Справа № 500/8333/18
Провадження № 1-кс/500/2920/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.08.2018 приблизно о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 діючи спільно з ОСОБА_8 перебуваючи на перехресті вул. Дунайська кут вул. Свято?Нікольська в м. Ізмаїл, Одеської області, біля автомобіля «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір, керуючись корисливими мотивами, останній зупинив автомобіль «Mitsubishi Pajero» номерний знак НОМЕР_2 під управлінням ОСОБА_9 та підійшовши зі сторони водійської двері через приспущене вікно наніс потерпілому декілька ударів в область голови. Після чого до ОСОБА_8 підбіг ОСОБА_5 та відкривши двері водія маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, з застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_9 силоміць проти волі потерпілого витягнули його з автомобіля та нанесли разом не менше 30 ударів руками та ногами по голові та тулубу потерпілому, від яких останній впав на землю та не міг чинити опір. Після чого, ОСОБА_5 через відкриті двері зі сторони водія за вимогою ОСОБА_8 заволодів з автомобіля потерпілого відеореєстратором марки «ParkCity DVR HD 370» на суму 1086 гривень та автомобільним зарядним пристроєм для телефону марки Dengos Lightning LED 1m blue вартістю 149,90 гривень, та з викраденим майном потерпілого з місця скоєння злочину зникли на автомобілі «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_1 , тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1235,90 гривень. В наслідок умисних неправомірних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, з наявністю перелому кісток носу, синців та саден обличчя, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 298 від 16 жовтня 2018 року і відповідно п. 2.3.3 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

За даним фактом СВ Ізмаїльським ВП ГУНП України в Одеській області розпочато кримінальне провадження за № 0002235 від 22.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

26.11.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України.

ОСОБА_5 свою вину не визнав та відмовився надавати будь-які покази.

Слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, після вчинення кримінального правопорушення підозрювані ОСОБА_5 та ОСОБА_8 втекли з місця вчинення кримінального правопорушення. Крім того, відповідно до допиту потерпілого ОСОБА_9 встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 після вчинення кримінального правопорушення та з метою уникнення відповідальності за нього незаконно впливали на потерпілого та погрожували, а також примушували надати органу досудового розслідування та суду інші покази з метою перекваліфікації їх дій. Крім того, ОСОБА_8 спільно з потерпілим працюють в ДП «Ізмаїльський торгівельний порт». Також підозрювані ОСОБА_8 та ОСОБА_5 можуть незаконно впливати на свідків та домовлятися щодо надання неправдивих показів та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Так в ході досудового встановлено що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 являються рідними братами. Підозрюваними на теперішній час добровільно не видано викрадене майно. Проведеним комплексом слідчих (розшукових) дій органами досудового розслідування також поки що не встановлено місце знаходження викраденого майна яким ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 заволоділи з автомобілю потерпілого. В подальшому підозрюваними зазначені речові докази можуть бути знищені якщо не обрати їм запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Іншим ризиком є те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підозрювані відмовились надавати органу досудового розслідування будь-які покази та співпрацювати зі слідством.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце свого проживання в нічний час.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, свідка, а також вислухавши думку слідчого, прокурора, захисника приходжу до наступного висновку.

Виходячи з наявних доказів, досліджених в ході судового засідання ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тобто є тяжким злочином.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Однією з підстав необхідності обрання підозрюваній запобіжного заходу в виді тримання під вартою слідчий привів тяжкість злочину, що інкримінується підозрюваному.
Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Із заяви ОСОБА_9 від 21.08.2018 року на ім`я начальника Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області вбачається, що ОСОБА_8 разом з невідомою особою вчинили відносно нього протиправні дії.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.11.2018 року ОСОБА_9 був впізнаний ОСОБА_5 , як друга особа яка вчинила відносно нього протиправні дії.
Тобто, станом на 24.11.2018 року органу досудового розслідування було відомо, що ОСОБА_5 , згідно повідомлення ОСОБА_9 вчинив відносно нього протиправні дії.
З клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий звернувся до слідчого судді тільки 28.11.2018 року.

Таким чином, ОСОБА_5 мав достатньо часу для переховування від органів досудового розслідування, однак, не скористався цією можливістю.

Враховуючи, що з моменту вчинення відносно ОСОБА_9 протиправних дій пройшов значний проміжок часу, слідчий суддя вважає, що відсутній ризик знищення підозрюваним речових доказів.
Слідчим та прокурором не було надано доказів на підтвердження факту нез`явлення підозрюваним за викликом слідчого.
Допитаний в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що 10-11 жовтня 2018 року зустрів на роботі ОСОБА_8 , якій вимагав від нього забрати заяву з поліції. ОСОБА_5 особисто не погрожував, однак, через його кума ОСОБА_10 просив вирішити це питання мирним шляхом.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження та клопотання вбачається, що ОСОБА_5 раніше не судимий, перебуває на обліку в Ізмаїльському міськрайонному центрі зайнятості, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи вищезазначені обставини вважаю, що відсутні підстави для обрання самої сурової міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому у задоволенні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити.

Разом з тим, приходжу до висновку, що виходячи з наявних доказів, досліджених в ході судового засідання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тому виходячи з вказаного, та в зв`язку з недоведеністю достатніх підстав вважати, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, приходжу до висновку, щодо можливості застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з забороною ОСОБА_5 цілодобово залишати місце свого проживання на строк до 24 січня 2019 року.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною ОСОБА_5 цілодобово залишати місце свого проживання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки до закінчення строку досудового розслідування, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2) не відлучатися за межі м. Ізмаїла без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 58 (п`ятдесят вісім) днів і обчислюється з 28 листопада 2018 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 24 січня 2019 року.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст судового рішення проголошено о 10 годині 00 хвилин 29 листопада 2018 року в залі судових засідань № 1 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1