ЄУН № 331/6632/18
Провадження № 1-кс/331/5540/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002139 від 25.09.2018 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта повна загальна середня, офіційно не працевлаштований, сімейний стан одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0002139, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2018 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 20 вересня 2018 року, близько о 14 годині 42 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись в приміщенні кафе «Хуторок» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 36, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_8 залишила без нагляду на столі за барною стійкою мобільний телефон, шляхом вільного доступу, таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_8 майно, а саме, мобільний телефон «Nomi Spase x-2» вартістю 2759 гривень, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_8 на суму 2759 гривні 00 копійок. Після чого, ОСОБА_7 утримуючи при собі викрадене майно, зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_7 в слідчі органи і суд, з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні внесене клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що відсутні ризики, на які посилається прокурор, обвинувачений має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, не має наміру переховуватись від суду та якимось чином впливати на потерпілу, провину визнає в повному обсязі, має намір відшкодувати потерпілій завдані збитки в ході досудового розслідування, на підставі викладеного, просила суд в задоволенні клопотання відмовити та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати житло у нічний час.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю підтримав позицію свого захисника та просив суд в задоволенні клопотання відмовити.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного висновку.

10.12.2018 року о 12-30 годині ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

10.12.2018 року о 12-30 годині підозрюваному ОСОБА_7 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та наявні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, тому не має офіційного джерела доходу, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити новий злочин, або вплинути на потерпілу.

При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частина ч. 2 ст. 194 КПК України, передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Проте, прокурором в судовому засіданні не доведено існування тих ризиків, на які він посилається в клопотанні в обґрунтування обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися факторами, пов`язаними з характером особи, її моральністю, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором також не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), то слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, має постійне місце проживання, проживає однією сім`єю разом із дружиною, дитиною та батьками, офіційно не працевлаштований, проте має джерело доходу, виконуючи будівельні роботи за наймом, що свідчить про міцність соціальних зв`язків та виключає його можливість переховуватись від органу досудового розслідування. Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_7 свою провину визнає, не ухилявся від явок до органу досудового розслідування, на виклики слідчого з`являвся завжди добровільно та своєчасно, має намір відшкодувати потерпілій завдану матеріальну шкоду.

Аналізуючи обставини справи, дані про особу підозрюваного, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, слідчий суддя приходить до висновку, що в даній конкретній справі, найбільш дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваного ОСОБА_7 може бути домашній арешт із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0002139 від 25.09.2018 року, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21-00 години до 06-00 години наступного днябез дозволу слідчого, прокурора, суду;

- з`являтися до органів досудового розслідування або суду, за першим викликом та у призначений час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ ГУ НП в Запорізькій області.

Роз`яснити органу Національної поліції, що вони повинні негайно поставити на облік ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і повідомити про це слідчому судді.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити на два місяці, тобто до 10 лютого 2019 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1