ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/747/18 Справа № 187/114/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000063 та 0000005 за апеляційною скаргою прокурора Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петриківка Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

законного представника

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та звільнено від відбування покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Вирішено питання з речовими доказами та стягнуто з ОСОБА_7 грошові кошти пов`язання із залученням експерта.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним за те, що він 02.01.2018 року близько 21-30 будучи неповнолітнім, підбурений ОСОБА_12 , на вчинення крадіжки, а саме плиток шоколаду прибув до магазину «Брусничка», який розташований за адресою: проспект П. Калнишевського, 14-А смт. Петриківка Дніпропетровської області, який належить ТОВ «Український Рітейл», та реалізуючи свій намір і діючи на досягнення результату зайшов до приміщення де перебуваючи в торговому залі магазину «Брусничка» переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав з вітрини 20 плиток шоколаду «Корона» на загальну суму 821, 20 грн, які належить ТОВ «Український Рітейл», з місця скоєння кримінального правопорушення зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Повторно, 13.01.2018 близько 21-15 годин неповнолітній ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Український Рітейл», знаходячись в приміщенні магазину «Брусничка» за адресою: пр. П. Калнишевського, 14-А, смт. Петриківка Дніпропетровської області, де переконавшись про відсутність сторонніх осіб, та що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів викрав майно, а саме: дві пляшки віскі «Джек Деніелс» на загальну суму 781,74 грн., плитку шоколаду «Міленіум преміям» вартістю 19,20 грн. чим відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 234 від 19.01.2018 року спричинив ТОВ «Український Рітейл» матеріальний збиток па загальну суму 800 гривень 94 копійки.

Повторно, 17.01.2018 близько 18:35 хвилин неповнолітній ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Український Рітейл», а саме плиток шоколаду, які знаходилися в приміщенні магазину «Брусничка», розташованого за адресою: проспект П.Калнишевського № 14А смт. Петриківка Дніпропетровської області, прибув до приміщення вище вказаного магазина, де реалізуючи свій намір і діючи на досягнення результату переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, викрав з вітрини 47 плиток шоколаду, а саме: вісім плиток шоколаду «Любімов» на загальну вартість 150, 40 грн, шість плиток шоколад «Корона» на загальну суму 101, 70 грн,11 плиток шоколаду «Міленіум преміум» на загальну суму 199 ,21 грн, 22 плитки шоколаду «Мілка» на загальну суму 691, 68грн, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Український Рітейл» матеріальний збиток на загальну суму 1142, 99 грн.

Повторно, 18.01.2018 близько 13:10 годині ОСОБА_7 маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Український Рітейл», а саме плиток шоколаду, які знаходилися в приміщені магазину «Брусничка», розташованого за адресою: проспект П.Калнишевського № 14А смт. Петриківка Дніпропетровської області прибув до приміщення вище вказаного магазина, де реалізуючи свій намір діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав таємно з вітрини одинадцять плиток шоколаду «Мілка» полуниця на суму 96, 84 грн шоколад «Мілка» молочний вартістю 89, 56 коп, шоколад «Міленіум преміям» вартістю 57, 60 грг, а всього на загальну суму 244 гривні.

У подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи свої дії направлені на досягнення результату, поклав шоколадки до кишені своєї куртки та намагався вийти з приміщення магазину «Брусничка» однак не довів свій злочинний умисел з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками магазину «Брусничка».

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, та на підставі п.3 ч.2 ст. 105 КК України звільнити від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 строком на один рік. У описовій частині вироку Петриківського районного суду від 30 березня 2018 року зазначити номер кримінальних проваджень № 0000063 та № 0000005.
Не заперечуючи доведеність вини та фактичних обставин вчинення ОСОБА_7 злочинів, прокурор вважає, що вирок суду ухвалено з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки суд не зазначив конкретну частину статті КК України, на підставі якої неповнолітнього ОСОБА_7 звільнено від покарання, а також не зазначено тривалість такого примусового заходу. Крім того прокурор вказує, що суд в порушення п.3 ч.2 ст.374 КК України не зазначив номер кримінальних проваджень, які розглядалися.

Позиція учасників апеляційного процесу.

Прокурор в суді апеляційної інстанції підтримав вимоги апеляційної скарги, підтвердив викладені в ній доводи та просив задовольнити апеляційну скаргу.

Обвинувачений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_9 та законний представник обвинуваченого ОСОБА_10 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 , кваліфікація його дій за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.
Згідно вимог п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Доводи апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції звільняючи ОСОБА_7 не зазначив норму на підставі, якої звільняє обвинуваченого і не визначив тривалість примусового заходу, апеляційний суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
З мотивувальної частини вироку видно, що суд приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від покарання керувався вимогами ст. 105 КК України, та врахував, що вчиненні злочини обвинуваченим відносяться до категорії середньої тяжкості, останній вину визнав повністю та щиро розкаявся, добровільно відшкодував шкоду, а також суд врахував характеризуючі дані про особу винного, що він навчається, де позитивно характеризується, має бездоганну поведінку, раніше не судимий та проживає разом з батьками.

Тому суд першої інстанції, враховуючи положення ч.1, п.3 ч.2 ст.105 КК України, дійшов вірного висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від покарання, оскільки визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, та вірно застосував до неповнолітнього примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батькам.

Разом з тим, суд першої інстанції, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього ОСОБА_7 від покарання із застосуванням заходів виховного характеру, в порушення ч. 2 ст. 373 КПК України, у резолютивній частині вироку не зазначив конкретну частину та статтю КК України, на підставі якої обвинуваченого звільнено від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, а також в порушення ч.3 ст. 105 КК України, відповідно до якої тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає, суд не визначив строк примусового заходу.
Апеляційний суд також вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом вимог п.3 ч.2 ст. 374 КК України, оскільки у вступній частині вироку не було зазначено номера кримінальних проваджень, в рамках яких обвинувачувався неповнолітній ОСОБА_7 , а саме: № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .
Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду в частині застосування до ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру скасуванню та на підставі п.4 ч.1 ст. 420 КПК України, необхідно ухвалити новий вирок.
Апеляційний суд відповідно до ст.103 КК України, крім обставин, передбачених ст..ст.65-67 КК України, враховує умови життя та виховання ОСОБА_7 , вплив дорослих, рівень розвитку.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , апеляційний суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди та вчинення злочину у неповнолітньому віці. Обставини. які обтяжують його покарання, відсутні.

Також, суд апеляційної інстанції враховує ступінь тяжкості вчиненого неповнолітнім обвинувачем злочинів, які відноситься до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, обставини його вчинення, дані про його особу, зокрема те що злочини вчинено в неповнолітньому віці, проживає з батькам, навчається та позитивно характеризується як за місцем проживання та навчання, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідно до п.3 ч.2 ст. 105 КК України ОСОБА_7 слід звільнити від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 строком на один рік.
Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419, 420 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Петриківського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.
Вирок Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2018 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України скасувати в частині застосування примусових заходів виховного характеру.
ОСОБА_7 на підставі п.3 ч.2 ст. 105 КК України, звільнити від покарання та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 строком на один рік.
У вступній частині вироку Петриківського районного суду від 30 березня 2018 року зазначити номери кримінальних проваджень № 0000063 та № 0000005.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
На вирок апеляційного суду протягом трьох місяців з дня проголошення може бути подано касаційну скаргу до Кримінального касаційного суду Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4