Провадження № 11-кп/4820/53/19
Справа № 688/899/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, Доповідач ОСОБА_2
ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 01 лютого 2018 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2018 року,

у с т а н о в и л а :
Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 12 вересня 2018 року,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працює, неодружений, судимий вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 лютого 2015 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взято його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 12 вересня 2018 року.

Стягнуто з нього витрати за проведення експертизи у сумі 429 грн. в дохід держави.

Речовий доказ: ключі у кількості 6 штук, які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Шепетівського ВП ухвалено знищити. Планшет марки «Дігма», авто магнітола марки ECLIPS та музичний адаптер, які передано на зберігання ОСОБА_9 , залишено останньому за належністю.

За вироком суду, 31 січня 2018 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_7 зайшов у домоволодіння по АДРЕСА_2 , де помітив автомобіль марки «ВMW» моделі 520, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ПП ВИСТОВИР» та яким користується ОСОБА_10 , з якого вирішив викрасти грошові кошти.

Цього ж дня та у цьому ж місці ОСОБА_7 , який має непогашену судимість за злочини проти власності, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, близько 23-ї години 35 хвилин, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, відкрив незамкнені задні праві пасажирські двері указаного автомобіля та проник у його салон.

Перебуваючи у салоні вищевказаного автомобіля, ОСОБА_7 , переслідуючи мету вчинення крадіжки чужого майна, керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно та повторно викрав грошові кошти в сумі 4 600 грн., які належать ОСОБА_10 , після чого з місця вчинення злочину втік, а викрадені кошти у подальшому витратив на особисті потреби.

Крім того, о 21-й годині 05 хвилин 23 лютого 2018 року ОСОБА_7 знаходився у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , де на узбіччі поблизу третього під`їзду вказаного будинку помітив припаркований зачинений легковий автомобіль марки «PEUGEOT» моделі «PARTNER», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить релігійній організації місії милосердя та доброчинності «ЕМАНУЇЛ» під користуванням ОСОБА_9 , який перебував поза візуальним спостереженням власника, користувача та інших осіб, після чого вирішив викрасти з нього речі, які належали ОСОБА_9 .

Тоді ж ОСОБА_7 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, підійшов до передньої лівої водійської двері вищевказаного транспортного засобу, після чого за допомогою ключів, які заздалегідь заготовив та приніс із собою, відчинив передні ліві водійські двері указаного автомобіля, що надало йому змогу проникнути у такий спосіб усередину салону.

У подальшому ОСОБА_7 , який має непогашену судимість за злочини проти власності, перебуваючи у салоні вказаного автомобіля, умисно, таємно та повторно, шляхом демонтажу із передньої панелі приладів даного автомобіля, викрав автомобільну магнітолу марки «Eclipse» моделі AVN5501D вартістю 500 грн., а з гнізда прикурювань викрав музичний адаптер марки «HZ» вартістю 100 грн. та з пасажирського переднього сидіння викрав планшет марки «DIGMA» моделі PS8006MG вартістю 1 300 грн., а всього на загальну суму 1 900 грн.

Викравши у такий спосіб із вищевказаного автомобіля музичний адаптер марки «HZ», ОСОБА_7 поклав його у ліву кишеню своєї куртки, планшет марки «DIGMA» моделі PS8006MG заховав під куртку, а автомобільну магнітолу марки «Eclipse» моделі AVN5501D поклав у пакет, який приніс із собою. Після цього ОСОБА_7 мав намір покинути салон вищевказаного транспортного засобу, намагаючись умисно, таємно та повторно викрасти вищевказані речі, проте виконавши усі дії, які вважав за необхідне, не довів злочин до кінця, з причин, що не залежали від його волі, не маючи можливості покинути зазначений автомобіль та розпорядитись викраденим майном, бо був виявлений на місці вчинення злочину потерпілим ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив скасувати вирок Шепетівського міськрайонного суду від 12 вересня 2018 року у частині призначення покарання та призначити йому умовний термін відбування покарання або зменшити термін позбавлення волі, призначений судом першої інстанції.

Уважав, що судом першої інстанції було допущено невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, при призначенні покарання судом не було враховано положення та вимоги ст.50 КК України та не взято до уваги положення ст.69 КК України.

Указував на те, що він співпрацював зі слідством, щиро розкаявся у вчинених злочинах.

На думку обвинуваченого, суд першої інстанції, позбавляючи його волі обмежив його в можливості створити сім`ю, влаштуватися на роботу, хоча положеннями ст.50 КК України метою покарання є не лише позбавлення волі, а й виправлення засудженого.

На думку обвинуваченого, покарання у вигляді позбавлення волі дуже різко впливає на особу взяту під варту та погіршує світогляд та подальше життя особи у суспільстві.

У доповненнях та змінах до апеляційної скарги на вирок Шепетівського міськрайонного суду від 12 вересня 2018 року, підтриманих обвинуваченим, захисник ОСОБА_8 просила скасувати вказаний вирок та ухвалити новий вирок, яким за епізодом обвинувачення ОСОБА_7 у викраденні 31 січня 2018 року коштів потерпілої ОСОБА_10 кримінальне провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України через відсутність в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України; за епізодом обвинувачення ОСОБА_7 у замаху на викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 23 лютого 2018 року пом`якшити ОСОБА_7 покарання волі за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, застосувавши ст.75 України чи ст.69 КК України.

Так, захисник вказувала, що ОСОБА_7 29 листопада 2018 року подав до апеляційного суду скаргу, в якій заперечив свою вину та причетність до крадіжки коштів з автомобіля потерпілої ОСОБА_10 біля 23 години 30 хвилин 2018 року, повідомив про наявність свідків, які можуть підтвердити його алібі щодо перебування в гостях у цей день та час.

Зі слів ОСОБА_7 , він з 22 години 31 січня 2018 року до 01 години ночі 01 лютого 2018 року перебував в гостях у сусідки ОСОБА_11 , яка проживає у будинку АДРЕСА_4 . Також ці обставини можуть підтвердити свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

У зв`язку з викладеним, за епізодом обвинувачення ОСОБА_7 у викраденні 31 січня 2018 року коштів потерпілої ОСОБА_10 кримінальне провадження підлягає закриттю через відсутність в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

За епізодом замаху на викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 призначене покарання, на її думку, підлягає пом`якшенню.

Також, захисник вказувала, що слід врахувати наведені пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_7 здійснює догляд за своєю матір`ю похилого віку, з якою проживає, та стан здоров`я якої на теперішній час є незадовільним.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу з внесеними до неї змінами та доповненнями з викладених у ній мотивів; думку прокурора, який заперечив проти її задоволення; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно (за епізодом замаху на викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 ), відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим та підтверджений сукупністю зібраних у кримінальному провадженні та детально викладених у вироку доказів, яким судом дана належна та повна оцінка і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Посилання сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за епізодом обвинувачення ОСОБА_7 у викраденні 31 січня 2018 року коштів потерпілої ОСОБА_10 не заслуговують на увагу та спростовуються з огляду на наступне.

Так, потерпіла ОСОБА_10 у суді першої інстанції показала, що 31 січня 2018 року у вечірній час залишила свій автомобіль марки «ВMW» моделі 520 на подвір`ї свого будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , даний автомобіль вона не зачиняла. Близько 23-ї години цього ж дня вона разом із чоловіком почули, як відкрився засув на воротах. Коли вийшли на подвір`я, то побачили, що дверка автомобіля з боку водія була відчинена. Вона одразу сіла в автомобіль та виявила, що з «бардачка» зникли 4 600 грн. Завдану шкоду ОСОБА_7 їй не відшкодував.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, повною мірою доведена зібраними та дослідженими судом доказами, зокрема:

- відомостями протоколу огляду місця події від 01 лютого 2018 року із фототаблицями до нього, відповідно до якого об`єктом огляду було домоволодіння ОСОБА_10 , яке розташоване у АДРЕСА_2 та автомобіль марки «ВMW» моделі 520, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27 березня 2018 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_7 у присутності потерпілої ОСОБА_10 розповів та показав, за яких обставин вчинив кримінальне правопорушення: як 31 січня 2018 року близько 23-ї години підійшов до автомобіля марки «ВMW» моделі 520, який був припаркований біля будинку розташованого у АДРЕСА_2 , відкрив задні ліві двері та проник у салон вказаного автомобіля, після цього відкрив «бардачок» та витягнув звідти гроші в сумі 4 600 грн. і залишив даний автомобіль.

