Справа № 175/4645/18
Провадження № 1-кп/175/287/18
Вирок

Іменем України

02 квітня 2019 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

а також законного представника малолітньої потерпілої

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0001321 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою технічною освітою, працюючої касиром у ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої у КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» по вул. Василя Сухомлинського, буд. № 66 у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

01 вересня 2018 року приблизно о 19.00 годині ОСОБА_7 разом із невстановленою особою, матеріали відносно якої органом досудового розслідування виділені в окреме кримінальне провадження (далі невстановлена особа), вживала спиртні напої за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , де під час словесного конфлікту з малолітньою донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у неї раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень останній.

З цією метою ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно нанесла один удар долонею правої руки в область лівої щоки ОСОБА_9 , яка після цього пішла у іншу кімнату. Наздогнавши доньку, ОСОБА_7 зробила їй підніжку, внаслідок чого остання впала на підлогу, а обвинувачена умисно нанесла їй не менше п`яти ударів ногами по тулубу і нижніх кінцівках, після чого взяла в руки невстановлений органом досудового розслідування предмет, схожий на штани, яким умисно нанесла не менше 3 ударів по обличчю та тулубу потерпілої. Потім ОСОБА_7 взяла невстановлений органом досудового розслідування предмет, схожий на дошку, котрим умисно нанесла доньці один удар в область зовнішньої сторони лівого стегна. Після цього обвинувачена покликала до себе невстановлену особу, яка умисно нанесла не менше двох ударів правою ногою в область тулуба ОСОБА_10 , яка в цей час лежала на підлозі.

Далі потерпіла вибігла з будинку за територію двору, де ОСОБА_7 наздогнала її, схопила лівою рукою за волосся та, спричинивши не менше двох ударів долонею правої руки в область обличчя, почала тягнути у будинок. Наблизившись до вхідних дверей будинку та тримаючи ОСОБА_11 за волосся ззаду, ОСОБА_7 умисно штовхнула потерпілу, внаслідок чого остання втратила рівновагу і впала на коліна, вдарившись головою об відчинені вхідні двері.

Після цього ОСОБА_12 забігла в будинок до ванної кімнати, де намагалась сховатись, однак ОСОБА_7 наздогнала її та взявши в руки невстановлений органом досудового розслідування предмет, схожий на швабру, рукоятку якого притиснула до шиї потерпілої, таким чином притиснувши останню до стіни.

Потім обвинувачена самостійно припинила свої злочинні дії.

Унаслідок цих умисних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_13 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді рани в лобно-скроневій області праворуч волосистої частини голови, 4-х саден по передньо-зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, по задній поверхні обох ліктьових суглобів і по передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, синця в завушній області ліворуч, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

