Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
324/15/18: Кримінальні справи (до 01.01.2019); Злочини проти власності; Крадіжка.
Надіслано судом: 16.04.2019. Зареєстровано: 17.04.2019. Забезпечено надання загального доступу: 18.04.2019.
Дата набрання законної сили: 08.04.2019
Номер судового провадження: 11-кп/807/571/19
Дата документу 08.04.2019 Справа № 324/15/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 324/15/18 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/571/19 Доповідач в 2 інст.: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Вільнянська УПВ (№ 11),

обвинуваченої ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з приміщенням Пологівського районного суду Запорізької області),

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Пологівського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 на вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 22 жовтня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженець с.Чаплине Васильківськогорайону Дніпропетровськоїобласті,громадянин України,не маючийосвіти,неодружений,непрацюючий,зареєстрований заадресою: АДРЕСА_1 ,проживаючий заадресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

визнаний невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та виправданий у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженка м.Пологи Запорізькоїобласті,громадянка України,маюча початковуосвіту,непрацююча,незаміжня,маюча наутриманні двохдітей,проживаюча заадресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судима,

визнана невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та виправдана у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Запобіжний захід по справі не обирався.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано невинуватими у пред`явленому їм обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України та виправдано у зв`язку з відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за наступних обставин.

15 серпня 2017 року приблизно о 15 годині ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою між собою, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, діючи з корисливих мотивів та корисливої мети, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, приїхали на автомобілі марки ВАЗ-2103 зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , який знаходиться у фактичному володінні останнього, з автомобільним причепом КРД-050100 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 , та на момент скоєння кримінального правопорушення перебував у тимчасовому користуванні ОСОБА_7 , до огородженої дерев`яним парканом території домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_12 .

Після цього, ОСОБА_7 з метою скоєння зазначеного кримінального правопорушення, шляхом відкриття хвіртки паркану проник на територію зазначеного домоволодіння, а ОСОБА_8 , неповнолітні ОСОБА_13 та ОСОБА_14 залишились у вказаному автомобілі, при цьому ОСОБА_8 спостерігала за тим, щоб дії ОСОБА_7 не були ніким помічені, таким чином сприяли вчиненню злочину.

Знаходячись у вказаному вище дворі, ОСОБА_7 переконався у відсутності власниці домоволодіння, після чого вийшов з двору для подальшого залучення ОСОБА_8 до скоєння кримінального правопорушення та використання неповнолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_14 під час його вчинення.

В цей час ОСОБА_7 помітив ОСОБА_15 , яка знаходилася поблизу вказаного домоволодіння та ввів в оману останню стосовно справжньої мети приїзду вказаних осіб.

В подальшому, ОСОБА_8 залишилась у вказаному автомобілі та спостерігала за тим, щоб їх злочинним діям ніхто не чинив ніяких перешкод, в тому числі й ОСОБА_15 , яку ОСОБА_8 продовжила запевняти в законності їх намірів, а саме в тому, що вони діють нібито з дозволу власниці подвір`я, чим сприяла вчиненню злочину, а в подальшому, з метою приховання скоєного злочину, передала останній грошові кошти в сумі 50 гривень за нібито придбані металеві вироби та металобрухт для передачі ОСОБА_12 .

В цей час, ОСОБА_7 та неповнолітні ОСОБА_14 і ОСОБА_13 зайшли через хвіртку паркану на огороджену територію домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_3 , звідки загальними зусиллями винесли та завантажили у вищевказаний автомобільний причіп 5 швелерів, 6 арматурних прутів, 1 металевий кутник, 2 металевих труби та брухт чорних металів загальною вагою 45 кілограмів, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 1820 грн. 77 коп.

Виправдовуючи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що обвинувачені усвідомлювали, що їх протиправні дії вчинялися в присутності свідка ОСОБА_15 , а вона у свою чергу усвідомлювала факт викрадення ними майна потерпілої і намагалася цьому завадити, у зв`язку з чим, суд прийшов до висновку про вчинення обвинуваченими грабежу, але з урахуванням положень ст. 337 КПК України, суд не мав права вийти за межі висунутого обвинувачення.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність належних доказів на підтвердження наявності в діях обвинувачених такої кваліфікуючої ознаки як проникнення у сховище, оскільки досліджені в судовому засіданні докази не свідчать, що умисел на викрадення майна у обвинувачених виник до проникнення на територію домоволодіння.

Також суд першої інстанції прийшов до висновку, що стороною обвинувачення не було доведено викрадення обвинуваченими брухту чорних металів вагою 45 кілограмів, який складався з обрізків металевого профілю, мотоциклетної коляски та духовки твердо паливної печі.

