УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.11.2018 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Каланчак Херсонської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на час вчинення злочину солдат резерву другого взводу роти резерву рядового складу батальйону резерву військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , солдат,

в с т а н о в и в :

Прокурор звернувся до суду з клопотанням в якому просив: застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово, строком на два місяці.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що в провадженні військової прокуратури Херсонського гарнізону перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000049 від 15.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.05.2015 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 №15/2015, затвердженого законом України №113-VІІІ від 15.01.2015, Каланчацьким РВК Херсонської області гр. ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією.

Надалі, наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 06.05.2015 №114 солдата ОСОБА_4 , зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення, а наказом від 08.08.2015 №10, у зв`язку із проведенням організаційно-штатних заходів з 10.08.2015 призначено на посаду солдата резерву другого взводу роти резерву рядового складу батальйону резерву військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 .

З часу видання ВО Президента України, Головою Верховної ради України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014, до цього часу на території України, згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 1 Закону України «Про оборону України», почав діяти особливий період, тобто період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Проте, всупереч зазначених вище вимог, солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи статутні обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Наказом від 13.08.2015 №18 солдату ОСОБА_4 надано відпустку по хворобі, терміном 45 діб, з 13 серпня по 26 вересня 2015 року, який вибув до смт Каланчак Херсонської області.

Проходячи військову службу та будучи забезпечений речовим, грошовим, продовольчим та іншими видами забезпечення, солдат ОСОБА_4 , не бажаючи виконувати обов`язки військової служби, вирішив вчинити дезертирство, тобто нез`явлення з метою ухилитися від військової служби з відпустки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення дезертирства, солдат ОСОБА_4 , в умовах особливого періоду, діючи з прямим умислом, маючи на меті взагалі ухилитись від військової служби, в порушення статутних вимог, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у визначений строк - 27.09.2015, з відпустки до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , не прибув, проводячи службовий час на власний розсуд за місцем свого проживання, та інших місцях.

В подальшому, солдат ОСОБА_4 , обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, у військовий комісаріат не з`являвся, проводячи службовий час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не вживаючи при цьому жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

20.11.2018 місцезнаходження ОСОБА_4 встановлено, доставлено до військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України, де він вказав про викладені обставини.

Таким чином за викладених вище обставин, солдат ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України дезертирство, тобто нез`явлення з метою ухилитися від військової служби з відпустки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Санкція частини 3 статті 408 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких.

21.03.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами, а саме: показаннями свідків, матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Під час досудового розслідування були встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за яким останньому пред`явлено підозру.

04.07.2018 до Херсонського міського суду Херсонської області подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, 04.07.2018 слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_6 за результатами розгляду відповідного клопотання прокурора винесено ухвалу (справа №766/12637/18, н/п 1-кс/766/9028/18) про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

20.11.2018 місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_4 встановлено, у зв`язку з чим досудове розслідування, строк якого складає до 18.01.2019 року, відновлено.

Відповідно до ч.2 ст. 185 КПК України якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

На даний час встановлено, що під час проходження військової служби а також після вчинення дезертирства, ОСОБА_4 перебував на лікуванні в Миколаївському військовому шпиталі (військова частина НОМЕР_2 ), а саме:

- у період з 29 травня 2015 року по 10 червня 2015 року знаходився на лікуванні та обстеженні у хірургічному відділенні;

- 10 червня 2015 року проведено медичний огляд та визначено необхідність надання відпустки за станом здоров`я на 45 календарних днів;

- у період з 27 липня 2015 року по 12 серпня 2015 року проходив стаціонарне лікування у хірургічному відділенні та визначено необхідність надання відпустки за станом здоров`я на 45 календарних днів;

- у період 06 грудня 2017 року по 13 грудня 2017 року знаходився на обстеженні в травматологічному відділенні.

Разом з тим, у визначений строк - 27.09.2015, з відпустки до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 не прибув, проводячи службовий час на власний розсуд за місцем свого проживання, та інших місцях, проживав та проживає з батьками, офіційно не працевлаштований, за місцем служби характеризувався негативно, фактично проходив військову службу незначний період, крім того обставини отримання ним травми на даний час невідомі та сам підозрюваний про них повідомити не може, на даний час потребує продовження амбулаторного лікування вдома, притягувався до кримінальної відповідальності - звільнений 09.05.2002 від відбування покарання на підставі п. «А» ст.1 Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 від відбування покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України із іспитовим строком 2 роки, відбув покарання 17.12.2009 у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі за ч.2 ст. 307 КК України.

