Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/54/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.02.2019 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2018 року за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 18 години 20 хвилин 06 лютого 2019 року до 18 години 20 хвилин 06 квітня 2019 року, з визначенням розміру застави у 150000 гривень,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За наслідком розгляду клопотання слідчого, ухвалою слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.02.2019 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням розміру застави.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Досудове розслідування у справі не завершено, а встановлені обставини дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто існує наявність ризиків передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, слідчий суддя, врахував кількість епізодів злочинів у яких підозрюється ОСОБА_8 , особу підозрюваного, та прийшов до висновку про те, що інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, з урахуванням положень статті 182 КПК України, слідчий суддя визначив розмір застави у 150 000 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .

Свої вимоги мотивує тим, ухвала слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.02.2019 є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а запропонований стороною обвинувачення вид запобіжного заходу є безпідставним.

Так, захисник зазначає, що повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є формальними та надуманими. В клопотанні зазначено, що ОСОБА_8 «скоїв» злочин «із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу». При цьому, про підозру повідомлено за ч.3 ст.185 КК України, диспозицією статті не передбачається насильство. Також, слідчий з прокурором, не маючи вироку, який би набрав законної сили, в повідомленні про підозру та в клопотанні стверджують, що ОСОБА_8 саме «скоїв» злочин, тим самим «привласнили» собі функцію правосуддя та порушили ст. 124 Конституції України.

Також в клопотанні слідчий зазначає про існування лише 2 ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме п. 1 (переховуватися від органів досудового розслідування та суду) та п.5 (вчинити інше кримінальне правопорушення). При цьому, слідчим суддею двічі зазначається про існування ризиків: ризики, передбачені п.п.3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Отже, слідчий суддя вийшов за межі клопотання слідчого та формально віднісся до розгляду клопотання про застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також захисник звертає увагу на те, що підозра є необґрунтованою, відсутні докази вчинення крадіжок саме ОСОБА_8 , а слідчим суддею матеріали клопотання досліджувалися неналежним чином. А, жоден ризик, передбачений ст.177 КПК України, не підтверджений в судовому засіданні.

Крім того, в порушення п.3 ч.1 ст.194 КПК України слідчим та прокурором не доведено те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 . Зокрема в порушення п.3 ч.1 ст.196 КПК України ні в засіданні, ні в ухвалі слідчого судді не мотивовано - чому неможливо застосовувати такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Вказане свідчить, що слідчий суддя, маючи обвинувальний ухил, навіть не розглядав можливість застосування інших, більш м`яких, запобіжний заходів.

Захисник вважає, що досягти належного виконання своїх процесуальних обов`язків ОСОБА_8 та запобігання ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, достатнім та доцільним є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки, працівники поліції матимуть змогу безперешкодно перевіряти та контролювати ОСОБА_8 .

Таким чином, слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу не оцінено в сукупності всі обставини, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали. Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею не проведена оцінка підстав для його застосування, а оцінено лише формальну наявність повідомлення про підозру та факт застосування запобіжного заходу.

Заслухавши суддю доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 підозрюється в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

06 лютого 2019 року, ОСОБА_8 затриманий в поряку ст. 208 КПК України.

07 лютого 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він в середині грудня 2018 року проник в приміщення гаража, який розташований в домоволодінні АДРЕСА_2 та скоїв таємне викрадення перфоратора, електрозварювального апарату, кутошліфувальної машинки, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 8005 гривень.

В період з 24 грудня 2018 року до 6 січня 2019 року громадянин ОСОБА_8 проник в приміщення гаража, який розташований в домоволодінні АДРЕСА_3 та скоїв таємне викрадення електродриля, кутошліфувальної машинки, перфоратора, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 7045 гривень.

В ніч з 3 на 4 січня 2019 року громадянин ОСОБА_8 проник в підсобне приміщення, яке розташоване в домоволодінні АДРЕСА_4 та скоїв таємне викрадення зварювального агрегату, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 3025 гривень.

В ніч з 19 на 20 січня 2019 року громадянин ОСОБА_8 проник в приміщення гаража, який розташований в домоволодінні АДРЕСА_5 та скоїв таємне викрадення електропилки, зварювального інвектора і шуруповерта, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 6855 гривень.

В період з 5 по 23 січня 2019 року громадянин ОСОБА_8 проник в приміщення гаража, який розташований в домоволодінні АДРЕСА_6 та скоїв таємне викрадення зварювального апарату і кутошліфувальної машинки, спричинивши потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоду на суму 4360 гривень.

В ніч з 25 на 26 січня 2019 року громадянин ОСОБА_8 проник в приміщення гаража, який розташований в домоволодінні АДРЕСА_2 та скоїв таємне викрадення зварювального апарату, кутошліфувальної машинки і електродриля, спричинивши потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди на суму 7050 гривень.

27 січня 2019 року в період з 21 до 22 години громадянин ОСОБА_8 проник в приміщення гаража, який розташований в домоволодінні АДРЕСА_3 та скоїв таємне викрадення набору інструментів, спричинивши потерпілому ОСОБА_16 матеріальної шкоди на суму 1440 гривень.

В період з 25 до 28 січня 2019 року громадянин ОСОБА_8 проник в приміщення гаража, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 та скоїв таємне викрадення бензопили, «болгарки», гроші в сумі 400 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_17 матеріальної шкоди на загальну суму 6028 гривень.

В період з 20 грудня 2018 року до 2 лютого 2019 року громадянин ОСОБА_8 проник в приміщення гаража, який розташований в домоволодінні АДРЕСА_7 та скоїв таємне викрадення бензопили і «болгарки», спричинивши потерпілому ОСОБА_18 матеріальної шкоди на загальну суму 6200 гривень.

В період з 1 січня 2019 року до 6 лютого 2019 року громадянин ОСОБА_8 проник в приміщення гаража, який розташований в домоволодінні АДРЕСА_7 та скоїв таємне викрадення набору інструментів, спричинивши потерпілому ОСОБА_19 матеріальної шкоди на суму 910 гривень.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні.

Зокрема обґрунтованість підозри оголошеної ОСОБА_8 підтверджується:

витягами з ЕРДР; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; поясненнями ОСОБА_8 ; протоколами допиту свідків; протоколами пред`явлення речей для впізнання; протоколами огляду предметів; протоколами допиту потерпілих; довідками про вартість речей; протоколами огляду місця події.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи безпідставного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Таким чином, апеляційні доводи захисника з приводу необґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами клопотання.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, а також з огляду на суспільну небезпечність самих кримінальних правопорушень, у вчиненні, яких підозрюється ОСОБА_8 .

В ході розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінюючи в сукупності обставини провадження, та виконуючи вимоги ст.183 КПК України, урахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років і дійшов обґрунтованого висновку, що мають місце передбачені ч.1 ст. 177 КПК України ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи захисника щодо встановлення слідчим суддею ризику передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України, не зазначеного у клопотанні слідчого є слушними, проте, не спростовують існування ризику переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки у разі доведення винуватості підозрюваного існує велика вірогідність призначення йому покарання з реальним його відбуванням, та існування ризику вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у значній кількості епізодів злочинної діяльності, які він вчинив під час іспитового строку призначеного вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28.09.2018 року.

А отже колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні доводи захисника з приводу того, що жоден ризик, передбачений ст.177 КПК України, не підтверджений, є необґрунтованими.

Також заслуговують на увагу апеляційні доводи захисника про те, що у клопотанні безпідставно зазначено, що ОСОБА_8 «скоїв» злочин «із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу», та посилання на те, що ОСОБА_8 «скоїв» злочин. Однак, колегія суддів вважає таке посилання у клопотанні слідчого помилковим та таким, що не спростовують висновків слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не можуть бути безумовною підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою щодо ОСОБА_8 , оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які вказують, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також, під час розгляду клопотання слідчого враховані обставини визначені ст. 178 КПК України, зокрема, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 підозрюється в скоєнні багатоепізодного тяжкого злочину вчинений під час іспитового строку, не працює, постійного доходу не має, а отже вказане свідчить про схильність особи до скоєння кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчим суддею у відповідності до вимог ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахуванням наявних підстав та обставин у кримінальному провадженні, визначено щодо ОСОБА_8 розмір застави.

З такими висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів.

Тому, враховуючи наведене і зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді суду першої інстанції про необхідність застосування до підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, доводи захисника про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 біль м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не ґрунтуються на матеріалах клопотання та обставинами встановленими під час його розгляду слідчим суддею.

Тому, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що розглядаючи клопотання про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з правом внесення застави, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного в ході досудового розслідування, і доказів, які б давали безумовні підстави для пом`якшення підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження здобуто не було.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про те, що слідчий суддя, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми та оціненими доказами, постановив законне та обґрунтоване рішення, підстави для його зміни чи скасування відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.02.2019 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4