Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7888/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 121 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0002256 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 29 січня 2019 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Андрушівка Житомирської області, громадянки України, освіта середня спеціальна, вдови, яка має на утриманні 2-х малолітніх дітей 2008 р.н. та 2013 р.н., не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

обвинуваченої за ч.2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, перекваліфікувати її дії з ч.2 ст.121 КК України на ст.124 КК України та призначити їй покарання не пов`язане з позбавленням волі або застосувати щодо неї ст.75 КК України. Вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, таким що підлягає зміні у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Зазначає, що ухвалюючи вирок суд першої інстанції в повній мірі не дослідив всі докази по справі та обставини скоєння злочину, зокрема відсутність у неї умислу для заподіяння ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження, та те що ініціатором конфлікту був сам ОСОБА_9 , а тому вважає, що орган досудового розслідування та суд невірно кваліфікували її дії. Вказує, що призначаючи їй покарання суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність пом`якшуючих обставин, оскільки вона під час розгляду справи частково визнала свою вину та щиро розкаялася. Посилається на те, що приймаючи рішення суд першої інстанції в достатній мірі не врахував дані які характеризують її особу, а саме те, що вона має молодий вік, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, неофіційно працює та на даний момент потребує стаціонарного лікування.

В запереченні на апеляційну скаргу, яке надійшло від прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , йдеться про безпідставність доводів апелянта та про залишення вироку суду без зміни.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 29 січня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено їй покарання у вигляді - 7 (семи) років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вирішено питання щодо речових заходів.
Як встановлено судом та зазначено у вироку, 30.03.2016 року приблизно о 23 годині ОСОБА_8 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння знаходилася за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , де на ґрунті довготривалих неприязних відносин у неї виник словесний конфлікт з чоловіком ОСОБА_9 з приводу висловлених у її сторону останнім словесних образ. В ході конфлікту у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, 30.03.2016р. близько 23 години перебуваючи в одній із кімнат квартири АДРЕСА_2 , взяла зі столу в праву руку кухонний ніж, яким нанесла один удар ОСОБА_9 в живіт.
Внаслідок протиправних умисних дій, ОСОБА_8 заподіяла ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани черевної порожнини з пошкодженням черевного відділу аорти, що спричинило масивну кровотечу і має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння і знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням ІНФОРМАЦІЯ_2 смерті ОСОБА_9 .
Своїми умисними діями, які виразилися у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть, ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_9 , який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 в умисних діях, які виразилися у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть. Дії обвинуваченої ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України судом кваліфіковано правильно.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала частково. Пояснила, що між нею та чоловіком ОСОБА_11 часто виникали конфлікти, сварки, оскільки останній вживав спиртне. 29.03.2016 року вони сварилася з чоловіком. 30.03.2016 року вона була вдома з меншим сином, виходила в магазин. Вживала горілку, так як напередодні під час сварки чоловік її принижував. Близько 23 години додому повернувся ОСОБА_11 , який був в стані алкогольного сп`яніння і вони знову почали сваритися. Донька забрала меншого сина та діти пішли в іншу кімнату. Чоловік вхопив її за волосся, штовхнув на підлогу, вона впала, він кричав на неї. Коли вона лежала на підлозі наніс ногою удар в поясницю. Піднявшись, вона взяла зі столу, що стояв біля вікна, кухонного ножа попередила чоловіка і хотіла вийти з кімнати. Побачивши ножа, чоловік схопив її за руку з ножем, викрутив в інший бік, але ніж залишився в руці. Вона лівою рукою відштовхнула чоловіка. Той відпустивши її руку відійшов, а потім знову підійшов до неї та напоровся на ножа і впав на спину на підлогу. Умислу на спричинення тілесних ушкоджень чоловіку вона не мала. Злякавшись, побігла до сусідки т.Маші, щоб та викликала швидку медичну допомогу, оскільки в неї розрядився мобільний телефон. Де в кімнаті кинула ніж не пам`ятає. Чоловік був одягнений у светрі, футболці, він так і залишився лежати,вона до нього не підходила, одяг з нього не знімала. Сусідка двері не відчинила. В коридорі побачила сусіда ОСОБА_12 , попросила його викликати швидку допомогу. Про все, що сталося йому не розповідала. Шкодує, що так все трапилось. Просила перекваліфікувати її дії на ст.124 КК України, звільнити від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
При апеляційному розгляді даного кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_8 надала аналогічні покази.