Незначні суперечності у показаннях обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_10 , що видно із запису проведення слідчого експерименту від 27 березня 2018 року, щодо місця розташування цього автомобіля, не спростовують вини обвинуваченого та не впливають на кваліфікацію даного кримінального правопорушення.

У даному випадку підстав не приймати за належне та не вірити показанням потерпілої ОСОБА_10 щодо місця розташування вказаного автомобіля марки «ВMW» моделі 520, державний номерний знак НОМЕР_1 , немає, бо вони є послідовними та обґрунтованими.

Окрім цього, допитаний в судовому засіданні в суді першої інстанції по суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю та суду показав, що 31 січня 2018 року близько 23-ї години підійшов до автомобіля марки «ВMW» моделі 520, який був припаркований біля будинку розташованого у АДРЕСА_2 , відкрив задні ліві двері та проник у салон вказаного автомобіля. Після цього відкрив «бардачок» та витягнув звідти гроші в сумі 4 600 грн. У подальшому залишив даний автомобіль, а гроші витратив на власні потреби.

Інших обставин вчинення цього злочину чи наявності алібі ОСОБА_7 упродовж досудового розслідування та судового розгляду не повідомляв. Навпаки в судовому засіданні просив потерпілу ОСОБА_10 про відстрочку, щоб мати час відшкодувати завдану їй шкоду.

Тому з огляду на такі обставини, посилання ОСОБА_7 на своє алібі, яке полягало в тому, що він з 22 години 31 січня 2018 року до 01 години ночі 01 лютого 2018 року перебував в гостях у сусідки ОСОБА_11 , яка проживає у будинку АДРЕСА_4 , не заслуговує на увагу та розцінюється як спосіб захисту і уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особи винного, характеру та ступеню суспільної небезпеки вчиненого злочину, що ним вчинено злочин середньої тяжкості, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції обґрунтовано визнав щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, що раніше судимий Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області 11 лютого 2015 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, будучи 05 січня 2018 року по відбуттю строку покарання звільненим з місць позбавлення волі, протягом місяця продовжив свою злочину діяльність, пов`язану з незаконним заволодінням чужим майном, знову скоївши злочини середньої тяжкості проти власності, характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, врахувавши при цьому думку потерпілих щодо покарання, вимоги ст.ст.65, 66 КК України, суд першої інстанції обґрунтовано та законно, виходячи з меж санкцій статей, за якими кваліфіковано злочини, призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавленні волі як окремо за кожний злочин, так і за їх сукупністю.

Ураховуючи викладене, суспільну небезпеку скоєних злочинів та особу винного, даних досудової доповіді на обвинуваченого, суд першої інстанції обґрунтованого визнав, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише при реальному відбуванні строку покарання та неможливе без відбування призначеного покарання, тому не застосував до нього ст.75 КК України.

Таке покарання, на думку колегії суддів апеляційного суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Колегії суддів звертає увагу, що підстав для застосування ст.69 КК України, на чому наполягає сторона захисту, а саме призначення покарання нижче від найнижчої межі, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, відсутність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, не вбачається.

Обставини, на які посилається сторона захисту, зокрема на неналежний стан здоров`я та догляд за матір`ю обвинуваченого ОСОБА_14 , існували на час вчинення кримінальних правопорушень, однак не вплинули на обвинуваченого ОСОБА_7 і не забезпечили його належної поведінки.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є обґрунтованим та законним, а тому підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 418, 424, 426, 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2018 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з часу вручення йому копії судового рішення.

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:
Суддя Хмельницького
апеляційного суду ОСОБА_2