ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/1315/17
Провадження № 1-кп/210/75/19

"15" січня 2019 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання кримінальні провадження № 0000243 від 29 січня 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта середня технічна, не працюючий, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 28.01.2017 в денний час доби ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою свого мешкання: АДРЕСА_3 , разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленою особою на ім`я ОСОБА_10 , розпивали спиртні напої в приміщенні вітальні квартири за вищевказаною адресою. Після чого, приблизно о 14 год. 00 хв. до приміщення квартири прийшов раніше знайомий гр. ОСОБА_7 гр. ОСОБА_6 , якого обурив факт розпивання вищевказаними особами алкогольних напоїв, знаходження житла у неприбраному стані, що викликало у останнього гостру неприязнь до ОСОБА_7 . У зв`язку із чим у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні вітальні квартири АДРЕСА_4 , з метою спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин до неї, приблизно о 14 год. 00 хв. 28.01.2017, умисно, зі значною силою завдав потерпілій ОСОБА_7 , яка сиділа за стільцем, обличчям до нього, не менше 5 ударів долонями правої та лівої рук в область голови та один удар кулаком правої руки в область грудної клітини. Від отриманих ударів ОСОБА_7 не всиділа на стільці та впала з нього, вдарившись потилицею о стіну, розташовану приблизно в 1 м від стільця. Піднявшись з підлоги на ноги, ОСОБА_7 намагалась вийти з кімнати, однак ОСОБА_6 , схопивши її за одяг, смикнув до себе, від чого ОСОБА_7 не встояла на ногах та з висоти власного зросту впала на підлогу, вдарилась потилицею об підлогу. Після чого ОСОБА_6 наніс їй декілька ударів ногою в область живота та, залишивши ОСОБА_7 лежачою на підлозі, наказав всім іншим вийти з квартири, залишившись в приміщенні квартири з ОСОБА_7 удвох.

Ввечері того ж дня ОСОБА_9 повернувся до квартири ОСОБА_7 , де остання знаходилась на підлозі в положенні лежачі, та ліг спати. Наступного дня 29.01.2017 ОСОБА_9 виявив ОСОБА_7 без ознак життя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 207 від 23.02.2017, виданого Криворізьким міжрайонним відділом ОКЗ «Бюро СМЕ», причиною смерті ОСОБА_7 стали тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми голови, тулубу, кінцівок: внутрішньочерепна травма - синці по правій половині обличчя, в області підборіддя ліворуч, забійні рани по правій брові, по нижній губі ліворуч(наскрізна) з крововиливом у слизову оболонку, садна на спинці носу, в області зовнішнього кінця правого ока, у ліві лобній ділянці, у лівій виличній ділянці, крововиливи у м`яких тканинах голови, у правій лобній ділянці, з переходом на праву скроневу, у м`яких тканинах обличчя відповідно ушкодженням; перелом хрящів носу; набряк твердої мозкової оболонки з мікрогеморагіями у товші; крововилив під твердою мозковою оболонкою; крововилив під м`якою мозковою оболонкою та у речовині головного мозку. Синці по правій бічній поверхні черева з крововиливами в м`які тканини; крововиливи у м`яких тканинах передньої черевної стінки; крововилив у товщу діафрагми праворуч; ранив області правої малої статевої губи, по задній стінці піхви; садна в області піхви. Синець по задній поверхні правого ліктьового суглобу. Дані ушкодження виникли прижиттєво, від неодноразової дії тупого твердого предмету (предметів), частина з яких мала обмежену контактуючу поверхню, та явились причиною смерті, знаходяться у причинному зв`язку з її настанням і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, стосовно живих осіб.
Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України,умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому злочину ґрунтується на наступних доказах, досліджених в судовому засіданні.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину у вчинені інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та надав наступні покази. Зазначив, що 28.01.2017 року зайшов в квартиру до потерпілої ОСОБА_11 , яка знаходиться по АДРЕСА_5 на другому поверсі близько 13.00-14.00 годині. Раніше вони були знайомі близько двох місяців, спілкувалися, знав, що потерпіла зловживала спиртними напоями. У зазначеній квартирі був другий раз, перший приходив для того, щоб встановити їй замок на вхідні двері. Коли прийшов другий раз з нею було троє чоловіків, усі були у стані алкогольного сп`яніння. Сиділи разом в брудній кімнаті: брати ОСОБА_12 , та ще один чоловік, якого він не знає. Вживали алкогольні напої. За неділю до 28 січня 2017 року до потерпілої приїздила поліція, повинна була приїхати « ОСОБА_13 », щоб зняти умови її життя. ОСОБА_6 просив потерпілу прибрати у квартирі, зробити паспорт, та навідати дитину, яку вона покинула. Коли він прийшов до квартири 28.01.2017 року вона нічого не зробила, обвинувачений розсердився, та вдарив її, не пам`ятає скільки разів, вона впала на підлогу та вдарилася затилком. Після того, як потерпіла впала, він притиснув її за капюшон, щоб вона не вставала та наніс ще декілька ударів,наказав всім іншим чоловікам вийти з квартири. Потім пішов з квартири, коли уходив, ОСОБА_11 встала, відчинила йому двері, та закрила їх за ним, чоловіки теж пішли. Згодом ввечері знову прийшов до квартири, двері були відчинені, там був ОСОБА_14 , та ОСОБА_11 , вони спали, та він поїхав додому. На ранок поліція повідомила йому, що потерпіла померла. Щиро кається у скоєному злочині.
Крім показів обвинуваченого, який вину повністю визнає, суд вважає, що його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується показами свідків, допитаних у судовому засіданні.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначив, що він пенсіонер. З обвинуваченим не знайомий, бачився з ним один раз 28.01.2017 року в квартирі потерпілої. Також зазначив, що у нього є брат ОСОБА_15 , який живе на смітнику, та приходить до нього митися, коли був останній раз залишив своє пенсійне посвідчення. Свідок приїхав о 13.00 годині 28.01.2017 року на «Соцмісто» щоб привезти брату посвідчення. Прийшов на пункт прийому вторинної сировини, спитав де може бути ОСОБА_16 , йому відповіли, що ОСОБА_16 пішов на ринок за водою. Свідок пішов у сторону пр. Металургів, дійшов до пішохідного переходу, та побачив брата, який переходив дорогу з двома баклажками води. Брат запропонував піти подивитись, де він зараз живе. Прийшли до під`їзду по АДРЕСА_5 , прийшла власник квартири ОСОБА_17 та ще один чоловік- ОСОБА_18 (бомж) зі сміттям, яке він сортує в квартирі. Зайшли до квартири, там було дуже брудно та неприємний запах сміття. В кімнаті стояв диван, стіл та одна табуретка, на яку сіла ОСОБА_19 . ОСОБА_18 знайшов пластикові стакани, вони налили горілку. Випити не встигли. ОСОБА_20 двері постукали, ОСОБА_18 пішов подивитися хто там, прийшов та сказав, що прийшов незнайомий чоловік. Потерпіла пішла, відчинила двері, зайшов обвинувачений, та з порогу почав питати, чому так брудно у квартирі, ОСОБА_21 мовчала, обвинувачений почав її штовхати та бити долонею по обличчю, поранив собі руку об оправу окулярів, потім вдарив кулаком в груди, потерпіла впала з табуретки та вдарилась потилецею. Таня хотіла піти з квартири, але обвинувачений потягнув її за капюшон пальто, вдарив її, та сказав, щоб дала ключ від квартири, вона не дала, обвинувачений сказав, щоб сама йшла та відчиняла йому двері. Вони всі вийшли з квартири, чули, як ОСОБА_21 зачинила за ними двері на ключ. Хотіла піти з ними, але обвинувачений її не пустив. Вийшли на вулицю, згадали, що в них є пляшка горілки, зупинилися біля ларька щоб випити. Бачили, як обвинувачений декілька разів виходив на балкон квартири, який виходить на проспект Металургів витирати руки. Коли допили горілку свідок пішов на швидкісний трамвай. Крім того, ОСОБА_8 зазначив, що обвинувачений наніс також удар в голову його брату ОСОБА_16 , який впав в коридорі, вдарився головою,та намагався вдарити і його. Таня працювала на пункті прийому вторинної сировини, та раніше приходила із синцями на обличчі. На ранок його повезли до відділу поліції, де повідомили, що потерпіла померла.
Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_9 , зазначив, що він пенсіонер, має брата ОСОБА_8 , обвинуваченого бачить другий раз. З потерпілою знайомий, вона працювала на пункті прийому вторинної сировини. 28.01.2017 року приїхав до нього брат, привіз пенсійне посвідчення та їжу, було холодно, тому пішли до ОСОБА_7 випити, яка мешкає по АДРЕСА_5 , в квартирі був малознайомий чоловік ОСОБА_18 , налили горілку, випити не встигли. В двері постукали, ОСОБА_21 пішла відчиняти, розмовляла з незнайомим чоловіком в коридорі квартири. Свідок вийшов подивитись, та одразу отримав удар по голові від обвинуваченого, впав, та вдарився головою, вставати не хотів. Вийшов його брат, розмовляв з обвинуваченим, потім підняв свідка, та вони пішли з квартири. Толік пішов раніше. На пр. Металургів вийшли до кіоска, щоб там випити горілку. Коли вийшов на вулицю, бачив на балконі квартири, у якій залишилась потерпіла, обвинуваченого, який витирав об сніг руки. Допили з братом горілку, та брат пішов на швидкісний трамвай. Згодом свідок повернувся до квартири потерпілої, часу не пам`ятає. Двері були відчинені. Таня спала на підлозі в кімнаті, але не там де звичайно, була укрита. Обвинувачений вночі два рази приходив до квартири ОСОБА_11 та питав як потерпіла, свідок відповідав, що вона спить. Зранку намагався розбудити її, та вона вже не дихала, та була холодна, було близько 5.00 години ранку.
Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_22 зазначив, що він зараз не працює, знайомий з обвинуваченим, оскільки він є двоюрідним братом його померлої дружини. З потерпілою також знайомий, знає, що вона мешкала сама, залишила сина в пологовому будинку, а доньку, коли їй було 13 років. Шість років працювала в Туреччині, та мала шикарну квартиру, а згодом стала бомжем. Свідок її пожалів, та підібрав, тому, що вона їла з смітника. Забрав до себе додому. Не бив, не ґвалтував, не сварив. Потерпіла жила у нього шість місяців, вживала алкогольні напої дуже часто. За три місяці стала чистою, нагодованою, помитою. Обвинувачений теж у нього жив, сварив потерпілу за те, що вона зловживає алкогольними напоями, та палить. Але конфлікти були лише останнім часом. Фізичного насильства не було, обвинувачений тільки сварив її, але не бив ніколи. ОСОБА_19 переїхала до себе в квартиру. У неї ночували невідомі особи, бомжі, з якими вона вживала алкоголь. В квартирі було дуже брудно, спала ОСОБА_19 зазвичай під батареєю в кімнаті, тому, що всі речі, які були в квартирі винесли невідомі люди, які періодично у неї жили. Працювала потерпіла на пункті прийому вторинної сировини, здавала макулатуру, та пляшки, за це отримувала гроші, які пропивала. Обвинувачений допомагав потерпілій, коли свідок зробив ОСОБА_19 один комплект ключів, обвинувачений ОСОБА_6 встановив замок на двері її квартири за неділю до 28.01.2017 року. 28.01.2017 року свідок пішов в ніч на роботу, оскільки працював з 17.00 до 09.00 години ранку на стоянці автомобілів. Перед виходом на роботу обвинувачений був з ним вдома, готували їжу, потім обвинувачений пішов, близько 15.40 годин, сказав, що зараз прийде. Свідок його не дочекався, оскільки йому потрібно було їхати на роботу. Приїхав з роботи, а в квартирі поліція та інші люди, сказали, що ОСОБА_23 вбили вночі.
Покази вищевказаних свідків є логічними, послідовними та взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, які підтверджують покази обвинуваченого, щодо місця вчинення злочину, способу та механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 .
