Справа № 761/7975/19
Провадження № 1-кс/761/5779/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під за № 00000026 від 02.02.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 258-5, ч.5 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під за № 00000026 від 02.02.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 258-5, ч.5 ст. 191 КК України. Ставить питання про накладення арешту на майно, а саме: на корпоративні права переліку підприємств.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні Головного слідчого управління СБ України перебуває кримінальне провадження №0000026 від 02.02.2019 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 КК України.

За матеріалами провадження встановлено, що у жовтні 2018 року службовими особами суб`єктів підприємницької діяльності аграрного сектору економіки України, які входять до складу ГК «Агроінвестгрупп», а саме ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» (), ТОВ «Раухівський елеватор» (), ТОВ «Ізмаїльський елеватор» (), ТОВ «Аліягський елеватор» (), ТОВ «Заплазський елеватор» (), ТОВ «Березівський елеватор» (), ТОВ «Василівський елеватор» (), ТОВ «ЕРА ГРЕЙН» (), ПрАТ «Новомиргородський елеватор» (), ТОВ «Олексіївський елеватор» (), ТОВ «Новоборівське ХПП» (), укладено з ПАТ «Аграрний фонд» (100 % акцій належить державі) договори на складське зберігання зернових (пшениця 3 та 6 класу, соняшник некласний, кукурудза тощо).

Згідно вищевказаних договорів на складські потужності зазначених елеваторів, належних підприємствам ГК «Агроінвестгрупп», передано на зберігання понад 22 тис. тонн зернових (пшениця 3 та 6 класу, соняшник некласний, кукурудза) ПАТ «Аграрний фонд» загальною вартістю до 200 млн. грн.

22.02.2019 року у кримінальному проваджені корпоративні права вказних у клопотанні підприємств визнано речовими доказами у зв*язку з тим, що вони набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту відповідність корпоративних прав зазначених у клопотанні критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, щодо речових доказів, які вважають, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Проте, матеріали клопотання в обґрунтування доводів про необхідність накладення арешту не містять достатніх фактичних даних на підтвердження. Відповідними достовірними даними, отриманими в межах досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, такі обставини не підтверджуються.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, доводи в клопотанні, що корпоративні права переліку підприємств відповідають критеріям, визначеним ст.98 КК України, у кримінальному провадженні, в якому ведеться досудове розслідування, - ґрунтуються на припущеннях, фактичні дані, що підтверджують таке походження корпоративних прав матеріали клопотання не містять.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на перелік корпоративних прав, зазначених у клопотанні.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під за № 00000026 від 02.02.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 258-5, ч.5 ст. 191 КК України, про накладення арешту на корпоративні права.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1