Справа № 611/1264/18
Провадження № 1-кп/611/109/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що він вчинив злочин, передбачений ст. 336 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_4 у період з 1992 року до 1994 року проходив строкову військову службу у Збройних силах України на посаді водія автомобілів прикордонних військ, із строкової служби був звільнений у запас зі званням рядовий та з 10.11.1994 року перебував на військовому обліку у запасі у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 року на території України було оголошено часткову мобілізацію.

Військовозобов`язаного запасу рядового складу Збройних сил України ОСОБА_4 18.01.2015 року повісткою було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 19.01.2015 року для проходження військово-лікарської комісії на предмет його придатності до військової служби. Після проходження військово-лікарської комісії військовозобов`язаного ОСОБА_4 було визнано придатним до військової служби і відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» він був направлений до військової частини АДРЕСА_2 .

Проте ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно ухилився від призову на військову службу за мобілізацією та у вказаний термін у мобілізаційному розпорядженні, яке він отримав під підпис, 30.01.2015 року до збірного штабу в АДРЕСА_3 , без поважних причин, не маючи права на відстрочку, для проходження військової служби не з`явився і прямо відмовився від несення обов`язків військової служби під час часткової мобілізації..

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 336 КК України як ухилення від призову за мобілізацією.

18 грудня 2018 року між прокурором та обвинуваченим була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 336 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за вказаною статтею позбавлення волі на строк 2 (два) роки зі звільненням від призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор не заперечує проти затвердженню угоди про визнання винуватості, обвинувачений та його захисник просять затвердити угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, суд виходить з такого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Також судом встановлено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Суд також переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК.

Покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ст. 336 КК України, відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченого. Тому суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ї призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому

Частинами 2 4 статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

З врахуванням обставин провадження та особи обвинуваченого суд вважає за достатнє встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Речові докази та судові витрати у провадженні відсутні.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 грудня 2018 року між прокурором та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він на протязі іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину, і згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти вказаний орган про зміну свого місця проживання та роботи, і не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з вказаним органом.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 залишити той же домашній арешт.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язок не залишати місце свого мешкання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години до 06 години наступного дня.

Вирок може бути оскаржений через Барвінківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1