Справа № 182/8971/18
Провадження № 1-кс/0182/894/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2019 м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2018 № 0003198 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , не працює, із середньо-технічною освітою, не одружений, раніше не судимий, -
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

27.02.2019 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2018 № 0003198 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений слідством час, місці, особи з метою подальшого збуту, незаконно, умисно придбав психотропну речовину - «метамфетамін», який незаконно зберігав та збував на території м. Покров в Дніпропетровській області.
10.12.2018 працівники поліції у відповідності зі ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» для документування та доказу злочинної діяльності ОСОБА_5 пов`язаної з незаконним оборотом наркотичних засобів та психотропних речовин, передали для придбання в нього психотропної речовини «метамфетамін» громадянину під вигаданим прізвищем ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 200 грн., купюрою номіналом 200 грн. - серія ЄВ № 5104840 - Національного банку України.
10.12.2018 приблизно о 13.59 год. ОСОБА_5 знаходячись біля будинку № 13 по вул. Пушкіна в м. Покров Дніпропетровської обл., умисно незаконно, збув ОСОБА_7 психотропну речовину - «метамфетамін», отримавши від нього гроші купюрою номіналом 200 грн. - серія ЄВ № 5104840 - Національного банку України. В цей же день ОСОБА_7 у дворі поблизу будинку № 8 по вул. Пушкіна в м. Покров, Дніпропетровської обл., добровільно видав слідчому СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, придбаний ним у ОСОБА_5 поліетиленовий пакет з фіксатором, в якому знаходилась кристалічна речовина бежевого кольору, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/4769 від 19.12.2018 масою 0,2259 г, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якої в речовині становить 0,1275 г, придбаний у ОСОБА_5 в ході контролю за злочином у формі імітування обстановки злочину.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини.
Крім цього, ОСОБА_5 у невстановлений слідством час, місці, особи з метою подальшого збуту, незаконно, умисно придбав психотропну речовину «метамфетамін», який зберігав при собі, з метою збуту на території м. Покров, Дніпропетровської обл.
26.12.2018 в період часу 13.26 год. до 14.35 год. під час обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду № 182/8971/18-к, від 26.11.2018 за адресою: АДРЕСА_2 слідчим СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області в приміщені вищевказаної квартири був проведений обшук ОСОБА_5 в ході якого виявлено та вилучено в правій кишені куртки 2 сліп-пакета з кристалічною речовиною, в сумці яка належить ОСОБА_5 виявлено та вилучено 13 сліп-пакетів з кристалічною речовиною, які відповідно до висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/125 від 30.01.2019 масами 0,1659 г, 0,0181 г, 0,0177 г, 0,0177 г, 0,0156 г, 0,0132 г, 0,0114 г, 0,0203 г, 0,0154 г, 0,0159 г, 0,0168 г, 0,0170 г, 0,0158 г, 0,4137 г, 0,1407 г містять у своєму складі психотропну речовину обіг яких обмежено - метамфетамін, маса якої в речовинах становить 0,1003 г, 0,0111 г, 0,0123 г, 0,0115 г, 0,0111 г, 0,0100 г, 0,0081 г, 0,0129 г, 0,0116 г, 0,0106 г, 0,0110 г, 0,0116 г, 0,0104 г, 0,3185 г, 0,1032 г, відповідно, загальна маса метамфетаміну становить 0,6542 г, який ОСОБА_5 , повторно, незаконно придбав та зберігав з метою збуту.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання психотропних речовин з метою збуту, вчинене повторно.
26.02.2019 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.
