Справа № 569/1853/18

УХВАЛА

28 березня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання заступника начальника слідчого відділу УСБУ в Рівненській області підполковника юстиції ОСОБА_4 яке погоджено із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області радником юстиції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , настоятеля Воскресенського храму УПЦ МП м.Острог Рівненської області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 та ч.1 ст. 300 КК України.
ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника слідчого відділу УСБУ в Рівненській області підполковник юстиції ОСОБА_4 звернувся до Рівненського міського суду з клопотанням яке погоджено із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області радником юстиції ОСОБА_7 про обрання підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання
Як вбачається з матеріалів клопотання, що слідчим відділом УСБУ в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000025, за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161 та ч. 1 ст. 300 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 упродовж 2015-2017 років, будучи настоятелем ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі за текстом УПЦ МП) м. Острог Рівненської області, діючи умисно, придбав та зберігав з метою розповсюдження, а також розповсюджував серед населення на території Рівненської області друковану продукцію, в якій містяться висловлювання, що є образливими, принижують релігійні почуття віруючих, розпалюють релігійної нетерпимість та ворожнечу.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на розповсюдження друкованої продукції, яка спрямована на розпалювання релігійної ворожнечі на території Рівненської області у період 2015-2017 років, ОСОБА_5 придбав, зберігав з метою поширення та поширив серед населення Рівненської області друковані буклети та брошури, а саме - «Хто йде проти канонічної Церкви той йде проти Бога!»; «Церковно-слов`янська мова багатонатхненна мова українського православ`я»; «Київський Патріархат», як він є: ДІЙСНІ ФАКТИ про НЕДІЙСНУ «ЦЕРКВУ», «УКРАЇНСЬКА ПРАВОСЛАВНА ЦЕРКВА: МІФИ та ІСТИНА»; «Чому розкольницькі угруповання в Україні називаються неканонічними (Історико-канонічний аналіз)»; «ЗЛОЧИНИ НА ҐРУНТІ НЕНАВИСТІ В УКРАЇНІ»; «Evidence of Human Rights», з ознаками розпалювання релігійної ворожнечі.
Згідно з висновком судового семантико-текстуальної (лінгвістичної) експертизи №3435/17-39 від 14.03.2017, проведеної судовим експертом КНДІСЕ у тексті брошури «УКРАЇНСЬКА ПРАВОСЛАВНА ЦЕРКВА: МІФИ та ІСТИНА» наявні висловлювання пропагандистського характеру, зміст яких є образливим, принижує релігійні почуття віруючих, та прихильників УПЦ КП, може сприяти розпалюванню почуття відчуження та недовіри між віруючими УПЦ та прихильниками Української Православної Церкви Київського Патріархату (далі за текстом УПЦ КП), посиленню настроїв неприязні між ними та загостренню міжконфесійних непорозумінь та нетерпимості.
Відповідно до висновку судової семантико-текстуальної експертизи №3437/17-39 від 13.03.2017 у тексті брошури «Київський Патріархат», як він є: ДІЙСНІ ФАКТИ про НЕДІЙСНУ «ЦЕРКВУ» наявні висловлювання пропагандистського характеру, зміст яких, за умов невідповідності дійсності, є образливим, принижує релігійні почуття віруючих та прихильників УПЦ КП та Української Автокефальної православної церкви (далі за текстом УАПЦ), може сприяти розпалюванню почуття відчуження та недовіри між віруючими УПЦ та прихильниками УПЦ КП та УАПЦ, посиленню настроїв неприязні між ними та загостренню міжконфесійних непорозумінь та нетерпимості.
Згідно з висновком судової семантико-текстуальної експертизи №3440/17-39 від 20.03.2017 у тексті брошури «ЗЛОЧИНИ НА ҐРУНТІ НЕНАВИСТІ В УКРАЇНІ» наявні висловлювання інформаційно-пропагандистського характеру, зміст яких, за умов невідповідності дійсності, є образливим, принижує релігійні почуття віруючих, та прихильників УПЦ КП, може сприяти розпалюванню почуття відчуження та недовіри між віруючими УПЦ та прихильниками УПЦ КП, посиленню настроїв неприязні між ними та загостренню міжконфесійних непорозумінь та нетерпимості.
