Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/1593/19
Провадження №1-кп/523/738/19
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

13.02.2019 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника сектору ювенальної пробації ОСОБА_5 , обвинуваченої, її законного представника ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000087 від 09 січня 2019 року із звинувачення

ОСОБА_8 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянки України, без освіти, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:
Близько 14 години 00 хвилин 08 січня 2019 року ОСОБА_8 разом з рідним братом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (до якого за вчинення даного діяння застосовано ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2019 року примусові заходи виховного характеру), прибули до кв. АДРЕСА_3 з метою поколядувати. Будучи допущеними до цієї квартири ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи з корисливих мотивів та виниклим умислом на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 стала відволікати малолітнього ОСОБА_10 та вивела того з кімнати до кухні, в той час як ОСОБА_9 відшукав у шафі та таємно викрав належні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошові кошти в сумі 4500 грн, мобільний телефон марки «Meizu M2 mini M578H», вартістю 2800 грн, зарядний пристрій до мобільного телефону, вартістю 200 грн, які поклав до кишені одягненої на ньому куртки. Після повернення до кімнати малолітнього ОСОБА_10 та ОСОБА_8 остання, перебуваючи за спиною ОСОБА_10 , побачила на столі інший, належний ОСОБА_4 , мобільний телефон марки «Meizu M3 Y685H», вартістю 2800 грн, який також таємно викрала, а саме поклала до кишені одягу. Після залишення квартири ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на власний розсуд розпорядились грошима та викраденим майном, в загальному розмірі спричиненої шкоди 10300 грн.

Обвинувачена ОСОБА_8 , в присутності законного представника та захисника, свою вину у вчиненому діянні визнала в повному обсязі та показала, що коли її і брата впустив до квартири поколядувати молодший за віком хлопець, вони вирішили відшукати та забрати коштовні речі. Задля цього вона із цим хлопцем пішли до кухні, а її брат залишився в кімнаті. Після повернення з кухні вона непомітно забрала із столу мобільний телефон «Meizu», який сховала в одязі. Коли вони покинули квартиру, то з`ясувалося, що її брат, будучи залишеним в кімнаті, відчинив шафу, де побачив мобільний телефон «Meizu», зарядний пристрій та гаманець з грошима, які також сховав у своєму одязі. Викрадені телефони в подальшому їх матір видала співробітникам поліції, а гроші вони витратили на купівлю взуття для неї та програли в комп`ютерному клубі. Про вчинені дії ОСОБА_8 жалкує, щиро кається.

Законний представник обвинуваченої ОСОБА_6 щодо умов життя та виховання своєї доньки показала, що та виховувалася нею та її матір`ю без батька, в багатодітній родині, в належному матеріальному достатку. Через відсутність документів донька жодного разу до загальноосвітньої школи не ходила, періодично навчалася у приходській православній школі, проте не вміє читати, писати та рахувати. Приводів до органу внутрішніх справ не мала, на обліку в медичних установах не перебувала, спортивні секції чи творчі заклади не відвідувала, в звичайному житті допомагає їй доглядати за молодшими дітьми, а також вести домогосподарство. Конфліктів з матір`ю та бабусею вона не мала, підкоряється їх вимогам.

Отримавши показання обвинуваченої, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченою, її законним представником, захисником та іншими учасниками судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_8 наступних дій.
Близько 14 години 00 хвилин 08 січня 2019 року ОСОБА_8 разом з рідним братом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи допущеними ОСОБА_10 до кв. АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів та умислом на таємне заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за їх діями інші особи не спостерігають, викрали належні ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 4500 грн, мобільний телефон марки «Meizu M2 mini M578H», вартістю 2800 грн, зарядний пристрій до мобільного телефону, вартістю 200 грн, а також мобільний телефон марки «Meizu M3 Y685H», вартістю 2800 грн, а всього майно та грошей на загальну суму 10300 грн, якими розпорядились на власний розсуд.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Судом розглянуто цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_11 до законного представника обвинуваченої ОСОБА_6 про стягнення спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 4700 грн, обґрунтований загальною вартістю викрадених грошей та зарядного пристрою до мобільного телефону, з розміром якого обвинувачена та її законний представник погодилися.

Вирішуючи зазначений позов суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно положень ч.1-2 ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що обвинувачена не має власного заробітку, постійного джерела доходів, а також майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, то слід визнати правомірним допустити таке відшкодування заподіяної шкоди з її матері.

В обґрунтування заявлених майнових вимог потерпілим було надано роздруківку, з якої вбачається, що напередодні вчинення крадіжки з банківської картки його матері ОСОБА_12 було знято готівкові кошти в сумі 4500 грн.

При цьому законний представник обвинуваченої в суді підтвердила власні зобов`язання відшкодувати завдану шкоду в найближчий строк.

Враховуючи викладене суд вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд визнає щире каяття та вчинення злочину в неповнолітньому віці в якості обставин, що пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Суд також враховує дані про перше притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, дані про неї як про особу, що виховувалася без батька та належної уваги з боку повнолітніх членів її родини, її нездатність читати, писати та рахувати, не досягнення 16-річного віку, а також відсутність власного заробітку, постійного джерела доходів, а також власного майна, що унеможливлює призначення обвинуваченій деяких видів покарань.

З урахуванням викладеного, висновку досудової доповіді про середній ризик повторного вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої без відбування покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку мінімальної тривалості.

Долю долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , в рахунок відшкодування майнової шкоди 4700 (чотири тисячі сімсот) грн.

Після набрання вироком законної сили долучені до матеріалів судового провадження в якості речових доказів мобільні телефони «Meizu M2 mini M578H» та «Meizu M3 Y685H» вважати повернутими потерпілому ОСОБА_4 , а диск з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1