Дата документу 10.05.2019 Справа № 554/3779/19
Провадження № 1-кс/554/6740/2019
У Х В А Л А
10 травня 2019 року м. Полтава
28.04.2019 року о 20 годині 30 хвилин біля будинку № 5 по вул. Грицюти в смт. Опішня Зінківського району Полтавської області помічник чергового Ізолятору тимчасового тримання № 4 Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на вчинення вбивства, кинув в бік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вибуховий пристрій гранату, яка вибухнула, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді проникаючого осколкового поранення черевної стінки, лівого та правого стегна, однак свій умисел на позбавлення останньої життя не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.
28.04.2019 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_4 затримано слідчим на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, а саме, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Під час досудового розслідування, 29.04.2019 року потерпіла ОСОБА_5 звернулася до слідчого із заявою щодо долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу деформований фрагмент металу, який 28.04.2019 під час вибуху влучив їй у черевну порожнину та якій після його огляду слідчим було вилучено та поміщено в сейф-пакет «Національна поліція України Головне слідче управління» № 4294441 з пояснювальним написом та підписами учасників.
03.05.2019 року під час проведення слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено металеве кільце зі скобою сірого кольору, яке поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами учасників.
Крім того, 07.05.2019 потерпіла ОСОБА_5 звернулась до слідчого із заявою щодо долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу одягу, в якому вона була вдягнена в момент вибуху, а саме футболку червоного кольору та штани чорного кольору, який після огляду слідчим був вилучений та поміщений в картонний короб з пояснювальним написом та підписами учасників.
Постановою слідчого від 07.05.2019 все вказане вище майно визнано речовим доказом, так як воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, вилучене під час проведення вказаних слідчих дій майно як речовий доказ необхідне експертній установі для подальшого проведення відповідних криміналістичних експертиз, які планується призначити у даному кримінальному провадженні.
На підставі наведеного, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явився, слідчий надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення огляду має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене, відповідно до протоколу огляду від 07.05.2019 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: деформований фрагмент металу, упакований в сейф-пакет «Національна поліція України Головне слідче управління» № 4294441 з пояснювальним написом та підписами учасників; металеве кільце зі скобою сірого кольору, яке поміщено до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами учасників; футболку червоного кольору та штани чорного кольору, упаковані в картонний короб з пояснювальним написом та підписами учасників, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1