Справа № 450/4020/18 Провадження № 1-кп/450/156/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001080 від 10.06.2018 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оброшине Пустомитівського району Львівської області, громадянина України, з середньою освітою , працюючого у ДПДГ «Оброшине» на посаді водія-експедитора, не військовозобов`язаного, одруженого, інваліда 3-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 286 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,-
встановив:
судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 , працюючи водієм-експедитором у ДПДГ «Оброшине» та будучи зобов`язаний забезпечувати належний технічний стан ввіреного йому у користування автомобіля «ГАЗ» модель «2705-288 ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконуючи роботи, пов`язані із розвезенням продукції підприємства по визначених місцях, проявив неуважність, належним чином не стежив за технічним станом ввіреного йому транспортного засобу, допустивши застосування на такий двох нестандартних гайок в кріпленні дисків спареного заднього лівого колеса до маточки, різьба яких була несумісною з різьбою гайок. Внаслідок цього 09 червня 2018 року, близько 18 год. 30 хв., водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ГАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по вул. Шевченка с.Годовиця Пустомитівського району Львівської області у напрямку від автодороги «Львів-Пустомити-Щирець-Меденичі» до с.Басівка вказаного району, маючи технічну можливість в процесі експлуатації даного автомобіля виявити биття пари задніх спарених лівих коліс одне об одне та об інші елементи автомобіля (ходової частини, кузова), а також розхитування задньої частини автомобіля, ігнорував неналежний технічний стан автомобіля, своєчасно не вжив заходів для його зупинки й перевірки технічного стану, не забезпечив безпеку дорожнього руху, що призвело до поступового пошкодження всіх інших елементів кріплення дисків спареного заднього лівого колеса та самих дисків, та в подальшому до роз`єднання колеса в ході руху цього автомобіля поблизу будинку №50 вул. Шевченка, с.Годовиця, самовільного сходження на дорогу із подальшим наїздом одного з цих коліс на пішохода ОСОБА_5 , яка рухалась по краю проїжджої частини дороги у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у виді закритого перелому зовнішнього виростка правої великогомілкової кістки із зміщенням фрагментів, забійні садна верхньої третини правої гомілки, масивний підшкірний крововилив правої половини тазу, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості.

За таких обставин ОСОБА_3 будучи особою, яка керує транспортним засобом, своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, визнав частково, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема пояснив, що з травня 2017 року по даний час він працює водієм-експедитором в ДПДГ «Оброшине» , та за ним закріплений вантажний автомобіль «ГАЗ» , реєстраційний номер НОМЕР_1 . Технічний огляд даного автомобіля проводився приблизно у квітні 2018р. спеціалістами станції технічного обслуговування в його присутності, і такий був технічно справним. Вранці 09.06.2018р. при виїзді з гаража автомобіль теж був технічно справний, оскільки такий він оглянув. Біля 19 год. він їхав на даному автомобілі по центральній дорозі с. Годовиця зі швидкістю біля 40 км/год., бачив як назустріч йому йшла потерпіла, і в той момент несподівано для нього автомобіль різко похилився в ліву задню частину, із-за чого він негайно зупинив автомобіль та побачив, як одне з коліс покотилося спереду. Він негайно вискочив з автомобіля, недалеко від якого побачив потерпілу, яка лежала непритомною, надав їй необхідну та можливу допомогу, викликав «швидку допомогу» та дочекався працівників поліції. ДПТ сталася із-за того, що два задніх лівих спарених колеса злетіли з кріплення, одне з яких травмувало потерпілу. Після ДТП він провідував потерпілу в лікарні, частково відшкодував їй спричинену шкоду, з потерпілою вони примирилися і така не має до нього претензій. Вину визнає в тому, що з його вини була травмована потерпіла, однак не може пояснити, чому так сталося, що колеса злетіли з кріплення, оскільки він утримував автомобіль в технічно справному стані,тому винним визнає себе частково.

ОСОБА_3 у вчиненому розкаявся, просив застосувати до нього покарання, не пов`язане з позбавленням волі та не позбавляти права керування транспортними засобами. Просить врахувати, що являється інвалідом 3-ї групи, пенсіонер та працює водієм.
Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його винність у скоєному повністю стверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:
- даними у судовому засіданні показами потерпілої ОСОБА_5 про те, що 09.06.2018р. вона по закінченню робочого дня, після 20 год. поверталася додому та проходила по вул.Шевченка села Годовиця Пустомитіівського району. В цей час їй назустріч їхав з незначною швидкістю автомобіль ГАЗ, та після того, як автомобіль «підкинуло» вона побачила, що від нього відірвалось колесо, яке збило її. Від того удару вона впала та втратила свідомість. Коли прийшла до тями, біля неї був ОСОБА_3 , який викликав лікарів та поліцію. На стаціонарному лікуванні вона перебувала біля 2-х місяців, та ще 5 місяців лікувалась амбулаторно. В лікарні їй провели операцію, в даний час із-за отриманих в ДТП травм вона не може нормально ходити, тому її визнано інвалідом 3-ї групи . Коли перебувала в лікарні, ОСОБА_3 провідував її, надавав деяку допомогу, на даний час в рахунок відшкодування спричиненої шкоди дав їй 5 тис. грн. З обвинуваченим вона примирилася та прощає тому вчинене, при обранні ОСОБА_3 покарання просить не позбавляти такого права керувати транспортними засобами;
- протоколом огляду місяця ДТП від 09.06.2018р , згідно якого місцем дорожньо-транспортної пригоди є частина асфальтованої дороги ширинорю 5 мітрів навпроти буд.№50 по вул.Шевченка в с.Годовиця Пустомитівського району, за результатами якого складено схему огляду місця події та фототаблицю із зображенням обставин ДТП;
- протоколом огляду місяця події від 11.06.2018р , згідно якого слідчим за участю понятих та водія ОСОБА_3 був оглянутий автомобіль ГАЗ р.н. НОМЕР_1 , який знаходився на території майданчику тимчасовго утримання та на якому виявлені несправності в частині кріплення правих задніх коліс;
- Висновком судово-медичної експертизи №64/2018 від 11.07.2018р., згідно якої
при огляді у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження, які могли утворитися незадовго до поступлення потерпілої у лікарню, можливо 09.06.2018р. від дії тупих предметів, яким могли бути удари такими предметами під час ДТП, викликали тривалий розлад здоров`я і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості;
- Висновком судової металографічної експертизи №4342 від 19.11.2018р., згідно якої застосування на автомобілі ГАЗ р.н. НОМЕР_1 двох нестандартних гайок в кріпленні дисків спаренного заднього лівого колеса до маточини, напрям витків різьби яких не відповідав напрямку витків різьби на двох болтах маточини заднього лівого колеса, стало причиною пошкодження всіх інших елементів кріплення дисків та самих дисків, що в кінцевому випадку привело до роз`єднання колеса під час руху автомобіля;
- Висновком судової автотехнічної експертизи №1/866 від 17.07.2018р., згідно якої на момент огляду робоча гальмівна система та система рульового управління досліджуваного автомобіля «ГАЗ» р.н. НОМЕР_1 знаходяться в працездатному стані та можуть виконувати функції, передбачені конструкцією.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення доведена повністю, кваліфікація його неправомірних дій за ч.1 ст.286 КК України є правильною, оскільки він , будучи особою, яка керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило середньої тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, має постійне місце праці та проживання, пенсійного віку та визнаний інвалідом 3-ї групи загального захворювання, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст.286 КК України у межах санкції цієї частини ст.286 КК України.
З огляду на викладене та враховуючи позицію прокурора, який просив призначати покарання у виді 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з застосуванням додаткового покарання у виді позбавленням права керування транспортним засобом, позицію потерпілої, яка просила призначити покарання без позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого та можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання.Тому йому слід призначити покарання у вигляді штрафу.
Крім того, враховуючи позицію як прокурора так і потерпілого , беручи до уваги принцип змагальності в кримінальному процесі, а також ту обставину, що обвинувачений являється інвалідом та працює водієм, і такий його вид діяльності являється одним із способів доходу та утримання сім`ї, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Судовими витратами у даному кримінальному провадженні є витрати на залучення експертів, які склали в загальному 7150,00 грн., оскільки такі здійсненні на отримання висновків експертиз, що лягли в основу обвинувачення. Тому такі підлягають стягненню з обвинуваченого.
По даному кримінальному провадженні було визнано речовими доказами автомобіль «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та який 02.07.2018р. переданий на зберігання законному володільцю.
Цивільний позов по справі не заявлявся, інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст.94,368-371,372-376,392-395,532 КПК України, суд-
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1ст. 286 КК України та визначити йому покарання у виді штрафу розміром триста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100,00 грн.( п`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок), без позбавлення права права керувати транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати , пов`язані з залученням експертів, розміром 7150,00 грн.( сім тисяч сто п`ятдесят гривень 00 копійок).
Речові докази по справі: автомобіль «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили, повернути законному власнику.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляції вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1