ЄУН № 331/2037/19
Провадження №1-кс/331/1832/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , особи, що тримається під вартою ОСОБА_4 , представника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України на незаконне тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя зі скаргою в порядку в порядку ст. 206 КПК України на незаконне тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».

В обґрунтування скарги зазначено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України і остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Вказаним вироком, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченій ОСОБА_4 в строк відбування покарання, строк її попереднього ув`язнення за період з 13.09.2017 року до моменту постановлення вироку - 22.04.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

На момент винесення вироку, ОСОБА_4 вже знаходилась під вартою 3 роки 2 місяці 16 днів і строк відбування покарання закінчився 06.05.2019 року. Однак, адміністрацією слідчого ізолятору м. Запоріжжя, незважаючи на фактичне відбуття ОСОБА_4 призначеного покарання, останню не звільнено і вона продовжує незаконно утримуватися під вартою.

Вказані обставини, на думку заявника, свідчать про відсутність жодних підстав, які б могли обґрунтовувати подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, що є порушенням цілої низки вимог чинного законодавства та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому просить слідчого суддю негайно звільнити її з-під варти в порядку ст. 206 КПК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 наполягав на задоволенні скарги, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені по тексту скарги.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала доводи скарги, просила її задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Представник ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» - ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що адміністрацією ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» суворо дотримується порядок тримання осіб під вартою та в даному випадку ОСОБА_4 утримується під вартою на підставі вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 квітня 2019 року, який на даний момент не набрав законної сили, і згідно якого міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Слідчий суддя, вивчивши доводи скарги, прийнявши до уваги пояснення захисника, обвинуваченої, представника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», перевіривши матеріали провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Згідно з ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 тримається під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», яка знаходиться в межах територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Разом з тим, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2019 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2016 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з моменту затримання, а саме, з 13 вересня 2017 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення в період з 13 вересня 2017 року до моменту постановлення вироку, а саме, до 22.04.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 залишено без змін у вигляді тримання під вартою. На даний момент вказаний вирок законної сили не набрав.
Згідно розрахунку, зазначеного вказаним вироком, яким на підставі ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченій ОСОБА_4 в строк відбування покарання зарахований строк її попереднього ув`язнення за період з 13.09.2017 року по 22.04.2019 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення, то станом на 22 квітня 2019 року вона фактично відбула покарання у вигляді 03 років 02 місяців 18 днів.
Таким чином, строк відбування покарання ОСОБА_4 за вказаним вироком у вигляді 03 років 03 місяців закінчився 04 травня 2019 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 206 КПК України, незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:
1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;
3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що строк відбування покарання, призначений ОСОБА_4 за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2019 року закінчився 04.05.2019 року, обставин, які б свідчили про наявність підстав для подальшого її тримання під вартою, під час судового розгляду не встановлено, зокрема, представником ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» іншого судового рішення, яке набрало законної сили, що передбачає наявність підстав для позбавлення ОСОБА_4 свободи, не надано,а тому слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 206, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України на незаконне тримання під вартою - задовольнити.
Негайно звільнити з-під варти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка утримається під вартою в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1