Справа № 349/1320/16-к
Провадження № 11-кп/4808/100/18
Категорія ст.185 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі :

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у кримінальному провадженні №0000070 апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_9 на вирок Рогатинського районного суду від 2.10.2018 року щодо ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Нижня Липиця Рогатинського району Івано-Франківської області, раніше судимий: 25.05.2016 року Бережанським райсудом Тернопільської області за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу 850 грн. (сплачено 19.06.2016р.), 9.02.2018 року Тернопільським міськрайсудом за ст. 286 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, 15.03.2018 року Бережанським райсудом Тернопільської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,

засуджений за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 70 ч. ч. 1, 3, 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Тернопільського міськрайонного суду від 9.02.2018 року та цим вироком, покаранням, яке призначене вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 15.03.2018 року, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на 4 роки 6 місяців.

У строк покарання зараховано відбуте частково покарання за вироком Бережанського районного суду від 15 березня 2018 року.

Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України строк попереднього ув`язнення з 20 липня 2016 року до 23 травня 2018 року йому зараховано з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахується з 20 липня 2016 року.

Згідно вироку суду, 19 березня 2016 року біля 23 год. 30 хв. ОСОБА_8 в с. Малинівка Рогатинського району, з метою крадіжки колісного мотоблоку марки "Зубр" із господарства ОСОБА_10 через хвіртку потрапив на його територію, від`єднав від мотоблока причеп та викрав мотоблок марки "Зубр", який знаходився на подвір`ї вартістю 9800 грн.

В апеляційних скаргах:

- прокурор вважає вирок суду незаконним з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вказує, що у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі ст. 70 ч. 1 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно. Тому, враховуючи вищенаведене суд повинен був врахувати лише вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 15.03.2018 року, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 9.02.2018 року повинен виконуватися самостійно. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.ч. 1, 3, 4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, покаранням, призначеним вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 15 березня 2018 року, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 9.02.2018 року щодо ОСОБА_8 виконувати самостійно;

- захисник ОСОБА_9 вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням ст. 72 ч. 5 КК України, оскільки обвинувачений згідно ухвали Рогатинського райсуду від 27.03.2018 року на час судового розгляду справи цим судом був переведений із «Чортківської установи виконання покарання №26» до Івано-Франківського СІЗО УВП № 12, де він перебував до винесення вироку 2.10.2018 року. А тому термін перебування ОСОБА_8 в СІЗО до винесення вироку судом 2.10.2018 року має бути зараховано в строк відбування покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Просить змінити вирок та перерахувати час перебування обвинуваченого ОСОБА_8 в СІЗО № 12 м. Івано-Франківськ до винесення вироку Рогатинським районним судом з 20.07.2018 року по 2.10.2018 року в строк відбування покарання, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В апеляційній інстанції:

- прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задовольнити, уточнивши дати;

- обвинувачений та захисник ОСОБА_9 заперечили апеляційну скаргу прокурора та підтримали свою апеляційну скаргу з уточненням дат зарахування до покарання строку ув`язнення обвинуваченого з 13.06.2018 року по 3.12.2018 року відповідно до ст. 72 ч. 5 ККУ.

З`ясувавши обставини справи, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Вина й кваліфікація дій ОСОБА_8 в апеляційних скаргах не оспорюються, тому вирок в цій частині не перевіряється.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим. Оскаржений вирок вказаним вимогам закону в певній мірі не відповідає, тому підлягає зміні.

Доводи захисника про зарахування до покарання обвинуваченого термінів його перебування під вартою у цьому провадженні відповідно до ст. 72 ч. 5 ККУ є обґрунтованими і підлягають задоволенню з усними уточненнями апелянта, що є підставою для часткового задоволення його апеляційної скарги і зміні вироку в цій частині.

Як з`ясовано ОСОБА_8 у цьому провадженні перебував в умовах попереднього ув`язнення з 13.06.2018 року по нинішній день. Злочин ним вчинено до 18.05.2017 року, тобто до зміни ст. 72 ч. 5 ККУ в редакції, яка встановлювала пільговий порядок зарахування попереднього ув`язнення до відбутого покарання, тому на його покарання поширюється вказаний пільговий порядок зарахування вказаного строку ув`язнення з розрахунку 1 день перебування під вартою за 2 дні позбавлення волі і в цей термін охоплюється з 13.06.2018 року по день вступу вироку в законну силу 3 грудня 2018 року.

Апеляційні доводи прокурора підлягають частковому задоволенню, оскільки для задоволення його апеляційної скарги в частині порядку відбування покарання обвинуваченого достатньо змінити вирок без його скасування й ухвалення нового вироку. Передбачених ст. 420 КПК України підстав для ухвалення нового вироку апеляційного суду щодо ОСОБА_8 немає. По суті прокурор просить уточнити порядок виконання вироку, який має виконуватися самостійно від інших вироків щодо обвинуваченого.

Як встановлено апеляційним судом ОСОБА_8 був засуджений вироком Тернопільського міського суду від 9.02.2018 року до покарання із застосуванням ст. 75 ККУ, однак до цього 19.03.2018 року ним вчинено вказану крадіжку, за яку суд призначив реальну міру покарання. Такі обставини відповідно до вимог ст. 70 ККУ та роз`яснень Верховного Суду України є підставою для виконання вироку Тернопільського міського суду самостійно, оскільки за таких умов покарання не підлягає ні поглиненню, ні складанню. Суд першої інстанції помилково не визначив вказаний вирок до самостійного виконання, що слід уточнити, змінивши в цій частині оскаржений вирок. Така зміна не погіршує становище обвинуваченого, йому не призначається більш суворе покарання, його дії не перекваліфіковуються на більш тяжкий злочин.

Таким чином порядок виконання оскарженого вироку в цій частині слід змінити і визначити вирок Тернопільського міського суду від 9.02.2018 року до самостійного виконання.

Підстав для інших змін вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги прокурора та захисника задовольнити частково, вирок Рогатинського районного суду від 2.10.2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 змінити, вирок Тернопільського міськрайонного суду від 9.02.2018 року щодо ОСОБА_8 виконувати самостійно.

Зарахувати час перебування попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_8 з 13.06.2018 року по 3.12.2018 року в строк відбування покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженим з моменту отримання її копії.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3