В И Р О К
іменем УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, (зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002535 від 05.10.2018),-

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2018 року, приблизно о 13 год. 40 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в салоні автомобіля «Мазда-6» д/н НОМЕР_1 , біля будинку 58 на вул.Запорізьке шосе в м.Дніпро, реалізуючи раптово виниклий умисел направлений на незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з підлокітнику водійського сидіння, умисно, таємно, всупереч волі власника, взяв посвідчення водія № НОМЕР_2 , видане Дніпропетровським ВРЕР-2 УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 16.07.2008, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , обмеживши таким чином реалізацію прав і законних інтересів потерпілого ОСОБА_6 , таким чином незаконно ним заволодів.
Після чого ОСОБА_5 з викраденим документом з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, які виразились у заволодінні будь-яким способом важливим особистим документом, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами у їх сукупності, дослідженими судом у судовому засіданні.
Поясненнями обвинуваченого ОСОБА_5 , який вину визнав повністю та пояснив, що 07.08.2018, приблизно о 13 год. 00 хв., він проходив біля кафе, яке розташоване на ж/м Тополя, де побачили автомобіль «Мазда-6», в якому спав раніше йому незнайомий ОСОБА_6 . Він підійшов до автомобіля та розбудив ОСОБА_6 , який сів за кермо і намагався завести машину. Оскільки ОСОБА_6 був у стані сильного алкогольного сп`яніння, він запропонували йому відвезти його додому на його автомобілі. ОСОБА_6 погодився, він сів за кермо та вони поїхали за адресою, яку назвав потерпілий. В автомобілі він підняв підлокітник та побачив там водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , яке він вирішив взяти та потім повернути власнику за винагороду. Він взяв посвідчення та поклав собі до кишені. Через дві неділі його зупинили працівники поліції, яким він помилково надав водійське посвідчення ОСОБА_6 . В скоєному щиро розкаюється.
А також дослідженими судом письмовими доказами по справі:
- протоколом огляду від 05.10.2018, відповідно якого було оглянуто посвідчення водія № НОМЕР_2 , видане Дніпропетровським ВРЕР-2 УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 16.07.2008, на ім`я ОСОБА_6 , яке добровільно видав ОСОБА_5 . Як пояснив ОСОБА_5 , дане посвідчення він викрав у ОСОБА_6 (а.с.8).

Відповідно до ст.349 КПК України, інші докази, подані на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення не досліджені в судовому засіданні, у зв`язку з визнанням їх дослідження недоцільним, оскільки ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння, прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин та фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Суд вважає вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, повністю встановленою та доведеною, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи, а умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у заволодінні будь-яким способом іншим важливим особистим документом, правильно кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 , покарання, суд враховує, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 віднесене до категорії невеликої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі у межах визначених санкцією частини 3 статті 357 Кримінального кодексу України. Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_5 злочину та особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, в скоєному щиро розкаюється, суд знаходить можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання і на підставі ст.75 КК України суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст.369-371, ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речовий доказ:
-посвідчення водія № НОМЕР_2 , видане Дніпропетровським ВРЕР-2 УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 16.07.2008, на ім`я ОСОБА_6 , яке передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - вважати повернутим власнику;
-DVD диск з відеозаписом від 05.10.2018, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Бабушкінського районного суду ОСОБА_1

м.Дніпропетровська