Справа № 357/4845/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, працюючого ФОП « ОСОБА_5 » в м. Біла Церква на посаді експедитора, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків № НОМЕР_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого;

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України,

встановив:
01.01.2017 року о 15 годині 23 хвилини ОСОБА_4 , будучи свідком події, достовірно знаючи, що 30.12.2016 року близько 21.20 години ОСОБА_6 шляхом відкритого викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, заволодів жіночою сумкою, належною ОСОБА_7 , в середині якої знаходився мобільний телефон «Lenovo S920» темно - синього кольору ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 та інше майно, заздалегідь не обіцяючи збути вказане майно, після вчинення вказаного злочину, діючи з прямим умислом з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, добровільно на пропозицію ОСОБА_6 допомогти збути незаконно здобуте майно, погодився та на свій паспорт громадянина України збув - заклав вищевказаний мобільний телефон «Lenovo S920» до відділення ПТ «Найкращий Ломбард» Богдан Ю.М. і компанія», що в АДРЕСА_2 , за що отримав гроші в сумі 1000 гривень, якими в подальшому ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_4 розпорядились па власний розсуд.

Відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 21.03.2017 року, що набув законної сили, ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - відкритому викраденні чужого майна, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, належного ОСОБА_7 , та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Одночасно, в діяннях ОСОБА_4 не встановлено ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам справи. Зазначив, що бачив, як ОСОБА_6 вирвав сумку у потерпілої та на наступний день той поросив здати до ломбарду телефон, який як він зрозумів було викрадено у потерпілої. Запевнив суд, що зробив для себе належні висновки, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ст. 198 КК України як заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
Призначаючи вид та розмір покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості, наслідки, які настали від вчинення злочину.
Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_8 , за місцем проживання характеризується посередньо, після вчинення злочину притягувався з до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП (дрібна крадіжка), що підтверджується копіями постанов суду від 10.10.2017 року та 25.04.2018 року, перебуває під диспансерним наглядом лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2016 року, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, негативне та критичне ставлення до своїх протиправних дій, суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, щире каяття.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає як пом`якшуючу покарання обставину визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді арешту, в межах, передбачених санкцією ст. 198 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 127, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим в обсязі висунутого обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України, і призначити покарання:

за ст. 198 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

До набрання вироком законної сили підстав для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по справі копію відповіді на запит та копію договору з ломбарду зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1