Провадження №1-в/127/764/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про звільнення його від подальшого відбування покарання на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення його від подальшого відбування покарання на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, яке мотивоване наступним. Вироком Верховного суду АР Крим від 22.03.2001 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Даний вирок суду набув законної сили 24.05.2001 року на підставі ухвали Верховного суду України. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахується з 27.05.2000 року.

Відповідно до ст. 49 КК України (в редакції 1960 року), обвинувальний вирок не виконується, якщо його не було виконано протягом десяти років з дня набрання вироком законної сили.

Враховуючи, що на даний час з моменту набуття вироком законної сили пройшло більше десяти років, ОСОБА_5 просить суд звільнити його від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав з викладених в ньому підстав.

Захисник ОСОБА_4 просив суд задовольнити клопотання його підзахисного.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що клопотання задоволенню не підлягає та просив суд відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.

ОСОБА_5 засуджений вироком Верховного суду Автономної Республіки Крим від 22.03.2001 року за ст. ст. 69, 70, ч. 2 ст. 75, ч. 2 ст. 86, ст.. 17 ч. 2 ст. 86, п. п. «ж», «з» ст. 93, ч. 2 ст. 123, ч. 2 ст. 142, ч. 1 ст. 145, ст. ст. 190-1, 208, ч. 3 ст. 215-3, ч. 1 ст. 222, ч. 2 ст. 223, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахується з 27.05.2000 року. Даний вирок суду набув законної сили 24.05.2001 року на підставі ухвали Верховного суду України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.2018 року ОСОБА_5 , на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, було зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України (1960 року), обвинувальний вирок не виконується, якщо його не було виконано в строк десять років при засудженні до більш суворого покарання, ніж позбавлення волі строком на п`ять років, рахуючи з дня набрання вироком законної сили.

Обвинувальний вирок відносно ОСОБА_5 набув законної сили 24.05.2001 року та звернений до виконання в межах строків визначених Законом. Таким чином, обвинувальний вирок суду набрав законної сили до закінчення відповідного строку давності, тому ОСОБА_5 підданий законному засудженню за вчинені ним злочини.

Суд вважає, що посилання заявника ОСОБА_5 як на підставу для звільнення його від відбування покарання ст. 49 КК України (1960 року), є надуманими та такими, що не відповідають вимогам законодавства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, тому у ньому слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст.. 49 КК України (1960 року), суд, -

УХВАЛИВ:

В клопотанні ОСОБА_5 про звільнення його від подальшого відбування покарання на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя :