Справа №: 272/1772/18
Провадження № 1-кп/272/65/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Андрушівка кримінальне провадження № 0000381 по обинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженким. Сальськ, Ростовської області Росії, українки, громадянки України, з базовою середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, на утриманні має трьох малолітніх дітей, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше судимої Андрушівським районним судом 23.08.2018 року за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік і шість місяців, -

за ст.. 185 ч. 2 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимою за вчинення корисливого злочину 23.08.2018 Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76, КК України звільнена від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік і шість місяців, на шлях виправлення не стала, маючи непогашену судимість, повторно скоїла новий умисний злочин за наступних обставин.

16.11.2018 близько 16 години ОСОБА_4 під час перебування в палаті № 3 хірургічного відділення, що на 3-му поверсі стаціонарного відділення Андрушівської ЦРЛ за адресою: м. Андрушівка, вул. Тітова, 34, Житомирської області, де проходила курс лікування, помітила на бильці ліжка поліетиленовий пакет з речами громадянки ОСОБА_5 .

Далі, у цей же день та час ОСОБА_4 будучи обізнаною з тим, що в даному пакеті знаходяться грошові кошти, визначила майно ОСОБА_5 як об`єкт своїх злочинних посягань, та у цей момент у неї виник злочинний намір на заволодіння належним їй майном, грошовими коштами у сумі 1300 гривень, які вона побачила в шерстяній рукавиці, що знаходилась в пакеті потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що потерпіла спить та за її злочинними діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливі мотиви та особисту зацікавленість, шляхом вільного доступу дістала рукавицю та таємно викрала з неї грошові кошти в сумі 1300 гривень купюрами по 500 дві банкноти, 200 та 100 гривень, що належать потерпілій, отримавши таким чином можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд. Далі, утримуючи викрадені грошові кошти при собі, повернула на місце належний потерпілій ОСОБА_5 пакет, завдавши останній матеріальну шкоду на вказану суму.

В подальшому, заволодівши в такий спосіб викраденим та отримавши його у своє повне розпорядження, ОСОБА_4 зникла з місця вчинення кримінального правопорушення, та після цього викраденими грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд, а саме витратила на купівлю харчових продуктів, цигарок та медичних препаратів.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю та пояснила, що вона перебувала на лікуванні в Андрушівській районній лікарні в зв`язку із залежністю від алкоголю. Вона лежала в палаті №3 хірургічного відділення, де крім неї лежали ще дві жінки. Її діти в цей же період знаходились в дитячому відділенні даної лікарні . Вона бачила, що в шерстяній рукавиці, що знаходилась в пакеті потерпілої ОСОБА_5 знаходяться гроші. 16.11. 2018 року після обіду, коли потерпіла спала, а інша жінка вийшла із палати, вона дістала гроші із пакету, який висів на бильці ліжка , з боку ніг потерпілої. Вона забрала всі грошові кошти, які там знаходились в сумі 1300 грн. Кошти витратила на придбання таблеток для дитини, продукти харчування та цигарки. До лікарні не провернулась, а поїхала до свого місця проживання. Приблизно через три дні її до лікарні привезла поліція, там вона зустрілась із потерпілою і повернула їй 300 грн. У вчиненому розкаюється та просить не позбавляти її волі.

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам провадження і ніким із сторін не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням документів, які характеризують обвинувачену.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, дослідження доказів щодо яких визнано судом недоцільним, переконався у відсутності сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм те, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини справи підтверджені доказами що знаходяться у справі, та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини справи доведеними.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України і вважає її вину доведеною повністю.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , передбачених ст. 66 КК України - є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 передбачених ст. 67 КК України не встановлено. Суд виключає із обвинувального акту посилання на повторність як обтяжуючу обставину, оскільки вона є кваліфікуючою ознакою вчиненого .

Обираючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, особу обвинуваченої, яка негативно характеризується по місцю проживання, вчинила злочин в період іспитового строку, та вважає, що її виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На досудовому розслідуванні відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався. Однак враховуючи обрану міру покарання, неодноразові неявки обвинуваченої в судові засідання, відсутність соціальних зв`язків, оскільки діти обвинуваченої знаходяться в в КЗ «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей - сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків», суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373-374, 376, 392- 395 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 за ст. 185 ч.2 КК України визнати винною та призначити їй покарання в вигляді тьрох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 23.08.2018 року року та остаточно призначити покарання у вигляді трьох років і двох місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Взяти під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу затримання.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженою, що знаходиться під вартою, з часу отримання копії вироку, крім апеляційного оскарження з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1