її скасувати.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Слідчий, проти задоволення скарги заперечив.

Слідчий суддя, заслухавши думку скаржника, повно та всебічно дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В своїй скарзі заявник зазначає, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без усунення недоліків, які зазначались в:

1)Не допитано посадових осіб, якими безпосередньо вчинено незаконні дії та бездіяльність: в.о. начальника УВК НАБУ ОСОБА_5 , інших посадових осіб, згідно з розпорядженням яких заява, направлена у межах досудового розслідування на ім`я детектива ОСОБА_6 не надійшла йому на розгляд, та як наслідок належним чином не була зареєстрована; а також всіх виконавців незаконних доручень (у тому числі детектива ОСОБА_7 , який ще до початку досудового розслідування переглядав діяльність посадових осіб НАБУ з питань, які є предметом досудового розслідування, мав особисту зацікавленість у не проведенні досудового розслідування у відповідності до вимог КПК України та інших причетних осіб);

2)Не було встановлено заявленої шкоди 4 000 000 грн. При цьому слід звернути увагу на те, що формулювання "не встановлено" свідчить виключно про бездіяльність слідчого з питань проведення слідчих (розшукових) дій, які він зобов`язаний здійснювати під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо підтвердження або спростування розміру завданої шкоди;

3)У якості підстав прийняття постанови використані посилання на хибні висновки щодо обставин справи та ствердження їх встановленими (обґрунтованими) в ході досудового розслідування без проведення належних слідчих (розшукових) дій.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000836 від 28.11.2017 року був проведений увесь необхідний комплекс слідчих та процесуальних дій, необхідний для встановлення істини у кримінальному провадження, зокрема: допитаний старший детектив НАБУ ОСОБА_8 , свідок ОСОБА_3 , досліджена та надана належна правова оцінка події, яка стала підставою для внесення відомостей до ЄРДР. Також постанова про закриття кримінального провадження містить належний аналіз доводів заявника з приводу події, що стала підставою для проведення досудового розслідування.

Що стосується проведення допиту осіб, про який зазначає ОСОБА_3 у своїй скарзі, то слідчий суддя звертає увагу скаржника на вимоги ч. 5 ст. 40 КПК України, згідно якої слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Тобто слідчий здійснюючи досудове розслідування здійснює допит тих осіб, показання яких на його думку матимуть значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Крім того, ухвалами слідчих суддів, якими скасовувались постанови про закриття кримінального провадження не зобов`язувалось слідчого здійснювати допити тих чи інших осіб.

Також з матеріалів досудового розслідування вбачається, що слідчий обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_3 не було заподіяно моральної шкоди.

Таким чином, на думку слідчого судді, слідчий здійснюючи досудове розслідування даного кримінального провадження провів усі необхідні слідчі та процесуальні дії, для встановлення істини у кримінальному провадженні, а тому постанова слідчого є обґрунтованою, такою що ґрунтується на отриманій в ході досудового розслідування інформації та вимогах закону.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22,26,91,92,284,303,306,307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Державного Бюро Розслідувань ОСОБА_4 від 29.01.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000836 від 28.11.2017 року відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1