Проте, вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, підтверджується сукупністю доказів оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.
Зокрема, висновки суду ґрунтуються на:

- показах потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що обвинувачена є його колишньою невісткою. Син ОСОБА_11 їздив разом із ним на заробітки, забезпечував свою сім`ю матеріально. Після розлучення з сином, ОСОБА_13 поїхала проживати в м.Андрушівку. Потім повернулася та знову проживала з сином в АДРЕСА_3 , стала зловживати спиртними напоями. Перебуваючи в нетверезому стані невістка сварилася з сином, одного разу вдарила його ножем в плече. Але, швидку допомогу не викликали, поїхали в травмпункт самостійно, там надали допомогу, просили не повідомляти про це правоохоронні органи. Через неналежну поведінку обвинуваченої син також став вживати спиртне, тому в їх сім`ї почалися скандали. Перебуваючи в нетверезому стані, і невістка і син були агресивні. Було таке, що після такого спілкування між собою у ОСОБА_13 був синяк на обличчі, а син був подряпаний.
31.03.2016 року. коли перебував у м.Києві йому телефонував ОСОБА_14 (кум сина) та повідомив, що сина ОСОБА_11 вдарила ножем невістка. Наступного днявін приїхав в ОСОБА_15 в квартиру де проживав син. Бачив сліди бурого кольору біля входу в кімнату;
- показах свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що вбитий ОСОБА_17 був її рідним братом. Після розлучення з обвинуваченою, вони проживали окремо. Потім ОСОБА_13 повернулася з м.Андрушівки та стала знову проживати з братом. Перебуваючи у шлюбі брат з обвинуваченою випивали, в нетверезому стані сварилися та билися. Бачила ОСОБА_13 в синяках, а брата подряпаного. В кінці листопада 2015р. телефонував брат, просив забрати його в лікарню, так як ОСОБА_13 вдарила його ножем в плече. Після сварок з обвинуваченою (свідком яких іноді була і вона) бувало таке, що брат приходив до неї з дітьми ночувати. Про трагічні події пізно ввечері її повідомив батько по телефону, сказав, що ОСОБА_13 вдарила ножем брата. Старша донька загиблого брата розповідала їй, що тата вдарила в живіт ножем мама. Цю інформацію вона записала на диктофон та передала слідчому;
- показах свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що обвинувачена проживала з її сином ОСОБА_11 . Вона ж проживає з дочкою ОСОБА_19 . 28.03.2016 року до них прийшов ОСОБА_11 з дітьми, просив погодувати дітей, сам ліг спати. Пізніше ввечері прийшла обвинувачена, сперечалася з дочкою ОСОБА_19 , що забрала до себе її дітей, а сину погрожувала, що його закопають, тоді квартира дістанеться їй. Бачила, що син з невісткою сварилися, штовхалися, але на це не звертала уваги. Невістка пішла, забравши меншого сина з собою, а старша донька залишилась у неї. Взагалі син з невісткою жили не дуже гарно. Щодо подій, які мали місце 30.03.2016 року між сином та невісткою нічого пояснити не може. Син часто їздив на заробітки, коли приїздив додому, то між ними виникали сварки та скандали на побутовому ґрунті. Обвинувачена зловживала спиртними напоями. Після трагічних подій її онука розповідала, що мама вдарила ножем тата, а потім її закрила в туалеті. Потім коли тато був холодний, мама бігала по сусідам, щоб викликати швидку допомогу;
- показах свідка ОСОБА_20 , який в суді першої інстанції пояснив, що біля 23 години 30.03.2016р. до нього прийшла донька ОСОБА_21 і повідомила, що батько помирає, приїхала швидка медична допомога. Прийшовши до квартири, він побачив ОСОБА_11 , який лежав вже накритий. Медичні працівники, які були в квартирі повідомили, що в загиблого поранення в печінку. Про трагедію повідомив по телефону батька загиблого. Обвинувачена, яка в той вечір була в стані алкогольного сп`яніння, говорила йому, що ОСОБА_11 підрізали на вулиці, так як прийшов з вулиці вже з пораненням. За життя ОСОБА_22 розповідав йому, що під час проживання з обвинуваченою вони сварилися, билися, було таке, що ОСОБА_13 спричинила йому поранення плеча, вдаривши ножем;
- показах свідка ОСОБА_23 , про те, що він проживає в квартирі АДРЕСА_4 . 30.03.2016 року близько 17 години чув, що сусіди ОСОБА_24 , з якими проживає через стінку, сваряться, ліг спати. Ввечері після 21 години пішов купити цигарки. Коли повертався додому зустрів обвинувачену, яка повідомила, що ОСОБА_11 впав і вона не знає, що з ним робити. Зайшовши в квартиру сусідів, побачив на підлозі ОСОБА_11 , який лежав на підлозі без свідомості у чистій футболці, хрипів. Пішов до себе додому та викликав швидку медичну допомогу. Медики, які оглядали пораненого, повідомили, що в нього ножове поранення (бачив таке коли підняли футболку), його довго реанімували. Коли з одним із медичних працівників приніс з автомобіля ноші, щоб погрузити пораненого, той повідомив, що кров витерли, так як на одязі потерпілого не було крові. Інші лікарі повідомили, що у ОСОБА_11 зупинилося серце і треба викликати поліцію. Сусід ОСОБА_11 був добрим чоловіком, трохи випивав. Обвинувачена також любила випити спиртного, вони між собою сварилися. В той вечір обвинувачена була в стані алкогольного сп`яніння;
- показах свідка ОСОБА_25 , яка в суді першої інстанції пояснила, що 30.03.2016р. ввечері, приблизно о 22 години коли винесла сміття та поверталася додому зустріла обвинувачену, яка вибігла з квартири і попросила, щоб не зачиняла тамбур, так як вона скоро повернеться. Пішла до іншої сусідки, де знаходилась деякий час і повернулася додому. Потім до неї в квартиру прийшла донька обвинуваченої та сказала, що тату погано, просила його спасти. Син ОСОБА_26 пішов в квартиру ОСОБА_24 . Коли прийшла вона, побачила ОСОБА_11 на підлозі в кімнаті, подумала, що в нього можливо стався інсульт, так як він був чисто одягнений, крові ніде не бачила. Дітей обвинуваченої, які були в квартирі забрала до себе. Сторонніх осіб в квартирі не бачила. По зовнішньому вигляду обвинуваченої зрозуміла, що та була випивша. Раніше чула, що сусіди між собою сварилися. Бачила ОСОБА_13 із синцем під оком;
- показах свідка ОСОБА_27 , про те, що в складі бригади швидкої медичної допомоги приїздила на терміновий виклик по АДРЕСА_5 до потерпілого чоловіка. В квартирі побачила одягненого чоловіка, який лежав без свідомості, тиск не прослуховувався, пів години намагалися його реанімувати. Верхній одяг потерпілого був без ушкоджень, коли підняли сорочку побачила рану в області черевної порожнини. В квартирі знаходилась обвинувачена, на запитання що трапилася, повідомила, що чоловік прийшов з вулиці, переступив поріг, втратив свідомість, впав на підлогу;
- показах свідка ОСОБА_28 , який в суді першої інстанції пояснив, що в складі бригади швидкої медичної допомоги приїздив на виклик по АДРЕСА_6 . Їх зустрів чоловік, представився сусідом, завів в квартиру до потерпілого. В квартирі знаходились жінка, сусід, дитина в кімнаті. Хворому, який лежав на підлозі надавав медичну допомогу, робив необхідні маніпуляції, тілесні ушкодження виявили тільки коли підняли сорочку. На тілі була рана, яка не кровоточила. Хоча реанімаційні заходи проводили не менше 40 хвилин, врятувати життя потерпілого не змогли;
- показах малолітнього свідка ОСОБА_29 , яка, в присутності психолога та законного представника, пояснили про те, що батьки між собою сварилися. Коли батько приходив додому п`яним, наказував її, обзивав маму (обвинувачену), мама її захищала, а тато бив маму. Коли мами не було вдома з батьком ходили до його сестри ОСОБА_19 , його товариша в магазин, де батько вживав спиртне. В день трагедії прийшли додому, батько був п`яний, кричав на маму. Так як батьки сварилися між собою, злякалась, забрала меншого братика і вони пішли на кухню. Коли через деякий час зайшла в кімнату, побачила, що батько, який дихав, лежав на підлозі. Був одягнений у футболку, кофту, джинси. Що говорила мама, яка була схвильована, не пам`ятає. Мама била татка по обличчю, слухала його серце. Потім пішла з мамою до сусіда дядька ОСОБА_30 викликати швидку допомогу. Її з братиком забрала до себе сусідка;
- показах свідка ОСОБА_31 , яка пояснила, що відносини між обвинуваченою, яка є її донькою та зятем ОСОБА_11 були різні. Спочатку було все добре. Зять їздив на заробітки, переказував гроші для сім`ї. Спиртне вживали як зять так і дочка. Перебуваючи в нетверезому стані сварилися та билися між собою, мали запальний характер. Про трагедію дізналася від сина, який їй зателефонував та повідомив, що ОСОБА_13 сварилася з чоловіком та нанесла йому ножове поранення;
- показах свідка ОСОБА_32 , який показав, що вранці 30.03.2016 року до нього приходив ОСОБА_22 з донькою ОСОБА_33 , був розстроєний, сказав, що посварився із дружиною. Ввечері цього ж дня ОСОБА_11 пішов додому. Через деякий час, біля 23 години, він взяв із собою горілку, яку придбав у магазині, пішов до ОСОБА_11 , щоб разом розпити. Біля будинку ОСОБА_11 стояла карета швидкої допомоги. Зайшовши в квартиру, побачив медичних працівників, які робили штучне дихання ОСОБА_11 , який лежав на підлозі.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_8 підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження:
- протоколом огляду місця події від 31.03.2016 року з якого слідує, що оглядалася квартира АДРЕСА_7 . В кімнаті квартири було виявлено труп ОСОБА_9 . На столі в кімнаті виявлено ніж з плямами речовини бурого кольору, на підлозі рушник з плямами бурого кольору, зроблено змиви з підлоги кімнати (т.1 а.п. 55-71);
- висновком судово-медичного експерта №353 від 23.05.2016 року, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 , який був оглянутий 31.03.2016р. в приміщенні моргу, були виявлені тілесні ушкодження: щілиноподібна косогоризонтально розташована відносно вертикальної осі тіла рана з рівними краями, верхнім П-подібним, нижнім гострим кінцями, пологими стінками та дном виповненим підлеглими м`якими тканинами, що проникає в черевну порожнину на передній поверхні черевної стінки в верхній частині в 12см догори від пупка та в 1см зліва від середини лінії тіла розташована в 119см від підошвової поверхні ступні, раньовий канал якої проходить зверху вниз, спереду назад та зліва направо довжиною 15см; темно-червоні крововиливи в м`які тканини передньої черевної стінки по ходу раньового каналу; ушкодження брижі тонкого кишківника по ходу раньового каналу; темно-червоні крововиливи в брижу тонкого кишківника та по ходу раньового каналу; ушкодження стінки черевного відділу дуги аорти з темно-червоними крововилами в оточуючу клітковину; гемоперитоніум у вигляді наявності в черевній порожнині 800мл рідкої крові та рихлих згортків. Дані тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, в короткий проміжок часу (хвилини) до настання смерті, не менше як від одноразової дії гострого колючо-ріжучого предмета, типу леза клинка ножа, з достатньою ступеню загострення і силою прикладання необхідною для їх утворення, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.
Смерть ОСОБА_9 настала від масивної крововтрати в результаті проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням черевного відділу аорти.
Враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, слід вважати, що спричинення їх власною рукою малоймовірне.
