Справа № 297/1061/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2019 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 01.03.2015 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, громадянина України, раніше судимого вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.06.2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
встановив:
В ніч з 28 лютого 2015 року на 01 березня 2015 року ОСОБА_5 , з метою крадіжки, шляхом пошкодження решітки та вхідних дверей, проник до мисливського будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав шкуру косулі, чим спричинив власнику ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1200 гривень.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення.
Крім того, тієї ж ночі ОСОБА_5 , з метою крадіжки, через вхідні двері проник на територію фермерського господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , та належить ОСОБА_7 , звідки таємно викрав коня вагою 500 кг, вартістю 6075 гривень, та бика вагою 220 кг, вартістю 6226 гривень.
Своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 12301 гривень.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням в інше приміщення.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за вищевказаними правовими кваліфікаціями.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що проходячи повз мисливський будинок, вирішив проникнути всередину з метою крадіжки, для чого виламав двері, викрав шкуру косулі та покинув будинок. Після цього, побачивши неподалік фермерське господарство з відкрити дверима, увійшов туди з метою крадіжки та, побачивши коня та бика, викрав їх та покинув ферму. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо його не карати, оскільки крадіжки він скоїв давно і з того часу вже став на шлях виправлення.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про те, що просить розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 без його участі і на даний час не заявляти цивільний позов не буде (а. с. 123).

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання також не з`явився та подав заяву про те, що просить кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 розглянути без його участі, ні матеріальних, ні моральних претензій до обвинуваченого не має, тому не заявлятиме цивільний позов (а. с. 124).

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних. При цьому, судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 в скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, тобто в таємних викраденнях чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, поєднаних з проникненням в інше приміщення, є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за зазначеною статтею правильною.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Те, що ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, суд відповідно до ст. 66 КК України враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання.

Щодо наданої прокурором характеристики ОСОБА_5 , виданої за місцем його проживання, суд не може врахувати таку при призначенні міри покарання, оскільки характеристика була видана майже 4 роки тому, а саме 21.04.2015 року.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці.

При цьому, суд вважає, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного У ОСОБА_5 за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області № 303/3536/14-к від 24.06.2014 року, а саме 4 місяці позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з наведеним, процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 245,52 гривень слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Речовий доказ: білий кінь, якого передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 , суд вважає, на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_7 , як власнику.

Речовий доказ: оброблену шкуру косулі (європейської лані), яку передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 , суд вважає, на підставі п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_6 , як власнику.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого відносно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді від 28.04.2015 року, закінчився 28 травня 2015 року. Клопотань про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до суду не надходило.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 124, 368, 370, 374 КПК України, суд

засудив:
Визнати винним ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області № 303/3536/14-к від 24.06.2014 року у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) місяці, остаточно призначивши ОСОБА_5 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання з дня затримання ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 245 (двісті сорок п`ять) гривень 52 копійки в користь держави.

Речовий доказ: білий кінь, якого передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_7 , як власнику.

Речовий доказ: оброблену шкуру косулі (європейської лані), яку передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_6 , як власнику.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1