Справа № 308/1973/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область прокуратури Закарпатської області старшого радника юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000039 від 19.02.2019 року, про арешт тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного прокурором клопотання та доданих матеріалів вбачається, що 20.02.2019 року о 11.35 год. завідувач відділенням АІТ Рахівської РЛ ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні вказаного відділення, за адресою: м. Рахів, вул. Карпатська,1, Закарпатської області, вимагав та одержав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 300 євро, що станом на 20.02.2019 згідно курсу Національного банку України складає 9135 грн., за сприяння з використанням свого службового становища у вирішенні питання щодо госпіталізації та лікування у очолюваному ним відділенні її мами ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого був викритий працівниками УЗЕ в Закарпатській області ДЗЕ НП України на місці вчинення вказаного кримінального правопорушення.
20.02.2019 о 11.40 год. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
Враховуючи невідкладність випадку, пов`язаного з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, з метою фіксації слідів кримінального правопорушення, виявлення та вилучення речових і документальних доказів, усунення можливості їх приховування чи знищення, беручи до уваги, що предмет неправомірної вигоди, який має значення доказів у кримінальному провадженні, знаходився у службовому кабінеті ординатури відділення АІТ Рахівського районної лікарні, 20.02.2019 у період з 11 год. 48 хв. по 12 год. 36 хв. проведено огляд місця події службового кабінету та освідування громадянина ОСОБА_4 , в ході проведення якого у ОСОБА_4 вилучено наступне: контрольний взірець фільтрувального паперу (спецпакет №3983778); фільтрувальні папери зі змивами з правої руки ОСОБА_4 (спецпакет №3983779); фільтрувальні папери зі змивами з лівої руки ОСОБА_4 (спецпакет №3983780); білий лікарських халат, в кишені якого виявлено неправомірну вигоду (спецпакет №3134264); шість купюр іноземної валюти номіналом по 50 Євро в сумі 300 Євро, а саме купюри серіями та номерами: S3, Z4, ZB, PB, ZB , DO (спецпакет №3006286); мобільний телефон марки Nokia чорного кольору (упакований в паперовий конверт білого кольору).
В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначає, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів. Накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі як речовий доказ. Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої, кримінальним правопорушенням, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме та уникнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.

У судове засідання прокурор та ОСОБА_4 не з`явилися, але подали до суду письмові заяви про розгляд клопотання без їх участі. Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неявка вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

З матеріалів клопотання встановлено, що слідчим територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2019 року за №0000039 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в рамках якого досліджуються обставини подій, за яких завідувач відділенням АІТ Рахівської РЛ ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні вказаного відділення, за адресою: м. Рахів, вул. Карпатська,1, Закарпатської області, вимагав та одержав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 300 євро.
Встановлено, що 20.02.2019 року у період з 11 год. 48 хв. по 12 год. 36 хв. проведено огляд місця події службового кабінету та освідування громадянина ОСОБА_4 , в ході проведення якого у ОСОБА_4 вилучено наступне: контрольний взірець фільтрувального паперу (спецпакет №3983778); фільтрувальні папери зі змивами з правої руки ОСОБА_4 (спецпакет №3983779); фільтрувальні папери зі змивами з лівої руки ОСОБА_4 (спецпакет №3983780); білий лікарських халат, в кишені якого виявлено неправомірну вигоду (спецпакет №3134264); шість купюр іноземної валюти номіналом по 50 Євро в сумі 300 Євро, а саме купюри серіями та номерами: S3, Z4, ZB, PB, ZB , DO (спецпакет №3006286); мобільний телефон марки Nokia чорного кольору (упакований в паперовий конверт білого кольору).

Прокурором доведено, що вилучені під час огляду місця події, предмети, речі та документи мають значення речових доказів у кримінальному проваджені №0000039 та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вказаних у клопотанні предмети, як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту вищезазначеного майна, а тому клопотання слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задоволити.

Накласти арешт на майно тимчасово вилучене 20.02.2019 під час затримання та освідування ОСОБА_4 , а саме:

- контрольний взірець фільтрувального паперу (спецпакет №3983778);

- фільтрувальні папери зі змивами з правої руки ОСОБА_4 (спецпакет №3983779);

- фільтрувальні папери зі змивами з лівої руки ОСОБА_4 (спецпакет №3983780);

- білий лікарських халат, в кишені якого виявлено неправомірну вигоду (спецпакет №3134264);

- шість купюр іноземної валюти номіналом по 50 Євро в сумі 300 Євро, а саме купюри серіями та номерами: S3, Z4, ZB, PB, ZB , DO (спецпакет №3006286);

- мобільний телефон марки Nokia чорного кольору (упакований в паперовий конверт білого кольору).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1