У судовому засіданні ОСОБА_7 свою провину визнала частково та пояснила, що 01.09.2018 року вона разом з дітьми знаходилася вдома у буд. АДРЕСА_1 . Близько 10.00-11.00 години в гості прийшла ОСОБА_14 , з якою вона вживала горілку. Ввечері цього ж дня у неї виник конфлікт з донькою ОСОБА_15 через бійку між ОСОБА_16 і її цивільним чоловіком ОСОБА_17 , оскільки остання збрехала, що ОСОБА_18 її б`є. Під час сварки вона нанесла доньці два удари по лівій щоці та два удари в область спини. Далі ОСОБА_15 вибігла на подвір`я, де наздогнавши доньку, нанесла їй один удар по щоці. Біля вхідних дверей вона штовхнула ОСОБА_11 , яка вдарилася головою об двері. У будинку вона нанесла рукою ще два удари по спині ОСОБА_15 . Побачивши кров на лобі доньки, одразу припинила свої дії, вони помирилися та вибачилися один перед одним. Ногами доньку вона не била, а щодо побиття іншими предметами не пам`ятає, оскільки була в стані шоку та алкогольного сп`яніння. Стверджує, що під час конфлікту з донькою сторонніх осіб у будинку не було. На наступний день вона разом із донькою та молодшим сином пішла в гості до своєї хрещеної матері. Там ОСОБА_15 відпросилася погуляти з сином ОСОБА_19 . Далі у сусідів розпочалася пожежа, під час тушіння якої вона дізналася про те, що доньці викликали швидку допомогу. До ОСОБА_15 її не пускали, оскільки стало відомо про побиття. У вчиненому щиросердно кається, принесла свої вибачення доньці та просить призначити мінімальне покарання у виді штрафу.
Її провина у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.
Показаннями законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , який у суді пояснив, що до 2013 року він проживав разом із ОСОБА_7 у цивільному шлюбі, від якого має двох спільних дітей ОСОБА_15 та ОСОБА_20 . Відносини припинилися через зловживання ОСОБА_7 алкогольними напоями. 02.09.2018 року приблизно о 16.00-17.00 годині йому подзвонили сусіди та повідомили, що донька знаходиться в лікарні через побиття ОСОБА_21 . У лікарні бачив на тілі дитини чисельні садна та подряпини. Зі слів ОСОБА_15 йому відомо, що 01.09.2018 року до них додому прийшла подруга ОСОБА_7 , з якою обвинувачена з самого ранку почала розпивати алкогольні напої. Потім ОСОБА_7 погукала доньку та почала з`ясовувати навіщо ОСОБА_15 розповіла йому про побиття вітчимом. Спочатку ОСОБА_7 говорила, щоб ОСОБА_15 вибачилася перед ОСОБА_22 , а потім почала бити руками, ногами, штанами та якось палкою. Під час конфлікту ОСОБА_15 також декілька разів вдарила ногами по тулубу подруга ОСОБА_7 , яку покликала остання. До цієї події їх спільні діти неодноразово піддавалися приниженням та побиттям.
Показаннями свідка ОСОБА_23 , яка в суді пояснила, що 01.09.2018 року приблизно о 23.00 годині їй зателефонував сусід ОСОБА_24 і повідомив, що бачив у вікно як ОСОБА_11 у будинку побила якась жінка. Після цього вона одразу зібралася та разом із іншими сусідами пішла до буд. АДРЕСА_1 . На вулиці вони зустріли ОСОБА_25 , брата ОСОБА_15 , який вказав, що всі вже сплять і зайшов до будинку. Через 10 хвилин ОСОБА_25 вийшов на вулицю разом із ОСОБА_15 , яка на тілі мала багато тілесних ушкоджень. ОСОБА_15 не пояснювала походження ушкоджень, постійно плакала та говорила, що хоче спати та щоб її ніхто не чіпав. ОСОБА_25 пояснив, що їхня мати сильно п`яна, на що вона попросила його передати, щоб ОСОБА_7 зайшла до неї вранці. 02.09.2018 року приблизно об 11.00 годині на вулиці вона зустріла ОСОБА_7 , яка повідомила, що ОСОБА_15 била вона. Обвинувачена намагалася вступити з нею в бійку, але нічого не вийшло. Цього ж дня приблизно о 14.00 годині вона зустріла заплакану ОСОБА_11 , яка сказала, що мати вигнала її з дому та попросила покликати хрещену на ім`я ОСОБА_26 . Забравши ОСОБА_15 до себе додому, від неї дізналася, що її побила мати та невідома жінка. Після розповіді ОСОБА_15 вона викликала поліцію та швидку допомогу, а сусіди розповіли усе батьку ОСОБА_27 . Крім того вказала, що ОСОБА_7 , яка зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя, неодноразово била своїх дітей та виганяла їх з дому.
Оголошеними показаннями свідка ОСОБА_28 , який під час досудового розслідування повідомив, що 01.09.2018 року ввечері він знаходився у дворі за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 . В цей час навпроти у дворі сусідів помітив ОСОБА_11 , яка бігла з будинку до хвіртки. ОСОБА_7 її наздогнала, схопила за волосся та потягла до будинку. На його зауваження обвинувачена вказала, щоб він не ліз не у свої справи, оскільки вона знає, що необхідно робити з донькою. Після цих слів обвинувачена вдарила ОСОБА_15 декілька разів по голові. Біля вхідних дверей ОСОБА_7 штовхнула доньку у напрямку дверей. Потім він пішов до власного будинку та зателефонував сусідці ОСОБА_29 , якій розповів про побачене. Також вказав, що ОСОБА_7 постійно зловживає алкогольними напоями та не доглядає за власними дітьми (а.к.п.65-68).
Матеріалами кримінального провадження № 0001321, а саме:
- протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 02 вересня та 25 жовтня 2018 року, згідно яких ОСОБА_30 повідомила, що 01.09.2018 року ОСОБА_7 спричинила тілесні ушкодження своїй доньці ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 просить вжити заходів стосовно ОСОБА_7 , яка на території домоволодіння АДРЕСА_1 спричинила тілесні ушкодження його доньці (а.к.п.17,18);

