Справа № 1-кп/593/52/2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" грудня 2018 р.

Колегія суддів Бережанського районного суду Тернопільської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
потерпілого ОСОБА_12
його представника ОСОБА_13
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Бережани скаргу /№11/ захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 в порядку ч.2 ст.303 КПК України на незаконне рішення керівника органу прокуратури про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000169 від 31 травня 2017 року відносно: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А :
В провадженні Бережанського районного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України.
У підготовчому судовому засіданні по розгляду вище вказаного кримінального провадження захисниками ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в порядку ч.2 ст.303 КПК України подано скаргу (№11) в якій вони просять визнати незаконними дії першого заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_14 в частині продовження строку досудового розслідування до 4-ох місяців у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000169 від 31.05.2017 р.; визнати незаконною постанову першого заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_14 про продовження строку досудового розслідування від 15 вересня 2017 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000169 від 31.05.2017 р. та скасувати її.

У судовому засіданні адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_9 скаргу підтримали, в її обґрунтування сторона захисту зазначила, що клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні до чотирьох місяців, було вручено підозрюваним ОСОБА_8 та ОСОБА_7 11 вересня 2017 р., без участі їх захисників, тобто всупереч вимогам ст. 52 КПК України, що є істотним порушенням їх права на захист. У відповідності до вимог ч.3 ст. 295 КПК України, п`ятиденний термін для подачі заперечень на таке клопотання для вказаних осіб закінчувався 16 вересня 2017 р. З врахуванням того, що на вказаний день припадав вихідний день (субота), останнім днем подачі заперечень на вказане клопотання для вказаних осіб було 18 вересня 2017 р.. Адвокату ОСОБА_10 вказане клопотання було вручено 12 вересня 2017 р., а тому для нього, п`ятиденний термін для подачі заперечень на клопотання закінчувався 17 вересня 2017 р. і цей день також припадав на вихідний, а тому і у даному випадку, останнім днем подачі заперечення на вказане клопотання для адвоката ОСОБА_10 було 18 вересня 2017 р.

Тобто, лише після 18 вересня 2017 р. прокурор мав право приймати рішення в частині продовження строків за згаданим клопотанням слідчого у даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, 14 вересня 2017 р. адвокатом ОСОБА_10 було подано клопотання слідчому ОСОБА_15 про реалізацію стороною захисту свого права на подачу заперечень на вищезгадане клопотання в межах строків визначених законом, а саме 17 вересня 2017 р.

Однак, 15 вересня 2017 р. слідчим ОСОБА_15 , на адресу першого заступника прокурора Тернопільської області радника юстиції ОСОБА_14 було направлено клопотання про продовження строку досудового розслідування та отримані на той час заперечення на клопотання адвоката ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_16 ..

17 вересня 2017 р. адвокатом ОСОБА_10 , підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , на реалізацію своїх процесуальних прав, було подане заперечення на згадане клопотання слідчого ОСОБА_15 про продовження строків досудового розслідування.

Таким чином, всупереч положень ч.3 ст. 295 КПК України слідчий направив прокурору згадане клопотання до завершення граничного терміну подачі заперечень на нього і без таких заперечень.

За наслідками розгляд такого клопотання, 15 вересня 2017 р першим заступником прокурора Тернопільської області, радником юстиції, ОСОБА_14 прийнято рішення у виді постанови про продовження строку досудового розслідування до 4 місяців.

Вважають, що таке процесуальне рішення прокурора прийнято з порушенням процесуальних строків та без урахування заперечень сторони захисту адвоката ОСОБА_10 підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Також, на думку скаржників, при винесенні оскаржуваної постанови всупереч ст. 295 КПК України, прокурором не перевірено факт отримання такого клопотання адвокатом ОСОБА_17 і вважають, що за таких обставин прокурор взагалі не мав права приступати до розгляду згаданого клопотання.

Також звернули увагу суду, що оскаржувана постанова прокурора прийнята поза межами процесуальних строків досудового розслідування, які, як вони вважають, на час прийняття такого рішення прокурора закінчилися, а відомостей про зупинення таких процесуальних строків у справі немає. В обґрунтування такої підстави зазначили, що вперше підозра у даному кримінальному провадженні їх підзахисним була повідомлена 27 червня 2017 року. У відповідності до повідомлення про завершення досудового розслідування від 22 серпня 2017 р., строк досудового розслідування фактично закінчувався 27 серпня 2017 р. Однак, як вважають скаржники, у зазначену дату ( 22 серпня 2017 року) досудове слідство фактично закінченим не було, оскільки після вказаної дати було вчинено ряд процесуальних дій, які могли бути вчинені лише під час досудового розслідування, а тому період впродовж якого вони були вчинені, повинен враховуватися у строк досудового розслідування. Так, 22 серпня 2017 р. слідчим вносилось до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу підозрюваним у виді тримання під вартою; 23 серпня 2017 р. відбувся розгляд вказаного клопотання у суді і слідчим суддею з цього приводу прийняте процесуальне рішення; 04 вересня 2017 р. слідчим вчинено процесуальну дію і прийнято процесуальне рішення у виді постанови; 05 вересня 2017 р. відбулось засідання у Апеляційному суді Тернопільської області; 06 вересня 2017 р. відбувався розгляд скарг у Тернопільському міськрайонному суді.

Як було уточнено у судовому засіданні, жоден із захисників чи підозрюваних в період з 22 серпня по 11 вересня 2017 року з матеріалами даного кримінального провадження не знайомився, вимоги ст. 290 КПК України із вказаними учасниками процесу були виконані лише у грудні 2017 року.

Окрім цього, додатково обґрунтовуючи скаргу, вказали на те, що сторона обвинувачення не надала процесуального рішення щодо повноважень слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_15 у даному кримінальному провадженні, такого рішення після відкриття матеріалів справи у справі не виявили. А тому вважають, що вказаний слідчий не мав повноважень на проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а відтак не був уповноважений на внесення вищезгаданого клопотання, за наслідками якого прийняте оскаржуване рішення прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_7 скаргу захисників підтримали.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_6 підтримали скаргу захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Потерпілий та його представник щодо задоволення скарги покладаються на думку суду.

Прокурор заперечив щодо розгляду такої скарги у підготовчому судовому засіданні, вважає, що вона може бути вирішена лише під час судового розгляду справи по суті. В обґрунтування заперечення послався на те, що згідно положень кримінального процесуального закону розгляд та вирішення таких скарг у підготовчому судовому засіданні не передбачено і оцінка таких процесуальних рішень може даватися лише у судовому засіданні під час дослідження доказів. Оскаржуване рішення прокурора вважає законним, прийнятим в межах процесуальних строків і за наслідками клопотання слідчого, який мав процесуальні повноваження у даному кримінальному провадженні. Так, строки є дотриманими, оскільки 22 серпня 2017 року було повідомлено про закінчення досудового розслідування і строк ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження ( 5-ть днів) до таких строків не включається. Поряд з цим, прокурор визнав, що в період з 22 серпня по 11 вересня 2017 року сторона захисту з матеріалами кримінального провадження не знайомилася і вимоги ст. 290 КПК України із вказаними учасниками справи були виконані у грудні 2017 року. Про такі процесуальні рішення слідчого як зупинення провадження у даній справі, які б перервали процесуальний строк, йому як прокурору не відомо і надати суду не може. Щодо підтвердження повноважень слідчого ОСОБА_15 повідомив, що у матеріалах провадження є процесуальне рішення про його перебування у групі слідчих, яким доручено здійснювати досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, однак він (прокурор) не бажає надавати таке рішення суду для ознайомлення у підготовчому судовому засіданні, оскільки це буде порушенням вимог ст. 291 КПК України, якими визначено вичерпний перелік документів, які додаються до обвинувального акту і такого документа, який би підтверджував повноваження слідчого у цьому переліку немає. Поряд з цим визнав, що у Реєстрі матеріалів досудового розслідування не вказано процесуального рішення щодо повноважень слідчого ОСОБА_15 , що на його думку не є обов`язковим.

Щодо фактичних обставин, якими скаржники обґрунтували свою скаргу і щодо відомостей, які відображені у фотокопіях документів, які долучені до скарги, заперечень немає, вважає їх достовірними.

Вислухавши думку учасників кримінального процесу, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (які не передбачені ч.1 ст. 303 КПК України) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Процесуальне рішення прокурора, яке є предметом цієї ухвали суду не підлягало оскарженню на стадії досудового розслідування на підставі ч.1 ст. 303 КПК України, а тому може бути оскаржене під час підготовчого судового засідання.

Суд вважає обґрунтованими твердження сторони захисту про недотримання слідчим та прокурором вимог ч.3 ст. 295 КПК України в частині надіслання слідчим згаданого клопотання прокурору без отримання всіх заперечень, всіх без винятку учасників кримінального провадженні і розгляд такого клопотання й прийняття прокурором з цього приводу оскаржуваного рішення за відсутності таких заперечень. Однак такі порушення суд не вважає істотними і такими, що є безумовною та єдиною визначальною підставою для визнання незаконним рішення прокурора про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному проваджені у цілому.

Поряд з цим суд вказує на наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 38 КПК України, досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою.

Згідно п.1 ч.2 ст. 39 КПК України, слідчого (слідчих), який (які) здійснюватимуть досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, уповноважений керівник органу досудового розслідування. Інші особи, які б мали повноваження визначати слідчого (слідчих) в чинному КПК України відсутні.

Пунктом 17 ч.1 ст. 3 КПК України встановлено, що слідчим є службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Згідно обвинувального акту та постанови від 31 травня 2017 року, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні доручено групі слідчих у складі: начальника відділення слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_18 , заступника начальника відділення слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_19 , начальника СВ Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_20 , слідчих ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 . Старшим групи призначено слідчого ОСОБА_23 , якому доручено керувати діями інших слідчих.

Слідчий ОСОБА_15 у складі такої слідчої групи відсутній.

Згідно з розділом «Процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування» Реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженні процесуальне рішення про зміну групи слідчих не приймалося.

На реалізацію свого права змагальності у судовому процесі, прокурор у судовому засіданні не подав жодного процесуального документа на підтвердження повноважень слідчого ОСОБА_15 у даному кримінальному провадженні і відповідно на підтвердження своїх заперечень в цій частині проти згаданої скарги.

Виходячи з наведеного слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_15 не мав процесуальних повноважень у даному кримінальному провадженні, а відтак не був уповноважений приймати в ньому будь-які процесуальні рішення, зокрема й у виді клопотання від 11 вересня 2017 року про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Застосовуючи доктрину «плодів отруєного дерева», суд приходить до висновку, що процесуальне рішення прокурора, прийняте за наслідками розгляду клопотання особи, яке немає повноважень на внесення такого клопотання не може вважатися законним й таким, що вчинене відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Окрім цього суд зазначає, що згідно вимог ст.295 КПК України продовження строку досудового розслідування кримінального правопорушення, у випадку, визначеному п.1 ч.3 ст.294 КПК України, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування.

Копія клопотання вручається слідчим або прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, підозрюваному та його захиснику не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання клопотання прокурору, уповноваженому на розгляд питання про продовження строку досудового розслідування.

Підозрюваний, його захисник мають право до подання клопотання про продовження строку досудового розслідування подати слідчому або прокурору, який ініціює це питання, письмові заперечення, які обов`язково долучаються до клопотання і разом з ним подаються прокурору, уповноваженому на його розгляд.

Прокурор, уповноважений розглядати питання продовження строку досудового розслідування, зобов`язаний розглянути клопотання не пізніше трьох днів з дня його отримання, але в будь-якому разі до спливу строку досудового розслідування.

Рішення прокурора про продовження строку досудового розслідування або про відмову у такому продовженні приймається у формі постанови.

У судовому засіданні встановлено та не заперечено жодним учасником процесу, що перша підозра у даному кримінальному провадженні була повідомлена 27 червня 2017 року.

