Справа № 503/2427/18
Провадження № 1-кп/503/126/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року Кодимський районний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000341 від 28.10.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гонорівка Піщанського району Вінницької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Кодимського районного суду Одеської області від 26.04.2001 року за ч. 1 ст. 142, ст. 94, ч. 2 ст. 215-3, ст. 42 КК України (в ред. 1960 року) до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 11.02.2014 року за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту;

- вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 26.05.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ухвали Вінницького міського суду від 26.04.2018 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 26 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 27.10.2018 року приблизно о 20 год. 30 хв., знаходився вдомоволодінні ОСОБА_5 , розташованому в АДРЕСА_2 , де вживав з останнім алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв, в ході розмови, ОСОБА_5 обізвав ОСОБА_3 образливим словом, в результаті чого ОСОБА_3 наніс ОСОБА_5 удар рукою в обличчя від чого той втратив свідомість. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на таємне викрадення майна потерпілого, а саме грошових коштів, які потерпілий зберігав у сумці на поясі. З метою реалізації свого злочинного наміру, в той же день та час, ОСОБА_3 , впевнившись в тому, що ОСОБА_7 втратив свідомість, діючи повторно, з урахуванням сприятливої обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, з метою власного збагачення, викрав з сумки потерпілого грошові кошти в сумі 1800 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, просив надати йому ще один шанс виправитись та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Від надання показань з приводу обставин вчинення ним кримінального правопорушення відмовився, скориставшись правом, наданим йому ст. 63 Конституції України.
Крім повного визнання ОСОБА_3 своєї вини, незважаючи на його відмову від надання пояснень, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується сукупністю інших доказів, досліджених в судовому засіданні, а саме показаннями потерпілого та документами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 27.10.2018 року він дійсно запросив до себе додому ОСОБА_3 де вживав з останнім алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв, в ході розмови, обвинувачений вдарив його в обличчя, внаслідок чого у нього з носа пішла кров, а потім він втратив свідомість. Зазначає, що можливо дійсно образив обвинуваченого, але як саме не пам`ятає. Після того, як прийшов до тями виявив, що в сумці, яка знаходилась у нього на поясі, відсутні грошові кошти в сумі 1800 грн. та звернувся до поліції. Вважає, що їх викрав ОСОБА_3 , оскільки інших осіб в будинку в той час не було.

Надані потерпілим показання судом приймаються до уваги, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами, які були досліджені в судовому засіданні та якими також підтверджується вина обвинуваченого, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що 28 жовтня 2018 року було зареєстроване кримінальне провадження на підставі заяви ОСОБА_5 про викрадення у нього грошових коштів в сумі 1800 грн.;
- протоколом огляду місця події від 28 жовтня 2018 року в результаті якого було проведено огляд домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , та встановлено обстановку після вчиненого кримінального правопорушення;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.11.2018 року в ході якого потерпілий ОСОБА_5 розповів та на місці продемонстрував обставини при яких у нього було викрадено грошові кошти;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.11.2018 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав особу зображену на фотознімку №1, а саме обвинуваченого;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.11.2018 року в ході якого ОСОБА_3 добровільно розповів та на місці продемонстрував обставини вчинення ним крадіжки грошових коштів у ОСОБА_5 .

Наведені докази, суд визнає допустимими та належними, а тому кладе їх в основу обвинувального вироку.

Дії ОСОБА_3 , які виразились в таємному викраденні майна ОСОБА_5 , вчиненому повторно, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Діючи у відповідності до вимог ст. 337 КПК України, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 відповідно до висунутого йому обвинувачення, а тому він повинен нести відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В судовому засіданні ОСОБА_3 зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому, однак, суд не вважає за можливе застосування даної обставини, як такої, що пом`якшує покарання обвинуваченого, оскільки таке розкаяння крім визнання обвинуваченим самого факту вчинення злочину, повинно свідчити про дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини, щирий жаль з цього приводу, осуд своєї поведінки та бажання виправити наслідки вчиненого, що не знайшло свого підтвердження в ході судового провадження.

Таким чином, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Відповідно до наявних у суду відомостей, ОСОБА_3 характеризується негативно, не одружений, не працюючий, схильний до вживання алкогольних напоїв та створення конфліктних ситуацій, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Крім того при визначенні обвинуваченому міри покарання, суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації згідно з висновками якої, виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе лише у винятковому випадку, за умови здійснення відносно обвинуваченого з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 , ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, відомості про його особу та особисте ставлення до вчиненого, а також те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив після умовно-дострокового звільнення протягом невідбутої частини покарання призначеного за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 26.05.2015 року, суд приходить до висновку, що відносно ОСОБА_3 слід визначити міру покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та остаточно призначити покарання за правилами передбаченими ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за даним вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався, однак враховуючи, що обвинуваченому призначається покарання у виді позбавлення волі, що значно збільшує ризик того, що обвинувачений може переховуватися та уникати відбування покарання, з метою забезпечення виконання вироку та запобігання вчиненню повторних злочинів, до обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 26.05.2015 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту затримання, тобто з 18.12.2018 року.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1