УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2019 року

м. Київ
справа 559/1882/14-к
провадження № 51-9326ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 16 березня 2015 року в межах кримінального провадження № 0000106 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербень, Демидівського району Рівненської області, проживаючого у тому ж селищі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК.
Суть питання
За вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 листопада 2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 16 березня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Не погоджуючись з постановленими судовими рішеннями засуджений ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій порушував питання про поновлення йому строку на касаційне оскарження постановлених щодо нього судових рішень.
Верховний Суд ухвалою від 22 жовтня 2018 року відмовив засудженому у поновлені йому строку на касаційне оскарження постановлених щодо нього судових рішень і повернув його касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.
ОСОБА_4 повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, до якої долучив клопотання про поновлення йому строку на касаційне оскарження постановлених щодо нього судових рішень.
На обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження засуджений зазначає, що після розгляду кримінального провадження в апеляційному суді, його захисник пообіцяв йому подати касаційну скаргу, однак цього не зробив. При цьому засуджений наголошує, що він є неграмотним та не знав куди йому звертатися. З огляду на викладене ОСОБА_4 вважає, що строк на касаційне оскарження він пропустив з поважних причин.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися з своїми аргументи та їх обґрунтуванням.
При цьому, правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.
Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК. За ч. 4 вказаної норми процесуального закону при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_4 було постановлено 16 березня 2015 року і вручено йому (згідно інформації, наданої начальником відділу Державної установи «Катеринівська виправна колонія») 23 квітня 2015 року, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для засудженого було 24 липня 2015 року.
Однак засуджений ОСОБА_4 повторно подав касаційну скаргу до суду касаційної інстанції після закінчення визначеного ч. 2 ст. 426 КПК строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Наведені засудженим при повторному зверненні до суду касаційної інстанції доводи про необхідність поновлення йому строку на касаційне оскарження Верховний Суд не визнає поважними з огляду на нижченаведене.
Верховний Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом трьохмісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
У даному кримінальному проваджені захист ОСОБА_4 , як у суді першої інстанції так і у суді апеляційної інстанції здійснював адвокат ОСОБА_5 . Даних, які би підтверджували неналежне виконання адвокатом ОСОБА_5 своїх обов`язків як захисника ОСОБА_4 , засуджений при зверненні до суду касаційної інстанції не надав. При цьому засуджений, посилаючись на те, що адвокат ОСОБА_5 не подав в його інтересах касаційну скаргу, про що він дізнався згодом, не зазначив, яких саме розумних заходів він вживав, для того, щоб поцікавитися у свого захисника про факт подання чи не подання тим касаційної скарги до суду касаційної інстанції.
Верховний Суд також бере до уваги те, що особисто засуджений вперше звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою лише 05 жовтня 2018 року (згідно з його підписом на першій касаційній скарзі), тобто більше ніж через 3 роки і 2 місяці після закінчення визначеного ч. 2 ст. 426 КПК строку на касаційне оскарження.
З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не навів переконливих доводів щодо наявності поважних причин пропуску ним строку на касаційне оскарження, які б виправдали таку тривалу затримку зі зверненням до суду касаційної інстанції. Тому заявлене ОСОБА_4 клопотання не підлягає задоволенню.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене, Верховний Суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки ОСОБА_4 подав її після закінчення строку касаційного оскарження, а з його клопотання не вбачається підстав для його поновлення.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення йому строку на касаційне оскарження вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 листопада 2014 року та ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 16 березня 2015 року.
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3