Справа № 214/76/19
1-кп/214/413/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0002475 від 01.12.2018 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, який офіційно не працює, раніше не судимого,

без місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 30.11.2018 року, близько 03.00 год., перебував в квартирі гр. ОСОБА_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, ОСОБА_4 , впевнившись у відсутності свідків та очевидців, а також в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно здійснив крадіжку планшету марки «Samsung», моделі «GalaxyTAB 3 SM-T210 8 Gb», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 17/12.2/953 від 21.12.2018 року становить 1163,33 грн.
Після чого ОСОБА_4 , з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши його на свою користь.

В ході досудового розслідування встановлено, що кримінальним правопорушенням могло бути спричинено матеріальну шкоду гр. ОСОБА_5 на загальну суму 1163,33 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка).
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що 30.11.2018 року в магазині АТБ, що на Юності, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, придбав 0.5 л. горілки з продуктами. По дорозі додому він зустрів знайому ОСОБА_6 , яка запросила його до себе додому щоб розпити придбану горілку. Тієї ж ночі, приблизно о 03.00 годині, коли ОСОБА_7 пішла спати, він взяв планшет останньої та пішов. По дорозі його зупинила патрульна поліція, яка виявила викрадений ним планшет. В скоєному розкаюється та просить суворо його не карати.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визначається щире каяття.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2, а.с. 50).
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (Т.2 а.с. 52), раніше не судимий (Т.2 а.с. 47-49), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікарів психіатра і нарколога не перебував та не перебуває ( Т.2, а.с. 50, 51).
Згідно досудової доповіді Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» про обвинуваченого ОСОБА_4 визначено високий ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства. У відповідності до висновку органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній рівень шкоди життю та здоровю суспільства, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливо ( у т.ч. окремих осіб).

На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому випадку. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, відповідно до п.2 ч.2 ст.76 КК України.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок (Т. 2 а.с. 29).
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 140 (сто сорок) годин.
Речові докази:
-планшет Самсунг Galaxy TAB 3, вилучений у гр. ОСОБА_4 , який передано на зберігання до камери схову речових доказів Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути власнику ОСОБА_5 , дозволивши розпоряджатись на власний розсуд ( Т.2, а.с. 17, 18).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок (Т. 2 а.с. 29).
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1