КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ПП «СЕРІС-ПІДРЯД» адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06 червня 2016 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , погоджене заступником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна та накладено арешт на нерухоме майно, що належить приватному підприємству «СЕРВІС-ПІДРЯД», а саме на земельні ділянки:

- кадастровий номер :10:001:5095, цільове призначення: 01.05 для індивідуального садівництва площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Кєво-Святошинський район, село Стоянка, вулиця Олімпійська, 74;

- кадастровий номер :10:001:5089, цільове призначення: 01.05 для індивідуального садівництва площею 0,2229 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді представник власника майна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 березня 2019 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання детектива про арешт майна.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що ПП «СЕРВІС-ПІДРЯД» є добросовісним набувачем земельних ділянок, досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні триває вже значний час починаючи з 07 січня 2015 року, при цьому підозра нікому не пред`явлена, в тому числі посадовим чи службовим особам підприємства. Враховуючи вказане апелянт вважає, що сторона обвинувачення не довела розумність такого тривалого арешту майна, а тому в подальшому застосуванні арешту земельних ділянок відпала потреба.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження вказує на те, що розгляд клопотання детектива проводився без повідомлення представника власника майна, а апеляційна скарга подана у строки визначені ч. 3 ст. 395 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів судового провадження, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000056 від 07.01.2015 року, за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

06.06.2016 року детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , за погодженням з заступником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на земельні ділянки: кадастровий номер :10:001:5095, цільове призначення: 01.05 для індивідуального садівництва площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Кєво-Святошинський район, село Стоянка, вулиця Олімпійська, 74; кадастровий номер :10:001:5089, цільове призначення: 01.05 для індивідуального садівництва площею 0,2229 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Кєво-Святошинський район, село Стоянка, вулиця Олімпійська, 68, належні ПП «СЕРВІС-ПІДРЯД», посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 червня 2016 року клопотання прокурора задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної

особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання органу досудового розслідування, внесене в межах кримінального провадження №0000056 від 07.01.2015 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на вказане майно, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні сторони обвинувачення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх, правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, відтак доводи апеляційної скарги щодо не повідомлення про підозру службовим особам товариства не заслуговують на увагу.

Беручи до уваги викладене в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06 червня 2016 року, якою задоволено клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 , погоджене заступником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна та накладено арешт на нерухоме майно, що належить приватному підприємству «СЕРВІС-ПІДРЯД», а саме на земельні ділянки: кадастровий номер :10:001:5095, цільове призначення: 01.05 для індивідуального садівництва площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; кадастровий номер :10:001:5089, цільове призначення: 01.05 для індивідуального садівництва площею 0,2229 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/909/2019 Категорія ст.170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1