Справа № 140/2844/18
№ 1-кп/140/348/18

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2018 року. Немирівський районний суд
Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР №0000377 від 16.08.2018 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 15 серпня 2018 року близько 20:30 год. перебуваючи у одній із кімнат житлового будинку по АДРЕСА_1 , де він проживає, під час спільного перегляду телевізору почав заважати ОСОБА_7 , який у свою чергу зробив йому неодноразові зауваження, у зв`язку із чим між ними виникла суперечка, після чого у ОСОБА_4 виник намір на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 пішов до іншої кімнати будинку, де взяв у праву руку кухонний ніж сріблястого кольору з металевою рукояткою, з яким повернувся до кімнати, де перебував ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Побачивши у руках ОСОБА_4 вказаний кухонний ніж, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою унеможливлення нанесення їм тілесних ушкоджень, почали відбирати у нього взятий ним ніж, однак ОСОБА_9 під час цього, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та незворотність їх наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, використовуючи малозначний привід з надуманих спонукань умисно наніс ОСОБА_7 один удар лезом ножа в область його обличчя та два удари лезом ножа в область його грудної клітки зліва.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 148 від 26.10.2018, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани в області грудної клітки зліва по передній поверхні з ушкодженням лівої легені, лівого купола діафрагми, лівостороннього гемопневмотораксу; колото-різаної рани по задній поверхні грудної клітки, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням задньої стінки шлунку з кровотечею в черевну порожнину, яке ускладнилось в послідуючому серозно-фіброзним перетонітом; різаної рани нижньої губи.

Згідно цього ж висновку судово-медичного експерта: ушкодження у вигляді різаної рани нижньої губи - відноситься до легких тілесних ушкоджень, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (п.2.3.2а); ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітки по передній поверхні з ушкодженням лівої легені, лівого купола діафрагми, лівостороннього гемопневмотораксу; колото-різаної рани по задній поверхні грудної клітки, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням задньої стінки шлунку з кровотечею в черевну порожнину, яке ускладнилось в послідуючому серозно-фіброзним перетонітом - відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили загрозливі для життя явища в момент їх заподіяння.

В даний час підозрюваний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді «Шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, із стійким сформованим психопато-подібним типом дефекту, із частими декомпенсаціями дефекту, стан суб.компенсації» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.00» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), у зв`язку з чим також не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, усвідомлювати факти, що мають значення для даного кримінального провадження, надавати про них пояснення та свідчення, приймати участь у судово-слідчому розслідуванні.

З урахуванням дійсного актуального психічного стану підозрюваного, наявності у нього високого ступеня дезорганізації психічної діяльності, емоційно-вольових розладів, активний тип суспільної небезпеки, у скоєнні якого він підозрюється, на підставі вимог ч. 5 ст. 94 Кримінального Кодексу України, підозрюваний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом».

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 291 від 10.09.2018, для об`єктивного визначення психічного стану ОСОБА_4 , притаманних йому індивідуально-психологічних особливостей, останній потребує тривалого спостереження в умовах психіатричного стаціонару з наступним проведенням стаціонарної судово-психологічної експертизи. Ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду від 20.09.2018, клопотання про проведення стаціонарної судово-психологічної експертизи підозрюваному ОСОБА_4 задоволено та надано дозвіл на проведення вищевказаної експертизи в умовах стаціонару комунальної установи Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я, яку у подальшому проведено. Відповідно до висновку стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи № 82 від 01.11.2018 «Підозрюваний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді «Шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, із стійким сформованим психопато-подібним типом дефекту, із частими декомпенсаціями дефекту, стан декомпенсації» (що відповідало діагностичним критеріям рубрики «F20.00» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), яке позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про застосування заходів медичного характеру підтримав, просив його задовільнити, оскільки є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характер відносно ОСОБА_4 ..
Будучи допитаним в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, пояснив що він нічого не пам`ятає як вчинив кримінальне правопорушення і наніс тілесних ушкодження потерпілому ОСОБА_7 через напад агресії, можливо ударив ножем. Не заперечує щодо застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 дав покази що ОСОБА_4 був п`яний, вів себе агресивно, ОСОБА_7 зробив йому зауваження, після чого ОСОБА_4 пішов в іншу кімнату взяв ножа і наніс йому тілесні ушкодження. Просить застосувати відносно ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру. Подія відбувалася в кімнаті будинку

Будучи допитана в судовому засіданні законний представник ОСОБА_5 дала покази, що 15.08.2018 року її зателефонувала мати і повідомила, що ОСОБА_4 ножем підрізав сина ОСОБА_7 .. Син лікувався 35 днів, з яких 8 днів перебував в реанімаційному відділенні. Зазначила, що ОСОБА_4 агресивний, часто лікується, являється інвалідом другої групи психічного захворювання. Просить застосувати відносно ОСОБА_4 примусові задоди медичного характеру.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просить задовільнити клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 оскільки він є неосудним і потребує лікування.

Крім наданих показів, судове слідство доповнено ще письмовими доказами, зібраними по кримінальному провадженні, висновками експерта №125 від 14.09.2018 року, № 148 від 26.10.2018 року про заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 291 від 10.09.2018 року згідно якого ОСОБА_4 встановили діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, внутрішня напруженість, підозрілість, відсутність почуття дистанції, збідненість, неадекватність емоцій, розірванність мислення у зв"язку з чим ОСОБА_4 потребує тривалого спостереження в умовах психіатричного стаціонару, висновком судової психолого-психіатричної експертизи №82 від 01.11.2018 року де зазначено, що ОСОБА_4 в преіод скоєння кримінального правопорушення не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними і з урахуванням дійсного актуального психічного стану ОСОБА_4 , наявності у нього високого ступеня дезорганізації психічної діяльності, емоційно-вольових розладів, активний тип суспільної небезпеки у скоєнні якого він обвинувачується, на підставі вимог ч.5 ст.94 Кримінального Кодексу України, підозрюваний ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, висновком експерта №148 від 04.10.2018 року згідно якого ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани в області грудної клітки зліва по передній поверхні з ушкодженням лівої легені, лівого купола діафрагми, лівостороннього гемопневмотораксу; колото-різаної рани по задній поверхні грудної клітки, яка проникає в черевну порожнину з ушкодженням задньої стінки шлунку з кровотечею в черевну порожнину, яке ускладнилось в послідуючому серозно-фіброзним перетонітом; різаної рани нижньої губи і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили загрозливі для життя явища в момент їх заподіяння, протоколм місця події, протоколом допиту потрпілого, протоколами слідчого експеременту, довідкою Немирівської ЦРЛ.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає, що підозра пред`явлена ОСОБА_4 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, його дії органами досудового розслідування кваліфіковано вірно за ст. 121 ч. 1 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Відповідно до ч.2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.
За змістом статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, які вчинили у стані осудності злочини; які вчинили у стані обмеженої осудності злочини; які вчинили злочин у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, зокрема, примусовий захід медичного характеру госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого суспільно-небезпечного діяння суд враховує, що вчинене суспільно небезпечне діяння, тобто умисне протиправне заподіяння тілесних ушкоджень небезпечного для життя в момент заподіяння, характеризує ОСОБА_4 , як особу з підвищеним ступенем небезпечності.
На підставі вищевикладеного суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 з урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечного діяння, необхідно задовольнити і застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Застосування інших видів примусових заходів медичного характеру , передбачених ст. 94 КК України, відносно ОСОБА_4 , суд не вбачає.
Сукупність вказаних доказів дає зробити висновок, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. ст. 121 КК України в стані неосудності і відповідно до ч.2 ст. 19 КК України суд вважає необхідним застосувати до нього примусовий захід медичного характеру. Передбачений п. 3 ч.1 ст. 94 КК України, ч. 2 ст. 513 КПК України, госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази, процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 19,92-94 КК України, ст.ст.371,372, 512,513 КПК України,суд
УХВАЛИВ:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом у зв`язку із вчиненням суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо так у скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: (підпис) Копія вірна Суддя: