Номер провадження: 11-кп/813/377/19
Номер справи місцевого суду: 507/98/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 25.04.2018 року в кримінальному провадженні №0000736, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке Любашівського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, працює по найму, не одружений, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше засуджений 24.09.2015 року Любашівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки,

визнано винуватим та йому призначено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Любашівського районного суду Одеської області від 24.09.2015 року, яким обвинуваченому призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з застосуванням ст. 75 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання обвинуваченому відраховується з моменту фактичного затримання, пов`язаного з виконанням даного вироку.

Вироком вирішено питання щодо речових доказів та арешту майна,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим засуджений за те, що він 12 грудня 2016 року приблизно о 24.00 годині, за попередньою змовою з особою, відносно якої кримінальне провадження виділене в окреме провадження, з метою викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом зірвання металевим ломом навісних замків вхідних дверей приміщення дільничної лікарні ветеринарної медицини в с. М. Василівка Любашівського району Одеської області, проникли всередину приміщення, звідки таємно викрали мікроскоп «Ломо», вартістю 1303 грн., ламповий телевізор «Весна», вартістю 100 грн., плиту чавунну двохкамфорочну, вартістю 145 грн., лоток медичний емальований, вартістю 11.65 грн., належні Любашівській районній державній лікарні ветеринарної медицини, причинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 1559, 65 грн. Викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На даний вирок обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити, пом`якшивши йому призначене покарання, застосувавши вимоги ч. 1 ст. 169 КК України. В обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_7 зазначає, що суд визнав пом`якшуючими обставинами щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, але при призначенні покарання не визнав пом`якшуючими обставинами усунення заподіяної шкоди шляхом повернення викраденого в повному обсязі.

Прокурор також подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність винуватості ОСОБА_7 , правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання в зв`язку з неправильним застосуванням закону України по кримінальну відповідальність, через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок мякості; ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Любашівського районного суду від 24.09.2015 року, яким обвинуваченого засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з застосуванням ст. 75 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор зазначає, що судом першої інстанції неповно враховано всі обставини, які впливають на міру покарання, а саме суд не врахував, що обвинувачений скоїв новий повторний корисливий злочин у період іспитового строку, за місцем мешкання характеризується негативно, перебуває на обліку в лікаря-психіатра з діагнозом «порушення поведінки в підлітковому віці», а також висновок органу пробації про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Прокурор вважає, що обвинувачений становить підвищену небезпеку для суспільства, оскільки діючи цинічно, усвідомлюючи характер та наслідки своїх злочинних дій, на шлях виправлення не став, та вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення. Наявність судимості в сфері злочинів проти власності, відсутність постійної легальної роботи та спосіб життя характеризують ОСОБА_7 , на думку прокурора, лише з негативної сторони.

Позиції учасників судового розгляду.

Всі учасники кримінального провадження були належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги прокурора, однак в судове засідання потерпілі не з`явились, причини неявки до апеляційного суду не повідомили, а тому колегія суддів визнає причини неявки зазначених учасників провадження не поважними і можливим провести розгляд апеляційної за відсутності потерпілих, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України.

До початку апеляційного розгляду від обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_9 надійшли клопотання, в яких зазначено, що вони відмовляються від поданих апеляційних скарг і просять їх не розглядати, апеляційне провадження закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи клопотань про відмову від апеляційних скарг та просили закрити апеляційне провадження; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 403 КПК України, якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження в зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник просили задовольнити вищевказані клопотання, апеляційне провадження закрити. Іншими учасниками кримінального провадження вирок не оскаржувався.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає необхідним клопотання прокурора та обвинуваченого про відмову від апеляційних скарг задовольнити, апеляційне провадження закрити.

Керуючись ст. ст. 376, 403, 419, 424, 532 КПК України, Одеський апеляційний суд, -

постановив:
Прийняти відмову прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 від їх апеляційних скарг на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 25.04.2018 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч. 3 ст. 185 КК України, апеляційне провадження закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4