Справа №639/2754/19
Провадження №1-кс/639/1409/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000727 від 28 квітня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджено із прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 28.04.2019 о 16:40 за адресою: м. Харків, вул. Старо-Григорівська, 22, невстановлена особа із хуліганських спонукань вчинила посягання на життя ОСОБА_7 , 1973 р.н. за допомогою невстановленого засобу, призначеного для нанесення тілесних ушкоджень, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

Даний факт зареєстровано у ЖЄО під № 7253 від 28 квітня 2019 року, після чого внесено до ЄРДР за номером № 0000727 від 28 квітня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 28.04.2019 приблизно о 16:40 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поруч з буд. № 25 по вул. Старо-Григорівська, м. Харків.

В цей час ОСОБА_5 , зустрівся з ОСОБА_7 , який керував автомобілем «Toyota Сorolla», д.н. НОМЕР_1 та рухався вул. Старо-Григорівською у м. Харків у бік зменшення номерів домів. Зустрівшись із ОСОБА_7 між ними виник конфлікт під час якого ОСОБА_5 діючи із хуліганських мотивів, підійшов до вказаного автомобіля, яким керував ОСОБА_7 та маючи на меті протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , маючи при собі невстановлений пристрій, для нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер свого злочинного задуму, передбачаючи його наслідки, діючи агресивно, зі злістю, з прямим умислом на вбивство, знаходячись поруч з вказаним автомобілем, де перебував ОСОБА_7 , кинув вказаний пристрій в салон автомобіля.

Після цього, автомобіль проїхав декілька метрів та стався вибух зазначеного пристрою в салоні автомобіля від чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

В подальшому 28.04.2019 о 18:27 годині ОСОБА_7 госпіталізовано у КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» з діагнозом: травматична ампутація «не повна» нижньої третини правої та лівої голені, рвані рани правої верхньої кінцівки, травматичний шок.

Однак ОСОБА_5 не вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, так-як бажаючи уникнути затримання на гарячому, зник з місця скоєння злочину.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачене ч. 3 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто незакінчений замах на умисне вбивство з хуліганських мотивів.

28.04.2019 о 20 годині 20 хвилин уповноваженою службовою особою ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення-злочину.

29.04.2019 старшим слідчим СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником прокурором Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

- протоколами огляду місця події від 28.04.2019;

- протоколами допитів свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , які бачили чоловіка, поруч з авто, після якого стався вибух, ОСОБА_13 , який спілкувався з потерпілим.

Вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, одружений, з середньою освітою, не працюючий, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Необхідність обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Метою та підставами обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 не проживає за місцем реєстрації, після вчинення злочину намагався уникнути кримінальної відповідальності та переховувався, однак був затриманий відповідно до ст. 208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання від 28.04.2019;

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення, для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказане підтверджується, тим що, для вчинення злочину використовувався вибуховий пристрій, що підтверджуються актом перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухові речовин або конструктивно схожих на них предметів від 29.04.2019, та ОСОБА_5 може знищити докази зберігання вказаного пристрою.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на потерпілого, вищевказаних свідків, експертів, та спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працевлаштований, не має постійного стабільного джерела доходу. Відчуваючи потребу у задоволенні елементарних матеріальних життєвих потреб, може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі проти власності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі підозрюваного настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Окрім того, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім цього, обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення останнім незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Зважаючи на згаданий суспільний інтерес, який у даному випадку в повній мірі виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», тобто у даному випадку є виправданим необхідність застосування до ОСОБА_5 , виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, не може запобігти наявним переліченим ризикам, що узгоджується з вимогами норм Закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Враховуючи вищевикладене, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного та не нададуть можливості уникнути вказаних ризиків, унеможливлять встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з недоведеністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, зазначили про те, що підозрюваний має на утриманні двох неповнолітніх дітей, хворого батька похилого віку, що є додатковою підставою вважати про відсутність передбачених законом ризиків для обрання запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані до суду докази, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Судовим розглядом встановлено, що 28.04.2019 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження № 0000727 з відображенням попередньої правової кваліфікації злочину - за ч. 3 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

29 квітня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

28.04.2019 о 20 годині 20 хвилин уповноваженою службовою особою ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення-злочину.

Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої підозри підтверджується наданими суду доказами:

- протоколами огляду місця події від 28.04.2019;

- протоколами допитів свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , які бачили чоловіка поруч з авто, після чого стався вибух, ОСОБА_13 , який спілкувався з потерпілим.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, за який кримінальним законом передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі або у вигляді довічного позбавлення волі, з урахуванням положень ст. 8 КК України, за незакінчений злочин у формі замаху не більше двох третин максимального строку покарання (до 10 років позбавлення волі).

Враховуючи існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ст.177 КПК України, які, на думку слідчого судді, повністю доведені стороною обвинувачення та не спростовані стороною захисту, та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 , після вчинення злочину намагався уникнути кримінальної відповідальності та переховувався, однак був затриманий відповідно до ст. 208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання від 28.04.2019;

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення, для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказане підтверджується, тим що, для вчинення злочину використовувався вибуховий пристрій, що підтверджуються актом перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухові речовин або конструктивно схожих на них предметів від 29.04.2019, та ОСОБА_5 може знищити докази зберігання вказаного пристрою.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на потерпілого, вищевказаних свідків, експертів, та спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні;

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, однак з урахуванням встановлених судом обставин, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, де він характеризується посередньо, репутацію та його майновий стан. Крім того, суд бере до уваги також стан здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , який наразі знаходиться на лікуванні у у КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» з діагнозом: травматична ампутація «не повна» нижньої третини правої та лівої голені, рвані рани правої верхньої кінцівки, травматичний шок, а також те, що на даний час достовірно не встановлений засіб вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відтак клопотання сторони захисту про застосування біль м`якого запобіжного заходу на даний час не заслуговує на увагу.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи зазначене та передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України обставини, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосування насильства, слідчий суддя не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 191, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Новобаварського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк затримання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 28 квітня 2019 року з 20 год 20 хв.

Строк дії ухвали до 20 год. 20 хв. 26 червня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1