Справа № 182/1040/19
Провадження № 1-кс/0182/721/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.02.2019 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2019 № 0000444 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Ушкалка Верхньорогачицького р-ну Херсонської обл., громадянина України, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , працює в ПАТ «НЗФ» сепараторником, з освітою середньою, розлучений, раніше не судимий, -
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

14.02.2019 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2019 № 0000444 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 12.02.2019 приблизно о 20:00 год. перебував біля будинку № 19 по вул. Кольцова в м. Нікополі Дніпропетровської обл., тримаючи в руках дерев`яну биту, де побачив неповнолітню ОСОБА_7 , яка в цей момент вийшла з під`їзду № 1 вищевказаного будинку. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на здійснення нападу на неповнолітню ОСОБА_7 з метою заволодіння майном останньої, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_7 . Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів ОСОБА_5 здійснив напад на неповнолітню ОСОБА_7 , а саме лівою рукою схопив потерпілу ОСОБА_7 за пуховик в районі грудей, а правою рукою поклав потерпілій на голову дерев`яну биту, висловивши при цьому потерпілій погрозу вбивством у разі невиконання його незаконної вимоги щодо передачі йому мобільного телефону, належного ОСОБА_7 .
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел та позбавивши ОСОБА_7 можливості вчинити опір його насильницьким діям, ОСОБА_5 наказав потерпілій покласти у ліву нагрудну кишеню його куртки мобільний телефон, належний потерпілій. Хвилюючись за можливе спричинення шкоди власному життю та здоров`ю, побоюючись виконання погрози вбивством з боку ОСОБА_5 , неповнолітня ОСОБА_7 змушена була виконати незаконну вимогу ОСОБА_5 та поклала останньому до кишені свій мобільний телефон.
Отже, ОСОБА_5 умисно незаконно з корисливих мотивів, шляхом здійснення нападу, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного, для життя чи здоров`я потерпілої, яка зазнала нападу, заволодів мобільним телефоном «HUAWAIY6PRO», вартістю 3 198 грн., в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Водафон», вартістю 25 грн., на рахунку якої відсутні грошові кошти та сім-карта оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», вартістю 25 грн., на рахунку якої відсутні грошові кошти, що належали неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 , чим заподіяв шкоду останній на загальну суму 3 248 грн.
Після вчинення злочину ОСОБА_5 разом з викраденим майном з місця злочину втік, отримавши змогу розпорядитися вказаним майном на власний розсуд.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
12.02.2019 о 20.40 год. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий.
13.02.2019 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
В клопотанні зазначено, що, оскільки ОСОБА_5 вчинив умисний, тяжкий злочин, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 7-ми років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду. Може незаконно впливати на свідків, потерпілу та її законного представника з метою зміни ними своїх показів, оскільки він проживає в одному з потерпілою районі і знає її місце проживання; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цим ризикам, оскільки у разі застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, застави, домашнього арешту ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, потерпілу та її законного представника з метою зміни ними показань та неповідомлення про незаконний вплив слідчому, прокурору, суду, також може покинути своє місце проживання. Під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу його на поруки. Враховуючи ці обставини, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Пояснив, що дійсно дівчина віддала йому мобільний телефон, але при інших, ніж зазначено у підозрі, обставинах. Кусок держака від лопати у нього був, але для інших цілей, дівчині він сказав лише, щоб вона не дзвонила, вона сама віддала йому телефон, а потім він не знав кому телефон повернути. Просить врахувати, що ніяких намірів переховуватися від слідства та суду не має, він має постійне місце проживання - АДРЕСА_1 , де проживає з цивільною дружиною, 5-ти річною донькою, батьком якої є він, але офіційно не записаний. Також просить врахувати, що він має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, виплачує аліменти на утримання вже повнолітнього сина, який навчається. Також надає допомогу батькам, які проживають неподалік, бо у батька ампутували ногу і після інсульту він паралізований. Будь-якого наміру впливати на свідків, потерпілу та її законного представника у нього немає. Зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 проти клопотання слідчого заперечував. Вказав на те, що слідчий та прокурор не назвав підстав, які б свідчили про ризики невиконання його підзахисним процесуальних обов`язків. Доказів того, що він може переховуватись від слідства немає, як і доказів можливості впливу на свідків, потерпілу та її законного представника, які вже були допитані. Тримання під вартою, це занадто суворий вид запобіжного заходу. Сама тяжкість майбутнього покарання не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, постійне місце роботи. Проживає у АДРЕСА_1 . Тому, оскільки прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, просить застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на час, не пов`язаний з його роботою.
Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2)наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;
3) вік та стан здоров`я;
4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію;
7) майновий стан;
8) наявність судимостей;
9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, що «термін обґрунтована підозра» на стадії досудового розслідування означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», від 28.10.1994 р. «Мюррей проти Сполученого Королівства» і інші), а питання доведеності вини є завданням вже судового провадження, вважаю, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, огляду місця події, огляду та вилучення мобільного телефону; пред`явлення особи до впізнання за фотознімками; протоколами допитів самого підозрюваного, свідків, неповнолітньої потерпілої та її законного представника. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя також враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Також слідчий суддя вважає, що існують ризики того, що підозрюваний може незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та її законного представника, оскільки знає їх місце проживання.
Доводи слідчого, прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановленого судом щодо останнього ризику лише у такий спосіб, оскільки слідчим, прокурором недостатньо доведено, що підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, достатніх та достовірних доказів цьому не надано. Доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування ризику незаконного впливу на свідків, які є співробітниками поліції, та ризику знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що такі ризики не існують, оскільки у клопотанні взагалі не зазначено у чому вони полягають.
Також слідчий суддя приймає до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, тривалий час працює сепараторником в ПАТ НЗФ, де стабільно отримує заробітну плату у розмірі від 7 000 до 8 000 грн. щомісяця, має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , яка належить його матері, має стійкі соціальні зв`язки.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 мати підозрюваного та ОСОБА_9 його брат, виключно з позитивної сторони охаректиризували підозрюваного, підтвердили, що він допомагає здійснювати догляд за хворим батьком, який проживає неподалік.
На підтвердження хвороби батька захисником надані медичні документи. Також підозрюваний зазначив, що він має цивільну дружину, малолітню дитину, а також оплачує аліменти на свого повнолітнього сина, який навчається. Хоча письмових доказів цього немає, але ці доводи й не спростовані прокурором.
Слідчим суддею також враховується, що майнова шкода відсутня, оскільки телефон повернуто потерпілій.
Сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Відомості про особу підозрюваного дають достатні підстави вважати, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення його належної поведінки та дієвості кримінального провадження щодо нього.
Тому, враховуючи те, що прокурором недостатньо доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів недостатньо для запобігання ризикам, враховуючи обставини кримінального правопорушення, положення ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, на думку слідчого судді, не зможуть в повній мірі запобігти наявним ризикам.
Також слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. 1), 2), 3), 4) ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2019 № 0000444 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , крім часу виконання трудових обов`язків за місцем роботи - ПАТ «НЗФ» згідно затвердженого графіку без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;
- не відлучатися із м. Нікополя, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування з неповнолітньою потерпілою та її законним представником.
ОСОБА_5 звільнити з-під варти негайно в залі суду.
Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці та не більше строку досудового розслідування, тобто до 12.04.2019 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1