Єдиний унікальний номер 205/3138/19
Провадження №1-кп/205/770/19
У Х В А Л А

08 квітня 2019 року Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 в межах граничного строку, визначеного КПК України, мотивуючи своє клопотання наявними для даного кримінального провадження ризиками, передбаченими ст.177 КПК України.
Так, прокурор вважав, що в разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який обвинувачений зможе продовжити вчиняти злочини, про що свідчить той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв інкриміновані йому злочини в період відбуття умовного терміну покарання за попередньою судимістю.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти клопотання прокурора.
Суд вирішуючи питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку учасників судового засідання, їх доводи і обґрунтування, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні №1-р/2017 від 23.11.2017 року зазначив, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.
Така позиція Конституційного Суду України узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає обґрунтованим і доведеним наявність ризику того, що обвинувачений може продовжити вчиняти злочини, про що свідчить той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив дані злочини в період відбуття умовного покарання за попередньою судимістю.
Разом з цим, судом, у відповідності до п.2 ч.1 ст.178 КПК України, взято до уваги і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 в разі визнання його винуватим у інкримінованих злочинах, які, відповідно до положень ст.12 КК України, належать до категорії тяжких злочинів проти власності, а тому, на думку суду, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає вимогам нині діючого КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Обвинуваченому обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, а саме до 06 червня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Згідно з оригіналом: Суддя -

Секретар -