Номер провадження: 11-сс/785/2095/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.12.2018 року про відмову в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0005794, внесеному до ЄРДР 17.08.2018 року, -

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.12.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 09.01.2019 року щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, голови ГО «Народний Щит правосуддя» проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 не маючого судимості,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0005794, внесеному до ЄРДР 17.08.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189 КК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні не доведена наявність заявлених слідчим ризиків та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання таким ризикам та досягнення цілей кримінального провадження.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється в тому, що 16.08.2018 року, о 00.02 годині, перебуваючи за адресою: м. Одеса, просп. Олександрівський кут вул. Малої Арнаутської, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , переслідуючи спільний злочинний намір, направлений на насильницьке позбавлення волі ОСОБА_14 та вимагання у нього грошових коштів, витягли останнього з належного йому автомобіля «Renault Megane», д/н НОМЕР_1 , та посадили до автомобіля «BMW 520», д/н НОМЕР_2 , до якого в подальшому також сіли ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , після чого на вказаному автомобілі вони направились до бульвару ім. Жванецького, куди в подальшому прибув і ОСОБА_10 на автомобілі «Nissan Maxima», д/н НОМЕР_3 .

В подальшому, перебуваючи у припаркованому на бульварі ім. Жванецького автомобілі «BMW 520», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зв`язали ОСОБА_14 руки пластиковою стрічкою та почали наносити тілесні ушкодження, які носили характер мордування та полягали у нанесенні ударів по різним частинам тіла, тушіння цигарок об частини тулубу, підпалюванні обличчя, та одночасно із цим висували вимоги про передання їм грошових коштів в сумі 50 000 доларів США, які потерпілий 26.07.2018 року нібито забрав із салону автомобіля «Audi А5», д/н НОМЕР_4 , при цьому погрожуючи ОСОБА_14 нанесенням тяжких тілесних ушкоджень в разі відмови виконати їх умови.

Потерпілий ОСОБА_14 заперечував наявність у нього цих грошових коштів, однак побоюючись подальшого нанесення йому тілесних ушкоджень, повідомив, що йому потрібен час на збирання грошей, на що ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 погодились та надали йому строк до 21.08.2018 року. Після спливу даного строку на телефон ОСОБА_14 почали надходити телефонні дзвінки, в ході яких йому знову висловлювались погрози щодо виконання незаконних вимог про передачу грошових коштів ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

11.10.2018 року ОСОБА_10 затримано на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на затримання та цього ж дня йому повідомлено про підозру за ч.3 ст.189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2018 року до підозрюваного ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.12.2018 року. Вказана ухвала слідчого судді була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29.10.2018 року.

14.11.2018 року ОСОБА_10 біло повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч.2 ст.146 та ч.3 ст.189 КК України.

Постановою керівника Одеської місцевої прокуратури №3 від 04.12.2018 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 09.01.2019 року.

Зміст вимог апеляційної скарги.
У своїй апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що висновок слідчого судді про відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 є безпідставним, з огляду на таке:

- слідчий суддя не взяв до уваги наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_10 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та заявлених слідчим ризиків, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження;

- поза увагою слідчого судді залишилась наявність у кримінальному провадженні доведених ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків, знищення або переховування знарядь вчинення злочину, а також неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу;

- слідчим суддею не враховано вжиття заходів безпеки щодо потерпілого ОСОБА_14 за його заявою.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги і просив її задовольнити; думку підозрюваного та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, апеляційним судом встановлено таке.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.10.2018 року до підозрюваного ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.12.2018 року. Вказана ухвала слідчого судді була залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29.10.2018 року.

05.12.2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_10 до 09.01.2019 року.

07.12.2018 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси постановив ухвалу, якою відмовив в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та застосував до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Враховуючи вимоги апеляційної скарги прокурора, в якій останній просить скасувати ухвалу слідчого судді про відмову в продовженні строку тримання підозрюваного під вартою та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок продовження строку тримання під вартою регламентований положеннями ст.199 КПК України.

Відповідно до ст.113 КПК України процесуальними строками є встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею чи судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Аналіз положень кримінального процесуального закону, закріплених у ст.ст. 113, 199, 202, 203 КПК України, дає підстави стверджувати про те, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та порядок його продовження - є процесуальним строком, який розпочинає свій перебіг із моменту постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою і закінчується в день ухвалення слідчим суддею рішення про відмову в продовженні строку тримання під вартою або закінчення строку дії ухвали про обрання такого запобіжного заходу.

Апеляційний суд звертає увагу, що підстави та порядок звільнення особи з під варти чітко регламентовані положеннями ст.ст. 202, 203 КПК України та ст.20 Закону України «Про попереднє ув`язнення». Відповідно до зазначених норм законів, звільнення особи з під варти, де вона перебувала на підставі ухвали слідчого судді або суду про обрання запобіжного заходу, можливе лише у випадках: постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, яке набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Тобто, слід констатувати, що системний аналіз положень КПК України вказує на те, що у випадку, коли слідчий суддя суду першої інстанції відмовляє у продовженні строку тримання під вартою, він має право за правилами ч. 4 ст. 194 КПК України застосувати до підозрюваного, обвинуваченого інший, більш м`який, запобіжний захід. Але, при цьому, враховуючи вимоги ч.5 ст.202 КПК України, застосування в порядку ч.4 ст.194 КПК України іншого запобіжного заходу є можливим лише після закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд наголошує, що навіть прийшовши за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора до висновку про невмотивованість та незаконність ухвали слідчого судді про відмову в продовженні строку тримання під вартою, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості розглянути питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, про що просить прокурор в апеляційній скарзі, оскільки в такий спосіб прокурор фактично ініціює розгляд апеляційним судом клопотання про обрання запобіжного заходу.

Разом з цим, розгляд питання про обрання запобіжного заходу, яке не було предметом розгляду в суді першої інстанції, з урахуванням вимог ст.192 КПК України, не входить до компетенції апеляційного суду, оскілки в даному конкретному випадку, судовий розгляд апеляційним судом в даному провадженні проводиться тільки в рамках перегляду законності рішення слідчого судді щодо розгляду клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не обрання такого запобіжного заходу.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що ініціювання прокурором перегляду законності ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, з одночасною вимогою про обрання запобіжного заходу, є неможливим з урахуванням вище наведеного, оскільки фактично не відповідає вимогам КПК України, в тому числі і з огляду на те, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного закінчився 09.12.2018 року.

За таких умов, враховуючи той факт, що прокурор після проголошення оскаржуваної ухвали слідчого судді 07.12.2018 року, невідкладно не скористався своїм правом на апеляційне оскарження рішення слідчого судді, що давало б можливість апеляційному суду, у разі скасування ухвали слідчого судді про відмову в продовженні строку тримання під вартою, розглянути по суті клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, а звернувся з апеляційною скаргою тільки в останній день строку на оскарження 12.12.2018 року, існуючі обставини унеможливлюють розгляд апеляційним судом клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, оскільки вказаний строк на день розгляду провадження в апеляційному суді закінчився, а тому не може бути продовженим.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 181, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, Апеляційний суд Одеської області, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.12.2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою та до ОСОБА_10 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0005794, внесеному до ЄРДР 17.08.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189 КК України, застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4