Враховуючи викладене, на даний час стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, у зв`язку з чим виникла необхідність у заміні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою новим клопотанням у вигляді домашнього арешту.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених

ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо щодо підозрюваного не буде застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити вищезазначені дії.

Незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Так, встановлено, що після вчинення вказаного кримінального правопорушення продовжує рахуватись у військовій частині, у якій має можливість вплинути на співслужбовців, неправдиві показання яких можуть зашкодити проведенню об`єктивного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального провадження.

Наведені обставини свідчать про можливість незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, шляхом застосування до останніх методів залякування, методів фізичного та морального впливу використовуючи своє становище, тобто може вчинити інші злочини.

Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду

Враховуючи, що підозрюваний вже два роки незаконно ухиляється від проходження військової служби, тобто переховується від командування військової частини, органів досудового розслідування, особу підозрюваного, який схильний до вчинення кримінальних правопорушень, існує ризик того, що перебуваючи на волі останній може виїхати за межі країни або іншим чином переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що у подальшому, у разі визнання його судом винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, унеможливить притягнення останнього до встановленої законом кримінальної відповідальності.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З 27.09.2015 по теперішній час підозрюваний незаконно без поважних причин та, не маючи на те вагомих підстав відсутній у військовій частині, проводить час на власний розсуд, чим вчиняє триваючий тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 408 КК України.

Підозрюваний притягувався до кримінальної відповідальності - звільнений 09.05.2002 від відбування покарання на підставі п. «А» ст.1 Закону України «Про амністію» від 05.07.2001 від відбування покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України із іспитовим строком 2 роки, відбув покарання 17.12.2009 у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі за ч.2 ст. 307 КК України.

Вказані обставини, свідчать про можливість продовження протиправної діяльності, а саме незаконно ухилятись від проходження військової служби у військовій частині та/або скоєння інших злочинів, в тому числі, щодо свідків у даному кримінальному провадженні з метою помсти.

Більше того, підозрюваний проживає на значній відстані від органу досудового розслідування та суду за місцем вчинення ним злочину (Миколаївська область), а тому обрання відносно нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з обов`язком не відлучатися з місця проживання, створить передумови для його подальшого переховування від органів досудового розслідування або суду.

Крім того, враховуючи, те, що Херсонська область має адміністративну межу з тимчасово-окупованою територію АРК, підозрюваний може перейти на вказану територію, де буде у подальшому переховуватись від органу досудового розслідування.

Враховуючи викладене, спроби ОСОБА_4 будь-яким чином ухилитися від слідства та перешкодити досудовому розслідуванню є дуже ймовірними.

У наведені способи підозрюваний також матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню та затягувати хід досудового розслідування.

Запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відповідає суспільному інтересу.

Крім того, гарантії того, що підозрюваний не вчинить інше кримінальне правопорушення, відсутні.

Так, обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Все вищезазначене дає органу досудового розслідування достатні підстави вважати, що підозрюваний при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, у подальшому може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється останній.

Прокурор на судовому засіданні просив клопотання задовольнити.
Підозрюваний пояснив, що проживає за адресою реєстрації у будинку, що належить його батькам. Офіційно не працевлаштований, має підробіток за місцем мешкання, а саме очищує горіхи. Визнав свою причетність до злочину, в якому підозрюється.
Захисник просив застосувати домашній арешт лише в нічний час, оскільки його підзахисний часто їздить до лікарні та має працювати.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України з метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно ч.1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Слідчим суддею встановлено, що 20.11.2018 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

На даному етапі кримінального провадження наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколом допиту підозрюваного; повідомленням про кримінальне правопорушення; наказом № 74 від 15.10.2015 року; витягом з наказу № 10 від 08.08.2015 року; витягом з наказу № 18 від 13.08.2015 року.

З досліджених судом матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тривалий час перебував в розшуку, не одружений, дітей та інших утриманців не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про недостатню міцність його соціальних зв`язків, а беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винним, слідчий суддя приходить до висновку про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Доказів наявності інших ризиків прокурором не надано.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що для запобігання вказаному ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Інший, більш м`який запобіжний захід, не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам, тому клопотання захисника про застосування домашнього арешту лише в нічний час не підлягає задоволенню. Крім того, слідчий суддя приймає до уваги пояснення підозрюваного, що він офіційно не працевлаштований, а має підробіток за місцем мешкання.

Керуючись ст.ст. 131,132, 176-179, 181 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого; 2) не залишати місце проживання цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора та/або суду.

Виконання ухвали доручити військовій прокуратурі Херсонського гарнізону Південного регіону України.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Встановити строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу та строк дії обов`язків до 18.01.2019 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1