Справа № 159/3110/18 Провадження №11-кп/802/165/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.263, п.5 ч.2 ст.115 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000715 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Ковельського міськрайонного суду від 29 жовтня 2018 року, щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка м. Ковель Волинської області, з професійно-технічною освітою, одружена, на утриманні малолітня дитина, непрацююча, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
- 09.04.2002 Ковельським районним судом Волинської області за ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 17, ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 215-3, ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 215-3, ч.2 ст. 185, 42 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 26.01.2009 постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області звільнена від відбування покарання за ст. 355 КК України на підставі п. б ст. 1 Закону України «Про амністію»;
- 03.09.2010 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнена 19.05.2014 по відбуттю строку покарання,
засуджена

- за п. 5 ч.2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років 6 місяців позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років 6 місяців.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.
Строк покарання постановлено рахувати з 04.04.2018.
Вироком вирішено питання про судові витрати та речові докази
Згідно вироку суду обвинувачена ОСОБА_8 визнана винною та засуджена за те, що вона приблизно в другій половині березня 2018 року, більш точну дату та час не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу ресторану «Золотий дракон», що по вул. Ветеранів, 1А в м. Луцьку Волинської області, у невстановленої досудовим розслідуванням особи чоловічої статі, діючи умисно без передбаченого законом дозволу, придбала за ціною 1800 грн. наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, яка відноситься до бойових припасів. В подальшому, продовжуючи свої незаконні дії, у зазначений період часу, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, без передбаченого законом дозволу, перевезла з м. Луцька до м. Ковеля, а в подальшому перенесла вказану наступальну осколкову ручну гранату РГД-5 до квартири за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігала в коробці на шафі у вітальній кімнаті вказаної квартири.
Крім того, ОСОБА_8 03.04.2018, близько 16 год. 40 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті давніх неприязних особистих відносин, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, способом небезпечним для життя багатьох осіб, оскільки у квартирі окрім неї перебувало четверо повнолітніх осіб та її малолітня донька, ОСОБА_8 , взяла зі схованки в коробці на шафі у вітальній кімнаті квартири наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, що згідно висновку експерта № 31/227 від 07.05.2018 відноситься до бойових припасів. Після цього, на виконання злочинного умислу, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, зайшла до спальної кімнати та, висмикнувши запобіжну чеку, чим привела вказану гранату у бойову готовність, кинула її на ліжко, на якому лежав ОСОБА_9 , який у зв`язку зі станом здоров`я перебував у лежачому положенні та не міг самостійно пересуватись. Внаслідок вибуху гранати потерпілому ОСОБА_9 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді мінно-вибухової травми з множинними осколковими непроникаючими пораненнями грудної клітки, верхніх і нижніх кінцівок та множинними осколковими проникаючими пораненнями черевної порожнини з пошкодженнями тонкого і товстого кишківника з розвитком розлитого серозно-фібринозного перитоніту, відкритих уламкових переломів кісток правої гомілки з пошкодженням передньої і задньої гомілкових артерій, з розвитком постгеморагічної анемії важкого ступеня, що утворились від вибуху залізовмісткого предмету (гранати), які згідно висновку експерта № 85 від 20.06.2018 за ступенем тяжкості, стосовно живої особи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких в подальшому ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у відділенні анестезіології з палатами для інтенсивної терапії ЦРЛ Ковельського МТМО. Смерть ОСОБА_9 настала від множинних осколкових (гранатою) поранень органів черевної порожнини та кінцівок з розвитком постгеморагічної анемії, що підтверджується виявленими патоморфологічними і судово-гістологічними даними. Між спричиненими тілесними ушкодженнями виявленими на тілі ОСОБА_9 і його смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 є прямий причинний зв`язок. Здійснюючи кидок гранати РГД-5, основним призначенням якої є ураження уламками корпусу при вибуху, ОСОБА_8 усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачала, що вони можуть призвести до смерті потерпілого та бажала настання таких наслідків, оскільки потерпілий ОСОБА_9 через стан свого здоров`я не міг вчинити будь-яких дій щодо запобігання настання наслідків вибуху вказаної гранати.
Захисник в апеляційній скарзі вважає вирок неправильним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Просить вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_8 більш м`яке покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку, пояснив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав доводи апеляційної скарги, обвинувачену та її захисника, які апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити, прокурора, який апеляційну скаргу вважав безпідставною, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених п. 5 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України, підтверджуються зібраними в провадженні доказами і ніким не оспорюються.

Діям ОСОБА_8 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оскаржується.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що призначене ОСОБА_8 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та про наявність підстав для призначення більш м`якого покарання є безпідставними.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, судом враховано характер та ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка раніше судима, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину та вірно призначив покарання межах санкцій статтей за якими вона обвинувачується.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відніс щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, суд відніс рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи, що перебуває в безпорадному стані, вчинення злочину щодо особи, з якою винна перебувала у сімейних або близьких відносинах, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, та враховуючи висновки суду апеляційної інстанції, колегія суддів не вбачає. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 покарання, суд врахував усі ті обставини, на які захисник вказує в поданій апеляційній скарзі.

Так при призначенні покарання суд першої інстанції врахував всі ті обставини на які вказує захисник, оскільки покарання обрані ближче до мінімальної межі покарань, передбачених санкціями відповідних статтей Кримінального закону, що свідчить про їх врахування в повній мірі судом першої інстанції при визначенні виду і розміру покарання, призначеного ОСОБА_8 .
Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає законних підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисником.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд.

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ковельського міськрайонного суду від 29 жовтня 2018 року в даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без зміни.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: