Справа № 346/5447/18
Провадження № 1-в/346/228/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого- судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ВК № 41 - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї за допомогою відеоконференцзв`язку подання про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, судимого 25.12.2012 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ст. 307 ч.1, 309 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, засудженого 03.07.2014 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст.307 КК України, на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення на строк 6 років 2 місяці; ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 18.02.2016 року зараховано згідно ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення 05 місяців 20 днів,-
Початок строку: 14.02.2014 р.
Кінець строку: 24.10.2019 р.

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація Державної установи "Коломийська виправна колонія № 41" та спостережна комісія при Коломийській РДА характеризують засудженого ОСОБА_5 позитивно, що до роботи він відноситься добросовісно. 05.04.2018 року переведений до дільниці соціальної реабілітації. Оголошено чотири заохочення. Мав три стягнення, які погашено згідно встановленого законом порядку. Із засудженими не конфліктний. З представниками адміністрації ввічливий та тактовний. Зв`язок з рідними підтримує шляхом побачень, отримує від них посилки та передачі. Вину в скоєному злочині визнав. Виконавчі листи не надходили. Відбув 2/3 призначеного судом покарання.
Суд, вислухавши прокурора, який проти задоволення подання не заперечив, представника Коломийської ВК №41, засудженого, які просять подання задоволити, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає до задоволення, з наступних мотивів.
Відповідно до вимог ст. 81 КК України, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно вимог п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні даних питань судам слід брати до уваги поведінку засудженого протягом всього періоду відбування засудженим покарання.
У відповідності до п. 17 цієї Постанови оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
В судовому засіданні встановлено, що засуджений за час відбування покарання допускав порушення установленого порядку відбування покарання, за що було накладено три дисциплінарні стягнення, в тому числі і поміщення до ДІЗО на строк 10 днів, які на даний час погашені, перебував на профілактичному обліку, як злісний порушник встановленого порядку відбування покарання; значної участі у громадському житті колонії не приймав, участі у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи не брав. Попередньо засудженому було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України та ст. 81 КК України рішенням комісії установи відбування покарання від 06.10.2016р. та 05.10.2017р., оскільки не довів свого виправлення. Вивченням матеріалів особової справи встановлено відсутність підтверджуючих документів щодо працевлаштування засудженого за 2014-2015рр. Згідно довідки про працевикористання засудженого за 2017р. працював лише незначний період часу в травні, червні. Крім того, суд враховує, що засуджений вчинив злочин, за який відбуває покарання, під час встановленого вироком суду іспитового строку.
Таким чином, на переконання суду, з врахуванням згаданих вище обставин справи та поведінки засудженого протягом всього часу відбування покарання, на момент розгляду подання, позитивна характеристика та оголошення заохочень в даному випадку не може бути достатньою підставою для застосування ст. 81 КК України, та свідчити, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
За таких обставин суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити.
На підставі викладеного та ст. 81 КК України , керуючись ст. 537,539 КПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим з часу отримання її копії .

Суддя: ОСОБА_1