Отже досудове розслідування у даному кримінальному провадженні мало бути завершено до 27 серпня 2017 року ( включно). Відтак, всі процесуальні рішення у даному кримінальному провадженні, зокрема й продовження строку досудового розслідування, могли бути вчинені лише до 27 серпня 2017 року ( включно), тобто до закінчення такого процесуального строку. Про існування періодів досудового розслідування, які б в силу положень ч.3 ст.219 КПК України вважалися б строками, які не включаються у строки досудового розслідування (період впродовж якого досудове розслідування було б зупинено або час ознайомлення учасників справи з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України), сторона обвинувачення суду не повідомила і відповідних підтверджуючих документів з цього приводу суду не подала. Більш того, як визнано учасниками процесу, зокрема й прокурором, після оголошення про завершення досудового розслідування 22 серпня 2017 р., органом досудового розслідування вчинявся ряд процесуальних дій, які безумовно могли бути вчинені лише під час досудового розслідування, а відтак такий період включається у строк досудового слідства.

Суд ще раз констатує, що стороною обвинувачення не надано підтвердження існування будь-якого процесуального рішення у даному кримінальному провадженні про зупинення досудового слідства у даному кримінальному провадженні. 22 серпня 2017 року слідчим ОСОБА_15 було прийнято рішення про закінчення досудового розслідування і відкриття матеріалів провадження на підставі ст.290 КПК України, однак суду не надано жодного процесуального документу, у якому було б відображено факт ознайомлення учасників провадженні із матеріалами даного кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України в період з 22 серпня по 11 вересня 2017 року і сторона захисту такий факт категорично заперечила, повідомивши, що такі вимоги з ними були виконані лише у грудні 2017 року. Вказана обставина прокурором у судовому засіданні не заперечена і визнана.

Відтак, суд приходить до висновку, що процесуальні строки досудового розслідування у даному провадженні закінчилися 27 серпня 2017 року ( включно).

Натомість, 11 вересня 2017 року слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_15 складено клопотання про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, адресоване першому заступника прокурора Тернопільської області раднику юстиції ОСОБА_14 і подане йому 15 вересня 2017 року. За наслідками розгляду такого клопотання, прокурором 15.09.2017 р. прийнято рішення оскаржувану постанову про продовження строку досудового розслідування до чотирьох місяців.

У відповідності до ч.2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного положеннями цього кодексу.

Згідно ч.1 ст. 116 КПК України процесуальні строки мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Системний аналіз положень п.15 ч.1 ст.3, ст. 28, п.13 ч.2 ст. 36, ст. 110,116, 283, 288, 291 КПК України вказує на те, що слідчий і прокурор мають право вчиняти будь-які процесуальні дії та приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, у тому числі й передбачені ст. 295 КПК України (продовження строку досудового розслідування), лише в межах і під час досудового розслідування, строки якого визначені положеннями ст. 219 КПК України.

З огляду на вищевказані встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що як клопотання слідчого, так і оскаржуване рішення прокурора вчинені поза межами процесуальних строків, а тому не можуть вважатися такими, що вчинені у передбачений законом спосіб, а відтак є незаконними.

Згідно рішень ЄСПЛ «Балицький проти України», «Шабельник проти України» недопустимими визнаються не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які б не були отримані, якби не були отримані перші. Таким чином докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими. Тобто не може бути визнано прийнятним чи допустимим похідний документ, якщо первинний є недопустимим, як здобутий не у відповідності до вимог закону. Аналогічний принцип застосовується і щодо вирішення питання про дотримання законності при прийнятті процесуальних рішень слідчими та прокурорами під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 в порядку ч.2 ст.303 КПК України на незаконне рішення керівника органу прокуратури про продовження строку досудового розслідування є підставною та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.313-315 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Скаргу /№11/ захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 подану в порядку ч.2 ст.303 КПК України на незаконне рішення керівника органу прокуратури про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000169 від 31 травня 2017 року, відносно: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - задовольнити.
Визнати незаконними дії першого заступника прокурора Тернопільської області ОСОБА_14 по прийняттю постанови від 15 вересня 2017 року про продовження строку досудового розслідування до 4-ох місяців у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000169 від 31.05.2017 р. та скасувати її, як незаконну.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 .

ОСОБА_3