У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді, клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , депутата Берегівської міської ради сьомого скликання, з вищою освітою, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України,-

запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання слідує, що 02 травня 2018 року, о 21 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в концентрації 0.64 %0 проміле, що відноситься до легкого ступеню алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Toyota» моделі «Land Сruiser», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Головній, в с.Яноші Берегівського району, грубо порушив вимоги п.п. 1.10, 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1, 12.2 Правил дорожнього руху України, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, в наслідок чого, виїхав на праве узбіччя, де навпроти будинку №32 вказаної вище вулиці, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , який в той час рухався в попутному напрямку по правому узбіччі відносно руху автомобіля.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №50 від 07.06.2018 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому сідничної та верхньої гілки лобкової кістки зліва, політ травма, забій правої половини грудної клітки, забійні садна, посттравматичний неврит кінцевих гілок лівого великогомілкового нерва з парезом першого пальця лівої стопи.
Враховуючи локалізацію, взаємо розташування та механізм виникнення ушкоджень, в момент первинного контактування з автомобілем потерпілий, знаходився у вертикальному, або близькому до такого положенні(сидячи на велосипеді), та був повернутий задньою поверхнею тіла до рухаючогося транспортного засобу. Ушкодження, у вигляді обширного садна задньої поверхні лівої гомілки та переломів лівої сідничної та лобкової кістки, можна віднести до первинних, які виникли від контакту з автомобілем.
Виникнення ушкоджень у потерпілого ОСОБА_7 знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 02.05.2018р.
Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої сідничної та лобкової кістки у відповідності з п. 2.2.1 в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступені тяжкості.
Отже, своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п.п.1.10, 2.3 (б), 2.9 (а,), 10.1, 12.2 Правил дорожнього руху України, а саме:
п.1.10 ПДР - Терміни й визначення в ПДР України в яких зазначено і вимагається від водіїв їх дотримуватись та враховувати під час руху а саме:
узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней);
п.2.3. ПДР - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п.2.9 (а) ПДР - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
п.10.1 ПДР- перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п.12.2 ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;
Невиконання водієм ОСОБА_6 вказаних вимог Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками - отриманням велосипедистом ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середнього ступені тяжкості.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Окрім цього, 02 травня 2018 року, о 21 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в концентрації 0.64 %0 проміле, що відноситься до легкого ступеню алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Toyota» моделі «Land Сruiser», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Головній, в с.Яноші Берегівського району, грубо порушив вимоги п.п. 1.10, 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1, 12.2 Правил дорожнього руху України, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, в наслідок чого, виїхав на праве узбіччя, де навпроти будинку №32 вказаної вище вулиці, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , який в той час рухався в попутному напрямку по правому узбіччі відносно руху автомобіля.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №50 від 07.06.2018 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому сідничної та верхньої гілки лобкової кістки зліва, політ травма, забій правої половини грудної клітки, забійні садна, посттравматичний неврит кінцевих гілок лівого великогомілкового нерва з парезом першого пальця лівої стопи, які у відповідності з п. 2.2.1 в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступені тяжкості.
У результаті спричинених вищевказаних тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 , був позбавлений самостійно пересуватись та безпорадний надати собі медичну допомогу, а ненадання такої могло призвести до загрози його життю.

Однак, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що своїми діями, пов`язаними з порушенням правил дорожнього руху та вчиненням наїзду на велосипедиста ОСОБА_7 за наведених вище обставин поставив потерпілого в безпорадний та небезпечний для життя стан, при цьому, маючи можливість для надання допомоги, діючи умисно, в супереч вимогам п. 2.10. Правил дорожнього руху України, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, через отримані нею небезпечні для її життя травми, не намагався вжити заходи щодо надання потерпілому медичної допомоги та транспортування його до найближчого медичного закладу, завідомо залишив потерпілого у небезпеці і з місця пригоди зник та переховувався від працівників Національної поліції по місцю свого проживання.

Отже, водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 2.10. Правил дорожнього руху України, яким визначено:
У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;
в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;
г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;
ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;
д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;
е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;
є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 Кримінального кодексу України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

У сукупності, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135 та ч.1 ст.286 КК України, свою вину не визнав.

Клопотання мотивоване тим, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, на даний час своєчасно з`являється на виклики до слідчого, не перешкоджає встановленню об`єктивної істини по справі, а тому слідчий просить з метою сприяння підозрюваного не переховуватися від органів досудового розслідування та суду застосувати запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_6 , у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього відповідні обов`язки.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не заперечували.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи той факт, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286, та ч.1 ст.135 КК України, один з яких відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, ОСОБА_6 має постійне місце проживання та роботи, раніше не судимий, також враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним зазначених кримінальних правопорушень, вважаю наявними ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку, що з метою попередження можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, клопотання слід задовольнити, обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді та у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього певні обов`язки.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 179, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , депутата Берегівської міської ради сьомого скликання, з вищою освітою, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України, - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , а також до прокурора або в суд за першою їх вимогою.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст.179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 , покласти на слідчого.

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1