Справа № 497/169/19
Провадження № 1-кс/497/46/19
УХВАЛА

11.02.2019 року слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2019 року старший слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.

З клопотання вбачається, що з метою відшукування та вилучення викраденого майна, 05.02.2019 на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області (провадження № 1-кс/497/37/19), працівниками Болградського відділення поліції проведено санкціонований обшук в домоволодінні АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 .

За результатами проведеного обшуку, викрадене майно у ОСОБА_5 , яке зазначене в рішенні суду, не виявлено, однак виявлено та вилучено:

- рослинну речовину у сухому подрібненому вигляді, зі специфічних запахом, схожий на наркотичний засіб канабіс, в п`яти різних місцях, запаковані в п`ять різних пакетів,

- пристрій, що складається з двох фрагменти пластикових пляшок (нижня частина з днищем від дволітрової пляшки і верхня частина з горловиною від півтора літрової пляшки) на внутрішній поверхні яких мається наліт коричневого кольору, запакований у один пакет.

Дане повідомлення було зареєстроване в ЖЕО № 347 від 05.02.2019 року та було внесено до ЄРДР 05.02.2019 року за № 0000036, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

В ході розслідування кримінального провадження, з показань ОСОБА_4 встановлено, що уся вилучена під час обшуку рослина речовина є марихуаною, яку він сам виготовив і зберігав у своєму домоволодінні для власного вживання, а вилучений пристрій з двох фрагментів пляшок є пристроєм за допомогою якого він викурював марихуану.

Показання ОСОБА_4 щодо виявлених і вилучених з його домоволодіння рослинної речовини, а також обсяг загальновідомих ознак ідентифікації наркотичного засобу - канабісу (схожість, колір, специфічний запах, тощо) дають достатні підстави вважати, що вилучена рослина речовина є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним виготовленням і зберіганням наркотичного засобу, а вилучений пристрій для його викурювання є речовим доказом вчинення даного злочину.

З метою забезпечення збереження вилучених у кримінальному провадженні предметів, які за обставинами кримінального провадження можуть бути визнані речовими доказами, слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

Старший слідчий СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, на задоволенні клопотання наполягає.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку щодо задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається за ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Не допускається арешт майна/коштів банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено судом 05.02.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження є всі підтави обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, про що свідчать вилучені в ході обшуку речі. Також слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, буде використано, як доказ у кримінальному провадженні.

Оцінивши обставини визначені ст.ст. 132,170 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню, так як вищезазначене майно є об`єктом кримінального правопорушення, та вважає необхідним застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132,170-173,395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000036 від 05.02.2019 року, а саме на:

- рослинну речовину у сухому подрібненому вигляді, зі специфічних запахом, схожий на наркотичний засіб канабіс, усього приблизною вагою 80 грам, в п`яти різних місцях, запаковані в п`ять різних пакетів;

- пристрій, що складається з двох фрагменти пластикових пляшок (нижня частина з днищем від дволітрової пляшки і верхня частина з горловиною від півтора літрової пляшки) на внутрішній поверхні яких мається наліт коричневого кольору, запакований у один пакет.

Вказане майно передати на зберігання до Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, який розташований за адресою Одеська область м. Болград проспект Соборний, 97.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1