При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_9 виявлений етиловий спирт в концентрації 3,46%, що в живих осіб відповідає сильному алкогольному сп`янінню (т.1 а.п. 72-74);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння від 31.03.2016 року, яким встановлено, що у ОСОБА_8 о 04 годині 30 хвилин було виявлено алкогольне сп`яніння (т.1 а.п. 75);
- висновком судово-медичного експерта №877 від 31.03.2016 року, згідно якого у ОСОБА_8 було виявлено синці на обличчі, обох верхніх кінцівках, садна на правій кисті, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, від ударів такими по обличчю та кінцівках, могли виникнути в термін за 1-2 доби та до 7-8 діб до часу судово-медичного обстеження, відносяться до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я (т.1 а.п. 80);
- висновками експерта №387, №388, №391, №392 від 13.04.2016 року, відповідно до яких у вирізках з рушника, вирізці з марлевого тампону, вилучених під час огляду місця події, а саме квартири АДРЕСА_2 , кофти, футболки ОСОБА_9 , вилученої в морзі, знайдена кров людини, яка може походити від ОСОБА_9 (т.1 а.п. 88-90, 92-94, 99-101, 102-104);
- копією картки виїзду швидкої медичної допомоги №3072 від 30.03.2016 року, з якої слідує, що у вказаний день за адресою АДРЕСА_5 медичні працівники приїздили додому ОСОБА_9 , надавали йому медичну допомогу з приводу ножового поранення та о 23:40 констатували смерть (т.1 а.п. 106-107);
- протоколом огляду предмету від 12.04.2016 року, згідно якого в присутності понятих було оглянуто та прослухано диск DVD, на якому зафіксовано аудіо запис виклику швидкої медичної допомоги до потерпілого ОСОБА_9 (т.1 а.п. 111-112);
- протоколом слідчого експерименту від 05.04.2016р. та оглянутого DVD диску з відеозаписом слідчої дії, відповідно до якого обвинувачена розповіла про події, що мали місце 30.03.2016 року (т.1 а.п. 113-118);
- актом спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів для направлення на примусове лікування Д-161 від 19.04.2016 року, згідно якого у ОСОБА_8 виявлені психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками. Однак, примусового лікування вона не потребує (т.1 а.п. 120);
- висновком комплексної комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №153-2016 від 19.04.2016 року, в якому зазначено, що ОСОБА_8 в минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждала та не страждає ними в даний час. В період часу, до якого відносяться інкриміновані їй протиправні вчинки, будь-якими психічними захворюваннями, або слабоумством не страждала, та в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв би її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними - не перебувала. ОСОБА_8 в момент вчинення інкримінованих їй діянь в стані фізіологічного афекту не знаходилась. Знаходилась в стані простого алкогольного сп`яніння, що виключає можливість розвитку фізіологічного афекту. Приймала рішення, її дії були послідовними, цілеспрямованими, зв`язок з оточенням не втрачала. ОСОБА_8 могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані їй протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру (т.1 а.п. 121-123);
- висновком судово-медичного експерта №1285 від 23.05.2016 року, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлена щілиноподібна косогоризонтально розташована відносно вертикальної осі тіла рана з рівними краями, верхнім П-подібним, нижнім гострим кінцями, пологими стінками та дном виповненим підлеглими м`якими тканинами, що проникає в черевну порожнину на передній поверхні черевної стінки в верхній частині в 12см догори від пупка та в 1см зліва від середини лінії тіла розташована в 119см від підошвової поверхні ступні, раньовий канал якої проходить зверху вниз, спереду назад та зліва направо. При ударі ножем має місце слідуючий механізм дії травмуючого предмету: стиснення, розтягнення і подальший розрив шкіри в місці його прикладання. Враховуючи характеристики колото-різаної рани у верхній частині черевної стінки, виявленої при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 (довжину раньового каналу, проходження його через шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`які тканини з їх пошкодженням, пошкодження брижі кішківника і стінки черевного відділу аорти), слід вважати, що утворення її при падінні на гострий колото-ріжучий предмет не можливе (т.1 а.п. 124-126);
- висновком експерта №126/ц від 19.04.2016 року, з якого слідує, що при проведенні цитологічної експертизи досліджувався кухонний ніж з плямами речовини бурого кольору, виявлений та вилучений 31.03.2016р. з жилої кімнати квартири АДРЕСА_2 де також знаходився труп ОСОБА_9 під час огляду місця події. Встановлено, що клинок ножа однолезий, прямий довжиною 13см. При судово-медичному дослідженні на ножі була виявлена кров людина змішана з кров`ю птиці (т.1 а.п. 96-97).