Крім показів обвинуваченого, свідків, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду:
- витягом з кримінального провадження № 0000243 дата внесення 29.01.2017 року, зміненим з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України за повідомленням громадян, особа, якій повідомлено про підозру ОСОБА_6 (Т.1 а.с.1);
- протоколом огляду місця події від 29.01.2017 року за участю понятих ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , що підтверджує висновок суду про місце вчинення злочину, відповідно якого об`єктом огляду єквартира АДРЕСА_4 (Т. 1 а.с. 9-11);
- протоколом огляду трупу від 29.01.2017 року за участю понятих ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , з якого вбачається, що в квартирі АДРЕСА_4 , в денний час доби при природному освітленні виявлено труп жінки ОСОБА_7 (Т. 1 а.с. 12-20);
- довідкою про причину смерті від 30.01.2017 року, згідно якої смерть ОСОБА_7 настала внаслідок нападу з метою вбивства чи нанесення ушкодження (Т. 1 а.с. 21);
- протоколом пред`явлення особи до впізнання від 30.01.2017 року, за участю понятих ОСОБА_26 , та ОСОБА_27 , відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 , який наніс декілька ударів ОСОБА_19 кулаками, в які саме частини тіла він не бачив за виразом обличчя, та фотознімками до нього (Т. 1 а.с. 43-46);
- протоколом пред`явлення особи до впізнання від 30.01.2017 року, за участю понятих ОСОБА_28 , та ОСОБА_27 , відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_6 , який наносив ОСОБА_19 удари по обличчю та по голові за статурою та рисами обличчя, та фото таблицею до нього (Т. 1 а.с. 47-48);
- протоколом слідчого експерименту в присутності свідків ОСОБА_29 , та ОСОБА_30 , за участю свідка ОСОБА_8 від 31.01.2017 року, в ході якого він пояснив, що 28.01.2017 року приблизно о 13.30 год. він знаходився в квартирі у знайомої ОСОБА_19 , по пр. Металургів, де розпивали спиртні напої, в цей час, раніше не відомий йому чоловік зайшов до квартири та почав ображати ОСОБА_19 за те, що вона не прибрала у квартирі. В цей час ОСОБА_19 сіла на стілець біля столу, та ОСОБА_6 підійшовши до неї наніс удар правою рукою, долонею в ліву частину голови, по щоці, після чого наніс їй лівою рукою удар по правій стороні обличчя, від удару вона похитнулася, після чого він наніс їй удар кулаком в грудну клітину, від якого вона впала зі стільця на підлогу, та при падінні вдарилася головою потилицею о стіну, яка була розташована приблизно 1 м від стільця, після чого вона піднялася та намагалася вийти з кімнати, ОСОБА_6 смикнув її на себе за одяг, та вона впала на підлогу з висоти власного зросту та вдарилася потилицею о підлогу, після чого він наніс їй удар ногою, коли вона лежала на підлозі (Т. 1 а.с. 52-55).
- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.04.2017 року в присутності понятих ОСОБА_31 , та ОСОБА_32 , за участю ОСОБА_6 , та його захисника ОСОБА_33 , згідно якого ОСОБА_6 розповів про обставини щодо спричинення ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень, які мали місце 28.01.2017 року, та диском з відеозаписом протоколу слідчого експерименту (Т.1 а.с 122-123);
Дослідженні письмові докази є достовірними, належними та допустимими.
Також, винуватість ОСОБА_6 підтверджується наступними висновками експертиз.
Висновком експерта СМЕ № 207 від 29.01.2017 року, що підтверджує висновок суду про спосіб та механізм нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , згідно якої, смерть ОСОБА_7 настала від сумісної тупої травми голови, тулубу та кінцівок з внутрішньочерепною травмою, розривами статевих органів, забоєм внутрішніх органів, яка ускладнилася шоком, що підтверджується наявністю ушкоджень морфологічними змінами внутрішніх органів та даними судово-гістологічного дослідження (Т. 1 а.с. 29-32);
Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_34 підтримав висновок експертизи в повному обсязі, тапояснив, що всі тілесні ушкодження виникли прижиттєво, в короткий проміжок часу, незадовго до настання смерті. Вказати послідовність виникнення тілесних ушкоджень неможливо.
Висновком експерта СМЕ № 184 від 31.01.2017 року, відповідно до якої будь-яких об`єктивних ознак, які могли б свідчити про наявність тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_6 на момент огляду не виявлено (Т. 1 а.с. 50);
Висновком судово-імунологічної експертизи № 54 від 15.03.2017 року, відповідно до якої на підковдрі, гардині та флаконі, представлених для дослідження, встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні виявлений тільки антиген В, в об №1,10 виявлені антиген В і ізогемаглютин анти-А за ізосерологічною системою АВ0, що не виключає можливості походження крові від потерпілої ОСОБА_7 , крові якої властивий виявлений антиген В, який являється основним групо специфічним антигеном для її крові (Т. 1 а.с. 96-102);
Висновком судово-медичної експертизи № 207/1 від 23.03.2017 року, згідно якої механізм утворення ушкоджень в області голови та тулубу потерпілої не суперечить даним протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , в ході якого останнім був вказаний механізм спричинення ушкоджень. Всі виявлені при судово-медичній експертизі трупа ушкодження виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті, можливо у термін, вказаний у постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто 28.01.2017 року (Т. 1 а.с. 118-121);
Висновком судово-медичної експертизи №207/2 від 24.03.2017 року, відповідно до якої враховуючи характер та локалізацію ушкоджень у потерпілої можливо вказати, що дані ушкодження не могли утворитись при механізмі, на який вказує ОСОБА_6 , в ході проведення слідчого експерименту за його участю, всі виявлені при судово-медичній експертизі трупа ушкодження виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті, можливо 28.01.2017 року. Після отримання комплексу ушкоджень у вигляді сумісної тупої травми голови, тулубу та кінцівок потерпіла могла здійснювати активні дії нетривалий проміжок часу. Враховуючи кількість виявлених ушкоджень, їх характер, та локалізацію в різних анатомічних ділянках тіла, можливо вказати, що всі ушкодження виявлені при судово-медичній експертизі трупу не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту (Т. 1 а.с. 125-128);
Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 403/2402 від 22.12.2018 року, відповідно до якої враховуючи ступінь вираженості трупних явищ, на момент огляду трупу на місці події, причину смерті, умови перебування трупу - смерть її могла наступити в термін близько 8-12 годин до часу огляду на місці події (29.01.2017 рік, 9годин 30 хвилин). Всі виявлені при судово-медичній експертизі ушкодження виникли прижиттєво, в короткий проміжок часу, незадовго до настання смерті, (від декількох годин до 1 доби), що підтверджується ступіню вираженості прижиттєвої реакції м`яких тканин в області ушкоджень. Всі виявлені при судово-медичній експертизі трупу ушкодження виникли в короткий проміжок часу, на що вказує однорідна ступінь вираженості прижиттєвої реакції м`яких тканин в області всіх ушкоджень. Вказати послідовність виникнення ушкоджень не можливо. Всі виявлені при судово-медичній експертизі трупу ушкодження виникли в короткий проміжок часу, на що вказує однорідна ступінь вираженості прижиттєвої реакції м`яких тканин в області всіх ушкоджень. Вказати послідовність виникнення ушкоджень не можливо. Запитання про місце настання смерті не входить в компетенцію судово-медичного експерта. Можливо лише вказати, що будь-яких ушкоджень, характерних для їх виникнення в процесі переміщення тіла - при судово-медичній експертизі трупа не виявлено. Будь-яких ушкоджень, характерних для їх виникнення в процесі переміщення тіла при судово-медичній експертизі трупа не виявлено.
Висновки досліджених експертиз належним чином аргументовані та вмотивовані, відповідають вимогам ст.85, 86 КПК України, а отже є належними та допустимими доказами.
Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, свідків, письмові докази, висновки експертиз, вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими, та згідно з ст.ст. 85, 94 КПК України, вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Конституція України визначила, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3). Крім того, у ст. 27 Основного Закону держави гарантується невід`ємне право людини на життя і захист цього права є обов`язком держави. Такі положення Конституції України зумовлені нормами міжнародного права, зокрема в ч. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.) зазначено: «Право кожного на життя охороняється законом». Аналогічна норма міститься і в ч. 1 ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 р.) «Право на життя є невід`ємне право кожної людини. Це право охороняється законом».
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює, раніше не судимий, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував і не перебуває, вину визнав.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 встановлено щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 не встановлено.
Враховуючи викладені дані про особу винного, усі обставини справи, суд приходить до висновку, призначити обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст.121 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене, при цьому враховує, що обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин проти життя людини, за вказаних обставин, виправлення ОСОБА_6 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі.

Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченого, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 75 КК України.

Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Так, відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Також відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.
Отже, обвинуваченому ОСОБА_6 слід зарахувати у строк відбуття покарання період з 31 січня 2017 року по день набрання вироком законної чили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_6 - тримання під вартою, слід залишити без змін до набуття вироком чинності.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

Долю речових доказів суд визначає з урахуванням ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення воліз відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_6 - тримання під вартою, залишити без змін до набуття вироком чинності.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його затримання з 31 січня 2017 року.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 31 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Витрати на проведення експертиз відсутні.

Речові докази:

- підковдра, гардина, аерозольний флакон зі слідами речовини бурого кольору, металевий та магнітний ключі, змив РБК з ложе трупу, папілярні сліди пальців рук та долонею трупу ОСОБА_7 , які згідно квитанції № 454 від 27.03.2017 року знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Металургійного ВП КВП - після вступу вироку в законну силу знищити.

Матеріали кримінального провадження № 0000243 від 29 січня 2017 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 210/1315/17, провадження № 1-КП/210/75/19.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1