Відповідно до висновку судової семантико-текстуальної експертизи №3439/17-39 від 03.03.2017 у тексті брошури «Хто йде проти канонічної Церкви той йде проти Бога!» наявні висловлювання пропагандистського та спонукального характеру, зміст яких, є образливим, принижує релігійні почуття віруючих, та прихильників УПЦ КП, може сприяти розпалюванню почуття відчуження та недовіри між віруючими УПЦ і віруючими та прихильниками УПЦ КП, посиленню настроїв неприязні між ними та загостренню міжконфесійних непорозумінь та нетерпимості.
Згідно з висновком судової семантико-текстуальної експертизи №3450/17-39 від 03.07.2017 у тексті брошури «Чому розкольницькі угруповання в Україні називаються неканонічними (Історико-канонічний аналіз)» наявні висловлювання пропагандистського характеру, зміст яких, за умов невідповідності дійсності, є образливим, принижує релігійні почуття віруючих та прихильників УПЦ КП та УАПЦ, може сприяти розпалюванню почуття відчуження та недовіри між віруючими УПЦ і віруючими та прихильниками УПЦ КП та УАПЦ, посиленню настроїв неприязні між ними та загостренню міжконфесійних непорозумінь та нетерпимості.
Крім цього, у вказаний вище період, ОСОБА_5 діючи умисно, з метою розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, образи почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, взяв участь у зйомці відеофільмів російського виробництва, що поширюються через мережу Інтернет, та у яких події щодо суспільно-політичної та релігійної ситуації в Україні відображуються в негативному світлі, де надав відповідні коментарі, висловлювання у яких є образливими, принижують релігійні почуття віруючих, розпалюють релігійної нетерпимість та ворожнечу.
Такі коментарі ОСОБА_5 використовувалися при монтуванні відеофільмів «Гонение Документальный фильм Александра Мамонтова» та «Украина. Операция «Мазепа», антиукраїнської спрямованості.
Відповідно до висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №18233/18224/17-39 від 31.01.2018 у текстовому матеріалі промов ОСОБА_5 у відеозаписі, що міститься у відео файлі «Украина. Операция «Мазепа», які за змістом, за умови невідповідності викладеної в них інформації дійсності, є образливими для віруючих і прибічників УПЦ КП і містять мовленнєві ознаки розпалювання нетерпимості на релігійному та ідеологічному ґрунті.
Відповідно до висновку судової експертизи №47/205 від 29.10.2018 СУНДІСТСЕ СБУ, під час якого досліджувався відео файл «Украина. Операция «Мазепа», висловлювання особи ОСОБА_5 , що характеризують релігійні та ідеологічні переконання вірян та прибічників релігійної спільноти УПЦ КП є образливими для них, містять у собі мовленнєві ознаки розпалювання ворожнечі та нетерпимості.
Згідно з висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №18221/18222/17-39 від 26.01.2018, у текстовому матеріалі репліки ОСОБА_5 , що міститься у відеозвукозаписі, наявному у відео файлі «Гонение. Документальный фильм Александра Мамонтова», наявні висловлювання у яких є певні відомості щодо діяльності віруючих і прибічників УПЦ КП, які за умов невідповідності викладеної в них інформації дійсності, є образливими для них і містять в собі мовленнєві ознаки розпалювання нетерпимості до віруючих і прибічників цієї релігійної організації.
Відповідно до висновку судової експертизи №45/205 від 22.10.2018 СУНДІСТСЕ СБУ, під час якого досліджувався відео файл «Гонение. Документальный фильм Александра Мамонтова», у фрагментах мовлення особи ОСОБА_5 , у випадку, якщо вказані у відео сюжеті факти є необ`єктивними, недостовірними або перебільшеними, поширення вищезазначених висловлювань з негативними оціночними характеристиками є образливим для осіб, щодо яких вони вжиті, сприяють формуванню у реципієнтів негативного ставлення до них, а отже містить у собі мовленнєві ознаки розпалювання ворожнечі та нетерпимості на релігійному та ідеологічному ґрунті до радикальних націоналістів та, очевидно, релігійної спільноти УПЦ КП.
З урахуванням викладеного вище, 15.03.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 161 та ч.1 ст. 300 КК України тобто, у вчиненні умисних дій, спрямованих на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями.
Доказами, якими обґрунтовується підозра ОСОБА_5 , є в матеріалах кримінального провадження.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., уродженець м. Рівне, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних дій, спрямованих на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до 5 років, а також у вчиненні умисних дій, спрямованих на придбання, розповсюдження та зберігання літератури, що пропагує релігійну нетерпимість, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до 3 років.
На даний час існують ризики, що у разі незастосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, він може переховуватись від органів досудового слідства, вчинити нове кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Зокрема, на даний час в ході досудового розслідування встановлюються інші особи, яким відомо про злочинну діяльність ОСОБА_5 та його спільників, зважаючи на це є підстави вважати, що ОСОБА_5 , може незаконно впливати з метою перешкоджання органу досудового розслідування та суду, також може впливати на інших свідків, які на даний час встановлюються та яким відомі обставини вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення та причетність до вчинення інших кримінальних правопорушень.
Викладене дає обґрунтовані підстави вважати, що з метою запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, необхідним є застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 із покладенням на нього обов`язків, визначених ст.194 КПК України.
На даний час, для встановлення усіх обставин, що мають значення для досудового розслідування, необхідно провести значну кількість слідчих та процесуальний дій, з метою забезпечення повного, всебічного та неупередженого розслідування даного кримінального правопорушення та інших, що могли бути вчинені вказаною вище собою, в тому числі і організованою групою, що вимагає значно тривалого періоду часу для отримання доказів, які можуть бути використані під час досудового розслідування.
Зокрема на даний час для завершення досудового розслідування злочинів необхідно: 1. Зібрати характеризуючі дані на особу ОСОБА_5 . 2. Допитати значну кількість осіб, та очевидців розповсюдження ОСОБА_5 вищезгаданої релігійної літератури; 3. Встановити інших осіб, які можливо причетні до розповсюдження вказаної релігійної літератури як на території Рівненської області так і на території України; 4. Виконати інші слідчі та процесуальні дії, проведення у яких може виникнути необхідність під час проведення досудового розслідування. 5. Після збору вказаних та інших доказів, їх оцінки з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку, на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження визначитись із остаточними та вірними правовими кваліфікаціями дій підозрюваного та інших причетних осіб, в тому числі у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ст.161 та ст. 300 КК України. 6. За наявності достатніх доказів, зібраних під час досудового розслідування, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт.
Проведення зазначених та інших слідчих і процесуальних дій мають істотне значення у даному кримінальному провадженні, оскільки після їх проведення можливе отримання інших доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, та у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження можуть підтвердити або спростувати обставини, які досліджуються у кримінальному провадженні, що забезпечить повне та об`єктивне досудове розслідування, у зв`язку з чим існує обґрунтована необхідність у їх проведенні.
Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він працездатний, раніше не судимий, настоятель Воскресенського храму УПЦ м.Острог Рівненської області, одружений. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.
На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до 5 та до 3 років, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства, вчинити нове кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а також для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В судовому засіданні слідчий та прокурор, повністю підтримали клопотання щодо обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Підозрюваний та його захисник заперечили проти задоволення клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання . Пояснили, що клопотання не обґрунтоване та безпідставне.
Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000025 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161 та ч. 1 ст. 300 КК України.
15.03.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161 та ч.1 ст. 300 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, спрямованих на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями.
Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченої від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 161 та ч.1 ст. 300 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено.
Крім того, слідчим не надано будь-яких доказів того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства, вчинити нове кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, на які вказує у своєму клопотанні слідчий.
Суд не може прийняти до уваги як аргумент слідчого під час обрання запобіжного заходу, лише виходячи із тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та міри покарання, яка передбачений за ч. 1 ст. 161 та ч.1 ст. 300 КК України, так як це суперечить Європейській конвенції з прав людини, яка ратифікована Державою України.
Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, настоятель Воскресенського храму УПЦ м.Острог Рівненської області, одружений, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, що підтверджує його міцні соціальні зв`язки. Крім того, як встановлено прокурор не довів про те, що підозрюваний ОСОБА_5 чинить вплив на свідків, та потерпілих, оскільки в матеріалах провадження заяв від свідків та потерпілих щодо впливу та тиску на них не надходило. Крім того, суд враховує те, що підозрюваний має постійне місце проживання, негативних харектеристик на підозрюваного слідством не надано.
Таким чином, суду не надані обґрунтовані докази щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які слід прийняти до уваги під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання і тому клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176-179, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання заступника начальника слідчого відділу УСБУ в Рівненській області підполковника юстиції ОСОБА_4 яке погоджено із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області радником юстиції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161 та ч.1 ст. 300 КК України - відмовити.
Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1