Проаналізувавши сукупність зібраних доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, доведена повністю.

З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, при оцінці доказів, як правило, суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Таким чином, установивши в порядку статті 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, належність та допустимість доказів, з урахуванням доводів сторони захисту та наведенням мотивів на їх спростування, місцевий суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні даного злочину.
Доводи апелянта щодо наявності підстав для перекваліфікації її дій зі ст. 121 КК України на ст. 124 КК України, колегія суддів вважає непереконливими та такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права та фактичних обставинах кримінального провадження, які були встановлені під час судового розгляду, з огляду на наступне.

Для того, щоб зробити висновок про те, що умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому було спричинено особою при перевищенні меж необхідної оборони, необхідно встановити чи перебувала ця особа взагалі у стані необхідної оборони, оскільки це є обов`язковою умовою для кваліфікації вчиненого за ст. 124 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року №1 «Про судову практику у справах про необхідну оборону», щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини. Якщо суд визнає, що в діях особи є перевищення меж необхідної оборони, у вироку слід зазначити, в чому саме воно полягає.
Встановлені під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 обставини кримінального правопорушення, зокрема щодо подій, які передували конфлікту, а також інших обставин, пов`язаних з нанесенням обвинуваченою тілесних ушкоджень, не дозволяють зробити висновок про те, що обвинувачена ОСОБА_8 перебувала у стані необхідної оборони.
Крім того, висунута обвинуваченою версія щодо самозахисту спростовується висновком судово-медичного експерта №1285 від 23.05.2016 року, відповідно якого колото-різана рана, виявлена при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 , яка має довжину раньового каналу 15см, проходження його зверху вниз, спереду назад та зліва направо через шкіру, підшкірно-жирову клітковину, м`які тканини з їх пошкодженням, пошкодження брижі кішківника і стінки черевного відділу аорти не могла утворитися при падінні ОСОБА_9 на гострий колото-ріжучий предмет.
Також, як зазначено апелянтом, ОСОБА_9 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, що підтверджується і висновком судово-токсикологічної експертизи, однак ОСОБА_8 також на момент конфлікту перебувала в стані алкогольного сп`яніння та після словесного конфлікту між ними виникла бійка.

Слід звернути увагу, що судом було встановлено, що під час спільного проживання обвинуваченої з ОСОБА_9 вони обоє вживали спиртні напої, в сім`ї часто виникали сварки, скандали, бійки під час яких вони наносили один одному тілесні ушкодження. Під час однієї з таких сварок восени 2015 рок обвинувачена також застосувала ніж, вдаривши ним в плече ОСОБА_9 , про що ствердили в суді потерпілий ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 . Про спричинення обвинуваченою ножового поранення в плече ОСОБА_9 розповідав не лише своїм рідним, а і свідку ОСОБА_20 .
Таким чином, судом було вірно встановлено, що з огляду на те, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були довготривалі неприязні відносини, та після словесного конфлікту ОСОБА_8 взявши зі столу в праву руку кухонний ніж, нанесла один удар ОСОБА_9 в живіт, при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів не вбачає законних підстав для зміни вироку щодо ОСОБА_8 в частині перекваліфікації її дій на ст. 124 КК України.
Покарання обвинуваченій ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України в мінімальних межах санкції статті за якою її засуджено з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченої, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченій ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 121 КК України відповідає загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, і це покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим через суворість, оскільки є необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження нових злочинів.
Переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченій покарання в апеляційній скарзі не наведено.

На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_8 є законним та обгрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 29 січня 2019 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: