Справа№751/4340/18
Провадження №1-кп/751/74/19
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2019 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2018 за № 0004117 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, не працюючого, неодруженого, із повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

- 24.01.2018 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 185 КК України та вироком Апеляційного суд Чернігівської області від 23.03.2018 до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України;

- 12.11.2018 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

В с т а н о в и в :

03.06.2018, в період часу з 21 год. 30 хв. по 22 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в кв. АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом вільного доступу, з дивану таємно викрав мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 6s» 64Gb, вартістю 11075 грн. 08 коп., що належить ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України фактично не визнав. Пояснив, що в період з 31.05.2018 по 04.06.2018 він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували в квартирі, яку останній винаймав для відпочинку. Періодично до вказаної квартири приходила його подруга ОСОБА_9 , яка протягом часу сумісного відпочинку неодноразово давала йому свій телефон для користування. 03.04.2018 близько о 21 год. прийшла ОСОБА_10 та залишилась до ранку. Він з ОСОБА_11 сидів на кухні, а ОСОБА_10 пішла спати в кімнату, взявши з собою телефон. Коли остання спала, він не будивши, взяв її телефон для того, щоб зателефонувати та з ОСОБА_11 вийшли з квартири прогулятись до 32 школи і купити цигарки. У вказаний телефон, вставив свою сім карту, оскільки його телефон не працював. Наміру на викрадення телефону у нього не було. Сівши в таксі вони з ОСОБА_11 поїхали до вул.. Рокосовського в м. Чернігові у справах. Маша телефонувала йому з телефону ОСОБА_8 . Він їй повідомив, що телефон знаходиться в нього та що скоро він повернеться. Потім йому зателефонувала знайома ОСОБА_12 та сказала, що вона потрапила в лікарню, та їй потрібні терміново гроші в сумі 5 тис. грн. Він під`їхав до ломбарду, де неподалік випадково зустрів знайомого та запитав, чи є в нього паспорт і попросив закласти на його ім`я телефон в ломбард. В ломбарді за телефон дали 4400 грн., 50 грн., з яких він дав знайомому, який заклав телефон у ломбарді. До квартири де відпочивали більше він не повертався. Пізніше він зустрівся з ОСОБА_13 , якій повідомив, що телефон у ломбарді. Шкодує, що взяв телефон, проте наміру на його викрадення у нього не було.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_14 перебуває у дружніх відносинах. 31 травня 2018 вона пришла в орендовану ОСОБА_8 квартиру, яка знаходиться біля 32 школи. В даній квартирі вони відпочивали декілька днів. Вона ходила на роботу. ОСОБА_15 протягом всього часу перебування її в квартирі брав її телефон для користування інтернетом та дзвінків. 03.06.2018 ввечері вона також приїхала до квартири, де були ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , з якими вона відпочивала. Потім, оскільки їй наступного дня потрібно було йти на роботу, вона забрала телефон з кухні та пішла спати. Коли прокинулась, то в квартирі ОСОБА_15 та ОСОБА_11 не було. Вона помітила зникнення телефону та розбудила ОСОБА_19 . Телефону вони не знайшли. ОСОБА_20 під подушкою знайшов свій телефон, на який прийшло смс про те, що її телефон у ОСОБА_21 та, що вони скоро будуть. З номеру ОСОБА_22 вона неодноразово телефонувала на свій номер- ОСОБА_15 брав трубку та заспокоював її, казав, щоб вона не переймалась, що телефон у нього та що вони через 1,5 години будуть. Вона зателефонувала на свій номер ще через 2 години, однак її телефон вже був не на зв`язку. Близько 4-ї години прийшов ОСОБА_11 і повідомив, про те, що телефон у ОСОБА_15 , однак його затримала поліція. 06.06.2018 з нею на зв`язок вийшов ОСОБА_11 , а потім ОСОБА_15 . З ОСОБА_15 в цей же день вона зустрілась та він повідомив їй про те, що телефон здав у ломбард, оскільки йому були терміново потрібні гроші, обіцяв його викупити. Вона дала ОСОБА_15 термін для повернення телефону 5 днів. Однак, оскільки телефону їй повернуто не було, 11.06.2018 вона написала заяву до поліції. На даний час претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_3 не має, просить, щоб його суворо не карали.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України підтверджується наступними доказами.

Відповідно до протоколу прийняття заяви потерпілої про вчинене кримінальне правопорушення від 11.06.2018 ОСОБА_5 вказала про факт викрадення телефону Iphone 6s в ніч з 03.06.2018 на 04.06.2018 після відпочинку з друзями за адресою: м. Чернігів, вул.. 1-ї Гв. Армії в м. Чернігові ( а.с. 65).

Відповідно до фіскального чеку ТОВ Магазин «Алло» від 19.05.2018 вартість телефону Iphone 6s 64Gb становить 11075,08 грн.( а.с. 66).

Відповідно до специфікації до договору кредиту (застави) ( а.с. 77), яка була оглянута відповідно до протоколу огляду документа від 18.06.2018, мобільний телефон Iphone 6s 64Gb IMEI НОМЕР_1 являється предметом застави, оціночна вартість якого становить 4400 грн. Позичальником згідно даного договору є ОСОБА_23 ( а.с. 43).

Як вбачається з протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 21.06.2018 в приміщенні ломбарду за адресою: м. Чернігів, вул. Рокосовського, 43 було оглянуто мобільний телефон Iphone 6s 64Gb IMEI НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_5 . Вказаний телефон вилучено (а.с. 89-92).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.06.2018, в присутності понятих свідок ОСОБА_23 на фото № 3, на якому зображено ОСОБА_3 , впізнав чоловіка на ім`я ОСОБА_15 , який попрохав його здати до ломбарду на свій паспорт мобільний телефон Iphone 6s ( а.с. 68-70).

Відповідно до протоколу огляду речей від 18.06.2018, в присутності потерпілої ОСОБА_5 було оглянуто мобільний телефон Iphone 5s 16 Gb, де у меню «смс повідомлень» мається повідомлення від контакта який підписаний « ОСОБА_8 » яке надійшло на даний телефон. з вкладеним скрин-шотом екрану іншого мобільного телефону із зображенням смс-повідомлення, яке надійшло 03.06.2018 о 22 год. 16 хв. з наступним змістом: «Скажи Маше взял моб ато я без связи скоро будем». Дане повідомлення надійшло з номеру НОМЕР_2 ( а.с. 79-82).

Свідок ОСОБА_24 в судовому засідання показав, що на початку червня 2018 року в період часу з 17-19 год. він зустрів знайомого ОСОБА_25 та наглядно знайомого ОСОБА_3 та запросив їх до квартири за адресою: АДРЕСА_4 , яку він знімав щодобово, де відпочивли. Вони сиділи пили пиво. ОСОБА_3 запросив знайому ОСОБА_10 , яка прийшла в вечорі після роботи. У ОСОБА_3 не працював телефон, а тому він декілька разів брав телефон у ОСОБА_10 , з яким виходив поговорити та через 5-7 хв. повертав його. Потім ОСОБА_26 пішла спати та забрала телефон з собою. Через деякий час він пішов спати також. ОСОБА_3 з ОСОБА_11 були на кухні. Через деякий час його розбудила ОСОБА_10 та сказала, що пропав телефон. На своєму телефоні він побачив смс від ОСОБА_3 з таким змістом: «Предай ОСОБА_27 , что телефон у меня». ОСОБА_10 зателефонувала ОСОБА_3 , який повідомив, що через 1,5 години вони повернуться. В 5 годин ранку прийшов ОСОБА_11 та відчинив їх та повідомив, що ОСОБА_3 затримала поліція. Згодом він дізнався, що телефон був у ломбарді.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні показав, що перебуває у дружніх відносинах з потерпілою та обвинуваченим. Втрьох з ОСОБА_29 , ОСОБА_30 вони відпочивали у квартирі, яку ОСОБА_8 орендував. Потім ОСОБА_31 . Він бачив телефон ОСОБА_32 . Це був ОСОБА_33 . ОСОБА_15 брав у ОСОБА_32 телефон для користування інтернетом. ОСОБА_15 запропонував прогулятись містом. В цей час ОСОБА_26 та ОСОБА_20 спали. Він не пам`ятає, чи був телефон ОСОБА_10 у Коюда, коли вони виходили. Вони пішли до школи № 32, викликали таксі. ОСОБА_15 попросив водія таксі зупинити машину біля приміщення ломбарду, що знаходиться навпроти кафе «Сан Сіті». Було близько 10 год. вечора. ОСОБА_15 вийшов з машини, біля приміщення ломбарду зустрів ОСОБА_34 , з яким вони разом зайшли до приміщення ломбарду. Чому вони труди ходили, він не цікавився. Про зникнення телефону ОСОБА_32 він дізнався пізніше. Він вийшов на зупинці «Прогрес» і повернувся до квартири десь о 2-й годині ночі. ОСОБА_15 зателефонував та повідомив, що потрапив в поліцію і просив передати, що телефон у нього та, щоб ОСОБА_26 не хвилювалась.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показав, що є знайомим ОСОБА_3 на початку літа вони зустрілись та ОСОБА_3 сказав, що йому терміново потрібні гроші та спитав, чи є в нього паспорт. Після чого в ломбарді був на його документи закладений телефон, який дав ОСОБА_35 . Пізніше хтось із друзів ОСОБА_3 попросив його зайти в ломбард продовжити термін кредиту ще на 2 тижні, що він і зробив.

