Справа № 760/942/18
Провадження № 1-кс/760/1291/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури №9 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Терешів, Млинівського району, Рівненської області, громадянина України, українця, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (зі слів), раніше не судимого,
у кримінальному провадженні за №0013866 від 06.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської міської прокуратури №9 ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовує своє клопотання тим, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0013866 від 06.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 05.12.2018 приблизно о 22.00 год., разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились у приміщенні «Портер Паб» розташованому за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 10/37 де познайомились з раніше невідомими їм потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 після чого продовжили разом з ними вживати спиртні напої.
Надалі, приблизно 06.12.2018 приблизно о 02.00 годині, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 після сумісного вжиття спиртних напоїв разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запропонували потерпілим підвезти їх за місцями мешкання на що останні погодились.
Після чого, проїжджаючи на автомобілі «Пежо 307» д.н.з. НОМЕР_1 світлого кольору під керуванням водія ОСОБА_11 , прибули до зупинки громадського транспорту «Чабани», Київської області, розташовану по вул. Машинобудівників, точну адресу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, де ОСОБА_4 переслідуючи мету наживу та особистого матеріального збагачення вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, ОСОБА_4 , попередньо розподіливши з ОСОБА_8 злочинні ролі, використовуючи фактор несподіванки, діючи узгоджено, бажаючи подавити будь-яке намагання ОСОБА_9 чинити їм опір, застосовуючи фізичне насилля, спочатку витягли останнього з автомобілю та повалили його на землю, після чого почали наносити удари кулаками рук по голові та тулубу потерпілого. При цьому ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , відчуваючи явну фізичну перевагу над ОСОБА_9 використовуючи його безпорадний стан, відкрито викрали майно, що належить ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Note 9» коричневого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , вартістю 30 000 гривень, фотокамеру марки «Canon EOS 70D», чорного кольору, вартістю 20 000 гривень, гроші у сумі 5000 гривень, сумку шкіряна чорного кольору.
Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , звернувши на свою користь викрадене майно та грошові кошти потерпілого, сіли у автомобіль, та з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 проїжджаючи на автомобілі «Пежо 307» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_11 , прибули до с.м.т. Гатне Київської області, точну адресу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, де ОСОБА_4 переслідуючи мету наживу та особистого матеріального збагачення знову вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, ОСОБА_4 , попередньо розподіливши з ОСОБА_8 злочинні ролі, використовуючи фактор несподіванки, діючи узгоджено, бажаючи подавити будь-яке намагання ОСОБА_10 чинити їм опір, застосовуючи фізичне насилля, спочатку витяг останнього з автомобілю та повалив його на землю, після чого почав наносити удари кулаками рук по голові та тулубу потерпілого. При цьому ОСОБА_4 , відчуваючи явну фізичну перевагу над ОСОБА_10 використовуючи його безпорадний стан, відкрито викрав майно, що належить потерпілому, а саме: куртку «Аляска», годинник «QQ», навушники «Panasonic», рюкзаком вартістю 800 гривень, кофту «Денза», шапку, зимові черевики, вартість яких встановити в ході досудового розслідування не представилось можливим, мобільним телефоном марки «Iphone 6S 128 Gb» вартістю 15000 гривень, з сім картою «Київстар» на рахунку грошей не було, у чохлі вартістю 100 гривень, студентським квитком, який для потерпілого майнової шкоди не становить, банківськими картками «Ощадбанк», «ПриватБанк», «Моно банк», які для потерпілого майнової цінності не становлять, документами на ім`я потерпілого.
Після чого, діючи умисно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі, відкрито викрадене із застосуванням насильства, чуже майно з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились ним на власний розсуд, тим самим спричинили потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 55000 гривень та потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 15000 гривень.
Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, вважає орган досудового розслідування ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна, поєднаними із застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

10.01.2019 року о 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.01.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого, передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними, на досудового розслідуваннями, в кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом про фактичне затримання ОСОБА_4 від 10.01.2019.; протоколом заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 06.12.2018; протоколом заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 06.12.2018; протоколами допитів потерпілого ОСОБА_10 ; протоколами допитів потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.01.2019; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілим ОСОБА_9 від 10.01.2019; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілим ОСОБА_10 від 10.01.2019; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 11.01.2019; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий зазначає, що в органа досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_13 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст.186 КК України, карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_13 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Крім цього, підозрюваний ОСОБА_13 перебуваючи на волі, може здійснювати тиск на потерпілого та свідків по кримінальному провадженню, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, мотивуючи тим, що ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_13 покладається необхідність запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
В судовому засіданні захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вважають, що підозра не обґрунтована, прокурор не довів наявність ризиків передбачених ч. 1 ст.177 КПК України. Крім того, наявні порушення процесуальних дій слідчим, оскільки в протоколі впізнання вказано час з 19год 40 хв. до 20 год. 00 хв., а в протоколі затримання вказано час затримання 21 год. 30 хв., тобто протокол впізнання раніше ніж протокол затримання.
Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю що прокурором при розгляді клопотання було доведено обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено не достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
06.12.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013866 внесено відомості про кримінальне провадження за ч. 2 ст. 186 КК України.
10.01.2019 року о 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.01.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_4 .
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).
За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані кримінальні правопорушення.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, в обґрунтування застосування запобіжного заходу покладається необхідність попередити спроби підозрюваного вчиняти інші кримінальні правопорушення та ухилитися від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує особу останнього, зокрема, сімейний стан, соціальне положення, а також те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
З урахуванням вищевикладеного слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначав розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 вчинений із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 21 годин 30 хвилин 10 січня 2019 року.
Дата закінчення дії ухвали про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заходу у виді тримання під вартою 08 березня 2019 включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали в покласти на прокурора Київської міської прокуратури №9.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1