Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/2369/18
Номер провадження: 1-кп/511/261/18
16 листопада 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засіання - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області матеріали кримінального провадження №0001002 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.10.2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калантаївка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, офіційно не працюючого, працює по найму у приватних осіб на будівництві, не одруженого, утриманців немає, з середньо технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 09 жовтня 2018 приблизно о 20 годині, перебував на АДРЕСА_2 , де в процесі розмови виникла словесна сварка з ОСОБА_5 , в результаті, якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 наніс два удари правою рукою в область щелепи ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритого двійного перелому нижньої щелепи з локалізацією у ділянці правого кута щелепи і в проекції 3-5 зубів ліворуч із рваною раною слизової оболонки щелепи на рівні 3-4 зубів зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 131 від 29.10.2018 року не є небезпечними для життя, спричиняють тривалий розлад здоров`я, строком більш як 21 день і за вказаним критерієм кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості (п.2.2.2., п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», 1995 р).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину визнав повністю, покаявся, підтвердив фактичні обставини справи і суду пояснив, що 09 жовтня 2018 приблизно о 20 годині, перебував на АДРЕСА_2 . В процесі розмови виникла словесна сварка з ОСОБА_5 , в результаті, якої він наніс два удари правою рукою в область щелепи ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження. Він готовий відшкодувати потерпілому шкоду, спричинену злочином, коли той остаточно визначиться із сумою збитку.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини справи, викладені в обвинуваченні та пояснив, що дійсно у процесі сварки ОСОБА_4 09.10.2018 року приблизно о 20.00 годині двічі вдарив його кулаком в область щелепи та спричинив тілесні ушкодження, вказані вище. 09.10.2018 року він особисто звернувся із заявою до поліції про притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України. Він також звернувся за допомогою до лікарів та йому зробили дві операції на щелепі. На сьогоднішній день стан здоров`я його покращився, але переломи щелепи остаточно не загоїлися та він потребує реабілітації, в зв`язку з чим несе витрати на лікування. Якщо обвинувачений не відшкодує йому витрати на лікування та моральну шкоду, він має намір звернутися з позовом до нього у цивільному провадженні. Він не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, вважає, що той повинен працювати та відшкодувати збитки, завдані його протиправною поведінкою.
Таким чином показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не оспорює.
Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та роз`яснивши положення ст. 349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.
Дослідивши та оцінивши вказані обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного злочину, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне тілесне ушкодження середньої тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він характеризується позитивно за місцем проживання (а.к.п.38), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває ( а.к.п.39), і є особою раніше не судимою, ( а.к.п.34-35).
Судом враховується, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненні злочину, активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
Згідно наданої суду досудової доповіді Роздільнянського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, орган пробації прийшов до висновку, що стислий огляд виявлення криміногенних факторів ризику щодо вчинення повторних злочинів оцінено як середній, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 та його спосіб життя, історію правопорушень (рівень впливу історії правопорушень на протиправну поведінку оцінюється як середній), а також середню (при середньому рівні ризику небезпеки для суспільства) ймовірність вчинення повторного злочину, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення злочинів. У майбутньому до нього необхідно застосувати заходи контролю, підтримки та допомоги, які можуть вплинути на зниження факторів ризику вчинення повторного злочину. ( а.к.п.23-26).
Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.
Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ "Про пробацію", досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.
За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України, є зокрема і визнання вини обвинуваченим і щире каяття у вчиненому, і активне сприяння розкриттю злочину, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та можливим звільнити його від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України.
Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинуваченого, покласти на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Речові докази до кримінального провадження не долучались.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ч.3 ст.349, 368, 369-371,373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,п.2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Речові докази до кримінального провадження не долучались.
Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1