Справа № 480/1961/18
Провадження № 1-кп-480/152/19
Вирок
Іменем України
24 січня 2019 року Миколаївський районний суд Миколаївській області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
законних представників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за обвинуваченням: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зелений Яр Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 9 класу Зеленоярської ЗОШ І-ІІІ ступенів, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Зелений Яр Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 10 класу Зеленоярської ЗОШ І-ІІІ ступенів, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Встановив:
Суд визнав доведеним, що в кінці серпня 2018 року, близько 15год.00хв, точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 перебували на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3
В цей час, у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне збагачення шляхом заволодіння матеріальними цінностями, а саме будь-яким майном, яке знаходилось на території вище вказаного домоволодіння, з метою їх подальшого обернення на свою користь.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 вчинити крадіжку будь-якого майна та отримав згоду останнього.
У подальшому , переслідуючи корисливу мету підлітки перелізли через паркан на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 де в подальшому ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 вилучили скло з віконної шибки та через отвір, що утворився внаслідок їх дій, проникли в середину будинку, звідки з коридору квартири вчинили крадіжку гумового човна SeaHawk 300 вартістю 600 грн., та з спальної кімнати двох колонок 15-АС-404 до акустичної системи вартістю 200 грн за одну колонку.
Заволодівши вищевказаним майном з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зникли та розпорядились ним на власний розсуд, завдавши ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 1000 грн.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнали, щиро розкаялись та підтвердили обставини викладені у обвинувальному акті.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною вину обвинувачених в інкримінованому їм діянні. Це підтверджується сукупністю наступних доказів.
З протоколу огляду місця події та фототаблицями до неї від 19 вересня 2018 року вбачається, що крадіжка гумового човна SeaHawk 300 та двох колонок 15-АС-404 до акустичної системи, скоєна з території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 яке належить ОСОБА_10 .
Відшкодування завданої шкоди підтверджується зберігальною розпискою потерпілої ОСОБА_10 .
За таких обставин суд вважає вину обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведеною, а їх дії кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненне за попередньою змовою групою осіб поєднана з проникнення у житло.
Вказані докази, суд визнає належними, допустимими та достовірними, а їх взаємозв`язок достатнім та взаємоузгодженим, в розумінні критерію поза розумним сумнівом на підтвердження встановлених обставин та механізму заподіяння ОСОБА_4 та ОСОБА_5 крадіжки.
Відповідно до п.1, 2, 3, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також відповідно до п.1, 5, 10, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочин неповнолітніх при призначенні покарання підсудному, який визнається винним у вчиненні злочину, необхідно дотримуватися вимог ст.65 КК України, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При призначенні покарання у кожному конкретному випадку необхідно дотримуватися вимог кримінального закону, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо. При призначенні неповнолітньому покарання крім передбачених у статтях 65-67 КК обставин суди відповідно до ч.1 ст. 103 КК мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи. Звільнення неповнолітніх від покарання з випробуванням застосовується на тих же підставах, що й дорослих (статті 75-78 КК), з урахуванням особливостей, визначених у ст. 104 КК.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчиненого ними злочину.
Обставин, що обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обираючи міру покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особи обвинувачених, які раніше не судимі, не працюють, їх молодий вік, за місцем проживання та навчання характеризуються добре, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, їх щире каяття.
Призначаючи покарання, суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а так само попередження вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Крім того, враховуючи щире каяття обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , активне сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину, добровільне відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, суд вважає, що у відношенні них можливо застосувати ст.69 КК України і призначити їм покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, застосувавши статті 75, 104 КК України та встановленням обмежень, передбачених ст..76 КК України.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов потерпілими не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.368-371, 373, 374 КПК України, ст.104 КК України суд ,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України 30 діб арешту. На підставі ст.ст..75,104 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - один рік, не вчинить нового кримінального правопорушення. На підставі п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України 30 діб арешту. На підставі ст.ст..75,104 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку - один рік, не вчинить нового кримінального правопорушення. На підставі п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по даному кримінальному провадженню: гумовий човен SeaHawk 300 та дві колонки 15-АС-404 до акустичної системи залишити за належністю потерпілій ОСОБА_10 .
На вирок може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

24.01.2019