У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000448 від 12 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, погоджене прокурором, про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000448 від 12 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, погоджене прокурором, про накладення арешту на майно,-.
В обґрунтування клопотання зазначив, що 22.12.2018 року під час проведення огляду автомобіля марки «Опель комбо» днз НОМЕР_1 за адресою м. Ужгород, вул. Болгарська, 3, за кермом якого перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в багажному відділенні було виявлено та вилучено:

- 5 ящиків у кожному з яких містяться по 25 скляних пляшок ємністю 0,01 л. кожна заповнені рідиною темного кольору з етикетками бальзам «Знахарський» та марками акцизного податку України, які мають ознаки підробки;

- 10 ящиків у кожному з яких містяться по 20 скляних пляшок ємністю 0,5 л. кожна заповнені рідиною прозорого кольору з етикетками вермут «Полуниця» та марками акцизного податку України, які мають ознаки підробки;

- 40 ящиків у кожному з яких містяться по 20 скляних пляшок ємністю 0,5 л. кожна заповнені рідиною темного кольору з етикетками бальзам «Знахарський» та марками акцизного податку України, які мають ознаки підробки.

Зважаючи на те, що згідно ст. 98 КПК України вилучені під час вищевказаного обшуку алкогольні вироби є предметом злочину та з метою належного документування вказаного кримінального правопорушення, необхідністю проведення експертиз, з метою збереження речових доказів на останні у відповідності до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України слід накласти арешт.

Не застосувавши вказані заходи, можуть призвести до зникнення та навіть втрати слідів, речових доказів, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В свою чергу, ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Приймаючи до уваги викладене, а також з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та ефективного здійснення досудового розслідування з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також зважаючи, що вилучені предмети можуть бути використані як доказ у вчиненні даного кримінального правопорушення, необхідно накласти на них арешт, а тому, керуючись ст. ст. 40, 100, 131, 132, 170, 171, 172 КПК України, слідчий просить накласти арешт на предмети, вилучені в ході огляду 22.12.2018 року автомобіля марки «Опель комбо» днз НОМЕР_1 за адресою м. Ужгород, вул. Болгарська, 3, за кермом якого перебував ОСОБА_4 .

Слідчий на розгляд клопотання не з`явився, проте подав до суду заяву у якій просить розглянути вказане клопотання за його відсутності.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив. Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. А тому суд вважає за можливе розгляд клопотання проводити за відсутності сторін.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
З матеріалів клопотання встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000448, відомості про яке внесені до ЄРДР 12.12.2018, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст.199 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.12.2018 року під час проведення огляду автомобіля марки «Опель комбо» днз НОМЕР_1 за адресою м. Ужгород, вул. Болгарська, 3, за кермом якого перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в багажному відділенні було виявлено та вилучено:
- 5 ящиків у кожному з яких містяться по 25 скляних пляшок ємністю 0,01 л. кожна заповнені рідиною темного кольору з етикетками бальзам «Знахарський» та марками акцизного податку України, які мають ознаки підробки;
- 10 ящиків у кожному з яких містяться по 20 скляних пляшок ємністю 0,5 л. кожна заповнені рідиною прозорого кольору з етикетками вермут «Полуниця» та марками акцизного податку України, які мають ознаки підробки;
- 40 ящиків у кожному з яких містяться по 20 скляних пляшок ємністю 0,5 л. кожна заповнені рідиною темного кольору з етикетками бальзам «Знахарський» та марками акцизного податку України, які мають ознаки підробки.
Слідчим доведено, що майно, вилучене 22.12.2018 року під час проведення огляду автомобіля марки «Опель комбо» днз НОМЕР_1 за адресою м. Ужгород, вул. Болгарська, 3, має значення речових доказів у кримінальному проваджені № 0000448, є предметом вчинення злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98КПК України, та може бути використано як доказ у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, та з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження,.
Як вбачається із поданого клопотання слідчий зокрема, вказує на те, що підставою для вилучення вказаних при огляді речей, була необхідність проведення експертизи, яку планується проводити в рамках даного кримінального провадження. Зокрема, експертне дослідження має проводитися на предмет наявності відомостей щодо наявності чи відсутності ознак підробки марок акцизного податку України, при цьому необхідною умовою проведення такого є надання експерту вилучених речей.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників (володільців) майна з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Крім того, володільці майна мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту одразу ж після зникнення підстав для застосування арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,372,395КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000448 від 12 грудня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, погоджене прокурором, про накладення арешту на майно - задовольнити.
Накласти арешт на предмети, вилучені в ході огляду 22.12.2018 року автомобіля марки «Опель комбо» днз НОМЕР_1 за адресою м. Ужгород, вул. Болгарська, 3, за кермом якого перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- 5 ящиків у кожному з яких містяться по 25 скляних пляшок ємністю 0,01 л. кожна заповнені рідиною темного кольору з етикетками бальзам «Знахарський» та марками акцизного податку України, які мають ознаки підробки;

- 10 ящиків у кожному з яких містяться по 20 скляних пляшок ємністю 0,5 л. кожна заповнені рідиною прозорого кольору з етикетками вермут «Полуниця» та марками акцизного податку України, які мають ознаки підробки;

- 40 ящиків у кожному з яких містяться по 20 скляних пляшок ємністю 0,5 л. кожна заповнені рідиною темного кольору з етикетками бальзам «Знахарський» та марками акцизного податку України, які мають ознаки підробки.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1