Справа № 202/15/19
Провадження № 1-кс/202/93/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
21 січня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якої скаржник просив зобов`язати Індустріальне відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та визнати незаконними дії т.в.о. начальника Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 щодо розгляду заяви (повідомлення) ОСОБА_3 про вчинення злочину в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Вимоги скарги обґрунтовані наступним. В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особи Служба у справах дітей Центральної районної у місті Дніпрі ради, Орган опіки і піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про визначення місця проживання дитини. Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 липня 2018 року витребувано з Комунального закладу «Оріхівська центральна районна лікарня» Оріхівської районної ради Запорізької області відомості про перебування на стаціонарному лікуванні громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та про перебування на диспансерному обліку. На виконання вимог вказаної ухвали суду, КЗ «Оріхівська ЦРЛ» ОРР ЗО було надано відповідь № 1007 від 12 липня 2018 року, згідно якої ОСОБА_6 перебуває на диспансерному обліку у лікаря фтизіатра КЗ «Оріхівська ЦРЛ» ОРР ЗО з 28 листопада 2013 року до теперішнього часу. На стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні перебував з 18 листопада 2013 року по 27 листопада 2013 року. Відповідачем же у цивільній справі, ОСОБА_5 , було надано суду інформацію, яка відрізняється від офіційної відповіді лікувального закладу за підписом в.о.головного лікаря ОСОБА_7 . Відповідачем до матеріалів справи долучено довідку № 50 від 07 вересня 2018 року, за підписом лікаря ОСОБА_8 , згідно якої громадянин ОСОБА_5 не перебуває на диспансерному обліку та пройшов амбулаторне лікування з 28 листопада 2013 року по 18 червня 2014 року. Для встановлення обставин у цивільній справі за позовною завою ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, має значення підтвердження або спростування саме факту перебування ОСОБА_6 на обліку у КЗ «Оріхівська ЦРЛ» ОРР ЗО, у зв`язку із чим ОСОБА_3 звернувся до медичної установи з адвокатським запитом з метою підтвердження або спростування відомостей, наведених у довідці від 07 вересня 2018 року за підписом лікаря ОСОБА_8 . На зазначений запит КЗ «Оріхівська ЦРЛ» ОРР ЗО отримано лист за № 1625 від 07 листопада 2018 року, згідно якого ОСОБА_6 перебував на диспансерному обліку у КЗ «Оріхівська ЦРЛ» з 28 листопада 2013 року до 19 жовтня 2018 року у лікаря фтизіатра. На думку скаржника, даний факт свідчить про підроблення медичного документу невідомою особою та його наступне використання.

05 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою (повідомленням) про злочин, однак відомості, викладені в заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку, встановленому ч.1 ст.214 КПК України. ОСОБА_3 було надано відповідь № 45.2/К-255 від 18 грудня 2018 року, згідно якої ознак кримінального правопорушення органом досудового розслідування встановлено не було, а лише встановлено існування помилки, яка могла бути допущена лікарем та її існування не є ознакою злочину. Наведене зумовило ОСОБА_3 звернутись до слідчого судді з відповідною скаргою.

Скаржник ОСОБА_3 , в судовому засіданні вимоги поданої скарги підтримав в повному обсязі та наполягав на її задоволенні. Слідчому судді надав пояснення аналогічні тим, що викладені в скарзі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

В силу ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя вважає можливим здійснити розгляд скарги без участі слідчого, оскільки його відсутність не є перешкодою для такого розгляду.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , третя особи Служба у справах дітей Центральної районної у місті Дніпрі ради, Орган опіки і піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про визначення місця проживання дитини, в якій скаржник є позивачем у справі. Спірні правовідносини між учасниками процесу виникли з приводу визначення місця проживання їх спільної дитини, яка на даний час проживає разом з колишньою дружиною скаржника - ОСОБА_5 та її новим чоловіком ОСОБА_6 , який перебуває на диспансерному лікуванні у лікаря фтизіатра. В ході розгляду справи ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в різні періоди часу було надано довідки з лікувального закладу про перебування ОСОБА_6 на обліку у лікаря фтизіатра, які суперечать одна одній. Так, у відповіді КЗ «Оріхівська ЦРЛ» ОРР ЗО № 1007 від 12 липня 2018 року за підписом в.о.головного лікаря ОСОБА_7 зазначено, що громадянин ОСОБА_6 перебуває на диспансерному обліку у лікаря фтизіатра КЗ «Оріхівська ЦРЛ» ОРР ЗО з 28 листопада 2013 року до теперішнього часу. На стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні перебував з 18 листопада 2013 року по 27 листопада 2013 року. В той же час громадянкою ОСОБА_5 пізніше було надано довідку № 50 від 07 вересня 2018 року, за підписом лікаря ОСОБА_8 , згідно якої громадянин ОСОБА_5 не перебуває на диспансерному обліку та пройшов амбулаторне лікування з 28 листопада 2013 року по 18 червня 2014 року.

Невідповідність медичної довідки від 07 вересня 2018 року із відповіддю КЗ «Оріхівська ЦРЛ» ОРР ЗО № 1007 від 12 липня 2018 року, зумовила звернення скаржника ОСОБА_3 до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, за ознаками злочину, передбаченого ст.358 КК України в порядку ст.214 КПК України.

Повідомлення ОСОБА_3 було зареєстровано в ЖЕО Індустріального ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 05 грудня 2018 року за № 34600 та за результатами розгляду якого прийнято висновок № 32751 про закінчення перевірки. На адресу ОСОБА_3 було спрямовано лист т.в.о.начальника Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , згідно якого, при вивченні первинного матеріалу ЖЄО № 34600 від 05 грудня 2018 року ознак кримінального правопорушення не виявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській областібуло порушено вимоги ст. 214 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення скарги ОСОБА_3 в частині зобов`язання начальника СВ Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області внести відповідні відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги ж в частині визнання дій т.в.о. начальника Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 незаконними, не підлягають задоволенню, оскільки це виходять за межі повноважень слідчого судді.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У ч. 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена

Керуючись ст.ст. 22, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Індустріального відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.

Зобов`язати начальника СВ Індустріального відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 05 грудня 2018 року.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст проголошено 24.01.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1