Оскільки ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 6-ти до 10-ти років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду; у його оточенні немає осіб, які б могли уберегти його від вчинення нових злочинів; у нього немає постійного місця роботи та постійного законного джерела заробітку, що може стати причиною вчинення нових злочинів пов`язаних зі збутом наркотичних засобів, так як це єдине джерело його заробітку, є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічні тим, у яких підозрюється; перешкоджати кримінальному провадження іншим чином. Інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цим ризикам, оскільки у разі застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту ОСОБА_5 може впливати на свідків так як йому вони відомі, також може покинути своє місце проживання, вчинити інше кримінальне правопорушення, аналогічне тому, у якому підозрюється. Під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу його на поруки, він не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Враховуючи ці обставини, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також визначити розмір застави 300 неоподаткованих мінімумів доходів для працездатних осіб.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. При цьому прокурор зазначив, що підозрюваний до висунення підозри не намагався ухилятися від органів досудового розслідування, оскільки йому не було відомо, підозру у вчиненні якого саме злочину йому буде висунуто. Проти клопотання підозрюваного та його захисника про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечує, вважаючи, що такий запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, оскільки ніяких намірів переховуватися від слідства та суду не має, він має постійне місце проживання - АДРЕСА_1 , де він проживає з матір`ю, а також на АДРЕСА_2 мешкає його дівчина, тому він періодично також там буває. Будь-яких доказів того, що він може впливати на свідків немає, також не має наміру переховуватися від слідства, суду, десь ховатися, бо у нього є матір, про яку він піклується і ніколи не покине. Зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, як це він робив після проведення у нього обшуку. Крім того, він пояснив, що вину визнає частково у частині того, що придбав психотропну речовину для власного вживання без мети збуту, а виявлена у нього купюра у 200 грн. йому не належить.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 проти клопотання слідчого заперечувала. Вказала на те, що слідчий та прокурор не назвав підстав, які б свідчили про ризики невиконання його підзахисним процесуальних обов`язків. Доказів того, що він може переховуватись від слідства немає, як і доказів можливості тиску на свідків, які вже були допитані. Звертає увагу на відсутність обґрунтованої підозри, що висунута її підзахисному. Тримання під вартою - це занадто суворий вид запобіжного заходу. Сама тяжкість майбутнього покарання не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_5 має постійне місце проживання. Тому, оскільки прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, просить застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, навіть цілодобового.
Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;
3) вік та стан здоров`я;
4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію;
7) майновий стан;
8) наявність судимостей;
9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, що «термін обґрунтована підозра» на стадії досудового розслідування означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», від 28.10.1994 р. «Мюррей проти Сполученого Королівства» і інші), а питання доведеності вини є завданням вже судового провадження, вважаю, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується протоколами допиту свідків, протоколом обшуку, висновком експерта. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Слідчим суддею не приймаються при застосуванні запобіжного заходу доводи захисту про недоведеність підозри, недоведеність провини підозрюваного у скоєнні вищезазначених злочинів, тобто безпідставність підозри, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування, та остаточно вирішується судом при винесенні судового рішення.
Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 6-ти до 10-ти років з конфіскацією майна, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показів, тому без застосування жодного запобіжного заходу до нього, останній зможе спілкуватися з ними та вчиняти щодо них тиск. Що стосується наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що такий ризик не існує, оскільки у клопотанні взагалі не зазначено у чому він полягає. Також слідчий суддя вважає, що наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду також прокурором не доведена, оскільки з моменту проведення обшуку у підозрюваного пройшло більше двох місяців, він з`являвся за викликом до слідчого, з`явився і до суду. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення також не доведений, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий.
Разом з тим, слідчий суддя суд не погоджується з наявністю ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України в тій мірі, що для його запобігання необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст.. 178 КПК України слідчий суддя враховує особу підозрюваного, його молодий вік, наявність у нього міцних соціальних зв`язків матері та цивільної дружини ОСОБА_8 , наявність постійного місця проживання, відсутності судимостей та те, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше.
Згідно установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, до ОСОБА_5 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме домашній арешт з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Також слідчим суддею враховується покази свідка ОСОБА_9 матері підозрюваного, яка підтвердила, що у родині є кошти для забезпечення проживання підозрюваного.
Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл.. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2018 № 0003198 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;
- не відлучатися із м. Покров, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками без дозволу слідчого, прокурора.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл.
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, а також не більше строку досудового розслідування, тобто до 23.04.2019 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1