До того ж, потерпілою ОСОБА_12 та свідком ОСОБА_15 було проведено впізнання осіб, які не є обвинуваченими у даному кримінальному провадженню, оскільки дата народження ОСОБА_8 та прізвище ОСОБА_7 не співпадають з тими, які були зазначені в протоколах пред`явлення для впізнання за фотознімками.

В апеляційній скарзі прокурор вважає виправдувальний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що протокол огляду речей та зважування від 9 вересня 2017 року, який було проведено слідчим одноособово, не суперечить вимогам ч. 7 ст. 223 КПК України в частині залучення понятих для участі в проведенні слідчих дій.

Також зазначає, що судом не було усунуто протиріччя в показаннях свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 з показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

При цьому, судом першої інстанції не взяті до уваги показання ОСОБА_17 в частині того, що ОСОБА_7 двічі заходив на територію домоволодіння потерпілої через зачинену хвіртку, з чого можна зробити висновок, що під час першого візиту він міг візуально побачити металобрухт та пересвідчився у відсутності потерпілої вдома, а вже в наступний раз він зайшов на територію домоволодіння з умислом на вчинення крадіжки.

Вважає, що наявними доказами не підтверджується той факт, що обвинувачені дійсно розуміли, що їх дії є відкритими для ОСОБА_15 , оскільки вона лише зробила зауваження покласти речі на місце, після чого спостерігала за тим, що відбувається і взяла грошові кошти в розмірі 50 гривень, а з показань як свідка ОСОБА_15 , так і свідка ОСОБА_16 вбачається, що вони до останнього не усвідомлювали, що обвинувачені вчиняють крадіжку.

Також звертає увагу на те, що помилки в частині написання дати народження та прізвища обвинувачених є суто технічними описками, зробленими під час складання протоколів про пред`явлення для впізнання за фотознімками.

Просить виправдувальний вирок скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнати винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їм покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити їх від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Заслухавши доповідь судді про справі, прокурора, обвинувачених та їх захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченим останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого КПК України.

З огляду на ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, окрім іншого, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні мають істотні суперечності.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Всупереч вищевказаним нормам закону, суд першої інстанції без належного мотивування прийнятого рішення прийшов до висновку про те, що пред`явлене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачення не знайшло свого підтвердження, лише зазначивши показання обвинувачених, потерпілої, свідків і перелічивши докази, надані стороною обвинувачення під час досудового розслідування без надання їм належної оцінки та їх аналізу.

Визнаючи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 невинуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд взяв до уваги лише вибіркові показання свідка ОСОБА_15 з приводу того, що вона розуміла те, що обвинувачені вчиняли крадіжку, у зв`язку з чим вона намагалася завадити їх діям, але належним чином не оцінив її показання в сукупності з показаннями потерпілої ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_16 , та прийшов до передчасного висновку про те, що обвинувачені відкрито викрали чуже майно, і в порушення вимог ст. 374 КПК України належним чином не мотивував, чому відкинув докази сторони обвинувачення.

У вироку формально зазначено, що показання обвинувачених та свідків не доводять факт вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 інкримінованого їм злочину, а досліджені по справі докази також не підтверджують висунутого їм обвинувачення, в тому числі щодо наявності кваліфікуючої ознаки у вигляді проникнення у сховище.

Однак аналіз, оцінку і співвідношення доводів сторони обвинувачення із доказами, наявними у матеріалах провадження суд не зробив, не усунув цих суперечностей, що в свою чергу викликає вірогідність наявності ряду припущень у вказаному провадженні, які є недопустимими при ухваленні вироку.

У своїх показаннях потерпіла ОСОБА_12 зазначила про те, що про викрадення її майна їй стало відомо саме від свідка ОСОБА_16 , яка подзвонила для того, щоб переконатись, чи дійсно вона продала якимось людям метал. Прийшовши додому, вона виявила зникнення 5 швелерів, 3 арматурних прутів, 2 металевих труб, 1 кутника та старих відер. Крім того, свідок ОСОБА_15 їй пояснила, що коли її відволікала вагітна жінка, чоловіки виносили метал з подвір`я, після чого, вказана жінка дала їй 50 гривень з проханням передати ці грошові кошти за метал.

З показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що коли вона у вікно побачила обвинуваченого, який ходив по двору потерпілої, смикав за двері та стукав у вікна будинку, вона крикнула, що сусідки немає вдома, і після цього обвинувачений вийшов з двору. Потім обвинувачений повідомив, що домовився з ОСОБА_12 про продаж металу, у зв`язку з чим вона разом з ним зайшла до двору потерпілої, де він почав витягати метал. Вона попросила обвинуваченого покласти речі на місце і приїхати завтра, але він продовжив наполягати на тому, що він домовлявся про продаж металу. Коли вона пішла з двору, щоб попросити свою сестру подзвонити потерпілій, її почала відволікати обвинувачена, після чого дала їй 50 гривень з проханням передати їх сусідці за продаж металу. Після цього вона прийшла до сестри та розповіла про те, що трапилось, у зв`язку з чим сестра подзвонила потерпілій і спитала, чи дійсно вона продавала метал.

Свідок ОСОБА_16 в суді першої інстанції показала, що коли її сестра ОСОБА_15 повернулась, вона принесла 50 гривень та повідомила, що цигани у ОСОБА_12 купили метал, який вона їм для залишила, а вони у свою чергу, передали їй за метал гроші. Вона відразу ж подзвонила потерпілій і спитала про те, чи дійсно вона комусь щось залишала.

З показань вищевказаних осіб не вбачається, що обвинуваченим було достеменно відомо про те, що свідок ОСОБА_15 дійсно розуміє протиправність їх дій, усвідомлює те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчиняють саме крадіжку належного потерпілій ОСОБА_12 майна.

На користь висновків суду першої інстанції з цього приводу, жодним чином не свідчить той факт, що свідок ОСОБА_15 приблизно 40 хвилин перебувала поряд з обвинуваченими, після цього взяла у них грошові кошти в розмірі 50 гривень та прийшла до своєї сестри ОСОБА_16 і повідомила, що цигани купили у ОСОБА_12 метал.

Разом з тим, навіть у тому разі, якщо свідок ОСОБА_15 дійсно в момент вчинення обвинуваченими протиправних дій розуміла, що вони вчиняють крадіжку, вказана обставина не дає підстав для того, щоб прийти до висновку про вчинення обвинуваченими відкритого викрадення чужого майна, оскільки визначальним у даному випадку є усвідомлення саме обвинуваченими того факту, що їх дії стали носити відкритий характер, а з показань потерпілої та свідків вбачається, що обвинувачені вважали свої дії таємними, оскільки їм вдалося ввести в оману ОСОБА_15 та видати свої дії за правомірні.

Вказаним обставинам суд першої інстанції належної уваги не приділив, що ставить під сумнів правильність висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному вироку.

Приходячи до висновку про недоведеність стороною обвинувачення факту викрадення брухту чорних металів загальною вагою 45 кілограмів, суд також не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, зокрема протокол огляду речей від 9 вересня 2017 року та протокол огляду речей від 27 грудня 2017 року, об`єктом огляду яких були вилучені у ОСОБА_7 речі, а також показання потерпілої з приводу викраденого у неї майна.

Вказані порушення відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними, тобто такими порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на відсутність ретельного дослідження судом першої інстанції вищевказаних обставин та неналежну оцінку досліджених судом доказів, колегія суддів позбавлена можливості здійснити їх повну перевірку судом апеляційної інстанції, а відповідно прийти до висновку про наявність підстав для відхилення або задоволення апеляційної скарги прокурора, в якій ставиться питання про визнання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винуватими у вчиненні інкримінованого їм злочину.

Зазначені порушення є підставами для скасування судового рішення і оскільки в апеляційній скарзі прокурор не просить повторно дослідити докази сторони обвинувачення, вони не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду в межах ст. 404 КПК України, що є підставою призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно, всебічно з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, ретельно перевірити усі докази кримінального провадження, з належною їх мотивацією, в тому числі, взяти до уваги інші доводи, які зазначалися в апеляційній скарзі щодо помилковості висновку суду першої інстанції про відсутність в діях обвинувачених такої кваліфікуючої ознаки як проникнення у сховище, а також з приводу технічних помилок в протоколах пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення у відповідності до приписів, передбачених ст. 370, 374 КПК України.

Відповідно до ст. 415 КПК України, при скасуванні ухвали суду внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції призначає новий судовий розгляд, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Вирішуючи у відповідності до ч.1ст.197,ст.331,п.3ч.1ст.419 КПК України питання щодо запобіжного заходу, колегія суддів виходить із наступного.

Оскільки у кримінальному провадженні обвинуваченим запобіжний захід не обирався і на даний час відсутні підстави для його обрання, колегія суддів вважає за потрібне запобіжний захід відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не обирати.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 411, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Пологівського відділу Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 22 жовтня 2018 року, яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані невинуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та виправдані у зв`язку з відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення, скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в тому ж суді в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...