- висновком експерта № 3726е від 31 жовтня 12 листопада 2018 року, з якого убачається, що у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани в лобно-скроневій області праворуч волосистої частини голови, 4-х саден по передньо-зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, по задній поверхні обох ліктьових суглобів і по передньо-зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, синця в завушній області ліворуч, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Ці тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів), частина яких можливо при ударі об такий (такі). Враховуючи характер і локалізацію виявлених пошкоджень, їх кількість, ступінь ознак загоєння, а також дані медичної документації, можливо вказати, що вони є нехарактерними для спричинення їх при одномоментному падінні з висоти власного зросту та утворилися незадовго до надходження на стаціонарне лікування, тобто і в термін на який вказує слідчий у постанові (а.к.п.47-49);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.10.2018 року та фото-таблицею до нього, відповідно до яких малолітня потерпіла ОСОБА_31 у присутності законного представника, спеціаліста СМЕ, педагога, психолога, понятих ОСОБА_32 та ОСОБА_33 детально розповіла та на статисті показала при яких обставинах, чим і куди 01.09.2018 року нанесли їй удари ОСОБА_7 та інша жінка (а.к.п.73-87);

- висновком експерта № 3729е від 12 листопада 2018 року, відповідно до якого характер і локалізація виявлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх утворення, на який вказує остання в ході проведення слідчого експерименту за її участі (а.к.п.92-94);

- висновком судово-психіатричного експерта № 335 від 20 листопада 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_31 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, інший хворобливий стан психіки в період часу вчинення відносно неї протиправних дій не страждала та на теперішній час не страждає. Рівень психологічного розвитку потерпілої відповідає нормам її вікового періоду, у неї немає підвищеної навіюваності та підвищеної схильності до фантазування. З урахуванням психічного розвитку, індивідуально-психологічних особливостей і психічного стану ОСОБА_31 могла правильно розуміти характер і значення вчинених проти неї протиправних дій і могла чинити опір, може давати правильні показання, що мають значення для провадження. У досліджуваній ситуації в емоційному стані, що істотно вплинув на її свідомість та поведінку, вона не перебувала (а.к.п.128-131).

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченої. Порушень вимог закону щодо відкриття доказів стороні захисту, суд не вбачає.

Європейський суд з прав людини у п.65 рішення по справі «Коробов проти України» зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, давши їм оцінку згідно з вимогами ст.94 КПК України, суд дійшов висновку про повну доведеність «поза розумним сумнівом» вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчинені злочину за обставин, викладених у обвинувальному акті від 27 листопада 2018 року, і її умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Доводи ОСОБА_7 про свою часткову винуватість щодо меншої кількості спричинених тілесних ушкоджень, а також щодо ненанесення потерпілій тілесних ушкоджень іншою особою, суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення з метою пом`якшення покарання та сприяння уникненню можливого покарання невстановленої особи, оскільки ці її доводи спростовуються сукупністю покладених в основу вироку доказів, які не викликають у суду жодних сумнівів.

Послідовні показання законного представника та вказаних свідків, які були допитані в суді під присягою (за виключенням померлого ОСОБА_28 ), повністю узгоджуються з іншими доказами, і, на думку суду, логічно вписуються в картину події злочину.

Аналіз усіх доказів по справі дає суду підстави для висновку про повну доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, встановлених органом досудового розслідування, та про необхідність призначення покарання, передбаченого законом.

При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи та особу ОСОБА_7 , - раніше не судима і не притягалася до кримінальної відповідальності, офіційно працює, позитивно характеризується директором КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» і директором Дніпровського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Дніпровської РДА, за місцем проживання характеризується - задовільно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає з батьком, ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які за рішенням виконавчого комітету Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 751 від 04 вересня 2018 року вилучені із сім`ї ОСОБА_7 і влаштовані до КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома».
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд не вбачає.

Обставинами, що обтяжують її покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо малолітньої дитини.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст.65-67 КК України, враховуючи обставини справи та особу ОСОБА_7 , її ставлення до наслідків вчиненого злочину, а також думку прокурора та законного представника малолітньої потерпілої щодо виду покарання, суд вважає необхідним призначити покарання у виді виправних робіт на строк, передбачений санкцією ч.1 ст.125 КК України, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів як нею, так і іншими особами.

Менш суворий вид покарання, а саме штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.125 КК України, про що у судових дебатах і останньому слові просили захисник і обвинувачена, на думку суду, буде недостатнім за вчинений злочин, а також не буде сприяти укріпленню законності та довіри суспільства до судової влади.

Під час досудового розслідування обвинуваченій запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_16 і витрати на залучення експертів стороною обвинувачення не заявлялися.
Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді виправних робіт за місцем роботи строком 1 (один) рік з відрахуванням із заробітку 10 % в дохід держави.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1