Відповідно до п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06 листопада 2009 року №10 крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Таємним вважається викрадення, коли воно вчинюється за відсутності особи, у власності чи під охороною якої перебувало майно, що викрадається, або у присутності такої особи непомітно для неї, а також у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють акту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, який виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, сильне сп`яніння тощо).

Доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України суд вважає безпідставними, оскільки наведеними вище доказами повністю підтверджено, що ОСОБА_3 непомітно без дозволу потерпілої, коли остання спала, вилучив у неї майно, а саме телефон, і мав реальну можливість користуватись ним та розпоряджатись, що в кінцевому результаті виразилось у здачі ОСОБА_3 телефону потерпілої до ломбарду та отримання за це грошових коштів. Повідомлення згодом потерпілій про те, що він взяв телефон та про те, що здав у ломбард не виключає складу кримінального правопорушення, а саме таємного викрадення чужого майна, оскільки даний злочин є закінченим з моменту заволодіння майном потерпілої.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується загальними засадами призначення покарання, враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного і відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд не визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину обвинуваченого, як обставину, що пом`якшує покарання оскільки обвинувачений в судовому засіданні вину у вчиненні крадіжки не визнав зазначаючи, що відбулось непорозуміння з потерпілою, жодних дій з боку обвинуваченого щодо сприяння розкриттю злочину також не встановлено.

Рецидив злочинів в даному кримінальному провадженні не може бути врахований як обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та підлягає виключенню, оскільки на момент вчинення злочину обвинувачений мав судимість за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.01.2018 за ч. 1 ст. 185 КК України, яка охоплюється кваліфікуючою ознакою повторності. Інші судимості на день вчинення злочину в силу ст. 89 КК України були погашені.

Приймаючи до уваги особу обвинуваченого те, що він раніше судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, враховуючи досудову доповідь органу пробації, відсутність негативних характеристик, спосіб вчинення злочину, його наслідки, розмір заподіяної шкоди, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи думку потерпілої, яка матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, і вважає, що саме таке покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, остаточне покарання необхідно призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.11.2018, відповідно до якого ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно рахувати з моменту затримання на виконання вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.11.2018.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,-

Засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання за ч. 2 ст. 185 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.11.2018, і остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 10 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання на виконання вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.11.2018.

Речові докази по справі: специфікацію до договору кредиту (застави) ГПН536338 - залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон Iphone 6s 64Gb IMEI НОМЕР_1 - залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1