Провадження №11-кп/801/436/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого
раніше судимого
19.07.1995 року Козятинським районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 140 КК України до 1 року позбавлення виправних робіт з відрахуванням в дохід держави 10 % заробітної плати . 01.11.1995 року перегляд вироку, виправні роботи замінено на позбавлення волі у вигляді 11 місяців, звільненого 01.10.1996 року по відбуттю строку покарання;
12.04.2006 року Бердичівським міським судом Житомирської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 30.10.1997 року умовно-достроково на 9 місяців 16 днів;
01.06.2010 року Бердичівським міським судом Житомирської області за ст. ч.1, ч. 3 ст. 185, ст .70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 28.12.2012 року умовно-достроково на 5 місяців 23 дні

по даній справі засудженого 23.07.2015 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 15 ч. 2, ст.185 ч. 3, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.05.2016 року іспитовий строк відмінено, ОСОБА_6 направлено відбувати покарання у вигляді 3 років позбавлення волі .
на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2018 року про відмову в задоволенні клопотання адміністрації Державної установи Вінницької ВК № 86 ЦЗМ У з ПВКПтП МЮ України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6
за участю сторін провадження:
прокурора : ОСОБА_7
засудженого: ОСОБА_6

в с т а н о в и в :
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2018 року у задоволенні клопотання адміністрації ДУ Вінницької ВК №86 ЦЗМУ з ПВКПтП МЮ України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відмовлено.
Непогоджуючись з рішенням суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2018 року скасувати, звільнити його умовно достроково .
Вимоги мотивовані тим, що на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", відбув 2/3 строку покарання, сумлінною поведінкою та працею довів своє виправлення, заохочувався шість разів адміністрацією установи, має позитивну характеристику, вважає, що наявні підстави для застосування ст.81 КК України.
Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 23.07.2015 року за ст. 15 ч. 2, ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України на підставі ухвали Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.05.2016 року про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
Початок строку: 29.07.2016 року, кінець строку: 29.07.2019 року.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Станом на 29.07.2018 року засуджений відбув 2/3 строку покарання, що надає йому формальне юридичне право на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 Кримінального кодексу України.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.
Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання ОСОБА_6 , суд ретельно перевірив формально юридичні та оціночні підстави умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
Згідно характеристики, виданої начальником відділення соціально-психологічної служби лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_8 , затвердженої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_9 , засуджений ОСОБА_6 в ДУ «Вінницька ВК (№86)» прибув 08.08.2016 року з ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1», де за час відбування покарання порушення режиму утримання не допускав, адміністрацією установи не заохочувався. Працевлаштований різноробочим котельні установи до праці відноситься сумлінно.
За період відбування покарання у Вінницькій ВК № 86 характеризується позитивно, до поставлених задач ставиться відповідально, вчасно та повністю виконує покладені на нього обов`язки, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 6 разів. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції врахував та ретельно перевірив всі обставини, які мають значення для прийняття правильного судового рішення.
Судом першої інстанції в дотримання вимог ст. 81 КК України перевірено поведінку і ставлення до праці ОСОБА_6 за весь період відбування покарання у виправній установі, прийнято до уваги дані про особу, те, що має заохочення, за місцем відбування покарання характеризується позитивно, наявність непогашених судимостей, що свідчить про схильність ОСОБА_6 до вчинення умисних корисливих злочинів та небажання ставати на шлях виправлення.
Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши обставини провадження, вважає висновки суду належним чином умотивованими.
За наявності позитивної характеристики, шести заохочень за період з 03.04.2017 року по 27.06.2018 року, те, що ОСОБА_6 умовно-достроково звільнявся від відбування покарання, призначеного вироком від 12.04.2006 року Бердичівського міського суду Житомирської області за ст. 185 ч.3 КК України, за вироком від 01.06.2010 року Бердичівського міського суду Житомирської області за ст. ст. 162 ч.1, ст.185 ч.3, ст.70 КК України, за ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.05.2016 року йому було відмінено іспитовий строк та направлено відбувати покарання у вигляді 3 років позбавлення волі вказує на те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_6 має стійку схильність до вчинення умисних корисливих злочинів, не бажає ставати на шлях виправлення, своєю поведінкою не довів своє виправлення та перевиховання, а відбуття ним 2/3 строку призначеного покарання являється недостатнім для його виправлення та перевиховання, оскільки на час розгляду подання не досягнуто мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , що він став на шлях виправлення, про що свідчить, те що він має заохочення, позитивну характеристику суд апеляційної інстанції не приймає та звертає увагу, що хоча ОСОБА_6 відбуває покарання з 29.07.2016 року, заохочення він мав: 03.04.2017 року за сумлінну поведінку і ставлення до праці за 2 квартал оголошено подяку наказ №2 від 03.04.2017 року, 04.07.2017 року наказ № 148/ОД-17, 02.10.2017 року наказ № 188/ОД-17, 02.01.2018 року наказ № 14/ОД-18, 02.04.2018 року наказ № 94/ОД-18, 27.06.2018 року наказ № 147/ОД-18 за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці оголошено подяки.
Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого та його особу свідчать, що процес виправлення на даний час не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_6 умовно- дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України, оскільки при вирішенні цього питання враховується весь період відбування покарання.
Таким чином, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права , підстави для скасування якого відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції,-
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 .
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2018 року про відмову в задоволенні клопотання адміністрації державної установи Вінницької ВК №86 ЦЗМУ з ПВКПтП МЮ України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно оригіналу: Суддя: