Провадження № 1-кп/523/621/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у присутності обвинуваченого, розглянувши у судовому засіданні у залі суду об`єднані обвинувальні акти кримінальних проваджень за №0004843 від 18.10.2018р., за №0004605 від 2.10.2018р., за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2 КК України, -

Встановив:
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходяться об`єднані обвинувальні акти з доданими до них документами за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2 КК України.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що 22.11.2018 року під час підготовчого провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 20.01.2019 року.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У ході судового засідання прокурор ОСОБА_3 надав письмове клопотання та заявив про необхідність продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що причетність обвинуваченого у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, є не працевлаштованим, не маючий постійного заробітку для матеріального існування, у зв`язку з чим існують певні ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілих, свідків, продовжити злочинну діяльність, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого. Прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання.
Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, при цьому не працевлаштований, так як вбачається не має міцних соціальних зв`язків, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_6 та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу - захисника ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, оскільки вважає, що ризики не доказані, також прокурор не довів, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого, ОСОБА_6 має місце проживання, по першому виклику буде з`являтися до суду, тому на думку сторони захисту можливо застосувати до підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту; обвинуваченого, який підтримав думку свого захисника, заявив, що знаходячись на волі, влаштується на роботу з метою відшкодування потерпілим завданого збитку; враховуючи положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП №21УДПтСУ в Одеській області за наступними підставами.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України не встановлено.
Таким чином, дослідивши надані до суду матеріали, враховуючи, що судовий розгляд по справі ще триває, дії ОСОБА_6 відносяться до тяжкого злочину, санкція статті якої у разі визнання особи виною передбачає призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має постійних джерел доходів, та як вбачається міцних соціальних зв`язків, проживає на орендованій квартирі без укладення договору, вчинив ряд тяжких кримінальних правопорушень аналогічної спрямованості у короткий проміжок часу, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на теперішній час не зменшилися та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на потерпілих та свідків з метою зміни ними показів, або вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Разом з цим, виходячи з характеру та обставин вчинення кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим враховуючи положення ст.331 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд дійшов до висновку, що обраний під час судового провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь, що не уможливлює застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, згідно положення ст.183 ч.4 п.1 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань №21 УДПтСУ в Одеській області до 17.03.2019р. включно, взяв його під варту у залі суду.
Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 22.11.2018 року. Строк дії ухвали припиняє свою 17.03.2019 року.
Копію ухвали направити до ОУВП №21 УДПтСУ в Одеській області для виконання.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1