15.03.2019 Справа № 522/4251/19
Провадження № 1-кс/522/4063/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2019 року м.Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001227 від 13.03.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Вершанці, Чигиринський район, Черкаська область, громадянина України, освіта неповна середня, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 2009 р. Чигиринським районним судом Черкаської області, за ст. 289 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком 1 рік,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника адвоката: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В :

15 березня 2019 року слідчий СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Свої вимоги обгрунтував тим, що 13.03.2019 о 09 годині 37 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Новощепний ряд, 2, діючи навмисно з хуліганських мотивів, з метою дестабілізації роботи правоохоронних органів, вирішив повідомити спеціальну лінію оператора 102, про здійснення вибуху автостанції «Привоз», що розташована за вищевказаною адресою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 за допомогою мобільного телефону марки «Nokia 202», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім. карткою мобільного оператора «Київстар» ном. тел. НОМЕР_3 , який належить його співмешканці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив дзвінок на спецлінію оператора «102» Головного управління національної поліції в Одеській області та повідомив відомості, що не відповідають дійсності, а саме про те, що автостанція «Привоз» замінована та невдовзі здійсниться вибух, після чого поклав слухавку, при цьому достовірно знаючи про те, що дане повідомлення є хибним і не відповідає дійсності.
В результаті навмисних дій ОСОБА_4 , до місця події були викликані співробітники ГУНП в Одеській області та ГУ МНС України в Одеській області, які провели заходи з пошуку можливого вибухового пристрою та відпрацювання даного повідомлення, в ході чого з приміщення автостанції «Привоз» були евакуйовані всі громадяни, що призвело до значної суспільної дестабілізації.
13.03.2019 складено, погоджено з прокурором та вручене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи його обґрунтованим наведеними підставами.
Захисник адвокат ОСОБА_6 просила застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання або нічний домашній арешт, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Підозрюваний погодився з думкою захисника.
Розглянувши клопотання слідчого, вивчивши надані докази, заслухавши учасників провадження, суддя дійшов наступного.
З наданих суду матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, відповідальність за вчинення якого передбачено підозрюваному покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років.
Обставини, що дають підстави органу досудового розслідування підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину, за твердженням прокурора, обґрунтовуються наступними доказами:
- рапортом щодо повідомлення на спеціальну лінію оператора 102, про здійснення вибуху автостанції «Привоз», який надійшов з н. т. НОМЕР_3 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила про обставини вчинення кримінального правопорушення;
- протоколом огляду мобільного телефону, який надала гр. ОСОБА_8 , з якого було здійснено повідомлення на спец. лінію 102;
- протоколом огляду предмета, а саме CD-R диску з відеозаписами з камер зовнішнього відеоспостереження автостанції «Привоз» на яких зафіксовано як підозрюваний ОСОБА_4 рухається поруч з гр. ОСОБА_8 та розмовляє по мобільному телефону;
- протоколом огляду предмета, а саме CD-R диску з аудіозаписом повідомлення з спецлінії оператора 102;
- іншими матеріалами кримінального провадження.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованістьпідозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Наведені обставини щодо особи підозрюваного та тяжкість покарання, яке йому загрожує, свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 ставиться необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Водночас, належного обгрунтування щодо можливості вчинення ОСОБА_4 дій, що свідчили б про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в матеріалах справи не міститься, а в судовому засіданні прокурором не доведено.
Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.187 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

Зазначені вимоги законодавства орган досудового розслідування під час зверненння до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не виконав.

У клопотанні слідчого не міститься обґрунтування ризиків, які виправдовують застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчим також не доведено існування ризиків у разі обрання підозрюваному більш м`яких запобіжних заходів, всі доводи ґрунтуються на припущеннях, до уваги береться лише тяжкість злочину у скоєнні яких лише підозрюється ОСОБА_4 . Слідчим не досліджено обставини, які мають значення для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Так, в судовому засіданні прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст.194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні наразі триває.

Наведене свідчить про недостатність виконання обов`язку доказування, що як наслідок перешкоджає здійсненню належної оцінки доказів слідчим суддею для прийняття відповідного процесуального рішення.

При цьому, при вирішенні питання про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 альтернативних запобіжних заходів, суд враховує: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання, у тому числі відсутність в нього родини й утриманців; відсутність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан ; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Водночас, лише наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не може слугувати достатньою підставою для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини та ризики, передбачені ст.177 КПК України, враховуючи дані про особу підозрюваного, його майновий стан та відсутність постійного джерела доходу, зважаючи на те, що досудове розслідування не закінчено, приходжу до висновку, що запобіжний захід, до з`ясування всіх обставин по кримінальному провадженні, у вигляді нічногодомашнього арешту зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та не призведе до порушення прав і основоположних свобод людини.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту стосовно підозрюваного є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 372, 376 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 20 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин з застосуванням електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, що не перевищує 2 (два) місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) не залишати місце постійного проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) прибувати до суду, прокурора чи слідчого за першою вимогою в розумні строки;

3) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими по кримінальному провадженню з метою уникнення впливу на зазначених осіб з приводу зміни свідчень;

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з 15 березня 2019 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 13 травня 2019 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: