Провадження №1-кп/127/1075/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2018 р. за № 0003658 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Немирів Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента Ладижинського коледжу Вінницького національного аграрного університету, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 04.09.2018 року приблизно о 12 год. 50 хв., перебуваючи між другим та третім поверхом під`їзду АДРЕСА_2 , помітив на підвіконні мобільний телефон, який тимчасово був залишений без нагляду власницею ОСОБА_5 . Після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном. ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочиний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до підвіконня, звідки взяв мобільний телефон марки "ХІАОМІ" моделі "Мі А1", об`ємом пам`яті 64 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 4 036 грн. 50 коп. згідно з висновком експерта № 5131/18-21 від 24.09.2018 року та залишив місце вчинення злочину. Після чого ОСОБА_3 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 4 036 грн. 50 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що у вчиненому щиро кається, просить вибачення у потерпілої, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Просить призначити йому мінімальну міру покарання.
У судове засідання потерпіла ОСОБА_5 , яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не прибула, однак надала до суду заяву, в якій просить розгляд кримінального провадження здійснювати без потерпілого.
Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.
Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілої, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілої.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються реєстрації кримінального провадження, особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості злочину, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочином середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження.
Крім того, суд враховує особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання та навчання характеризується задовільно, відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що він щиро кається та жалкує про вчинене, завіряє суд, що подібне більше не повториться, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є студентом Ладижинського коледжу Вінницького національного аграрного університету.
Обставинами, які, згідно частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які, згідно статті 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд також враховує думку потерпілої ОСОБА_5 , яка в наданій до суду заяві зазначила, що при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде менш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин, а саме, покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Суд не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2018 року на вилучений під час огляду місця події 04.09.2018 року мобільний телефон марки "ХІАОМІ" моделі "Мі А1", об`ємом пам`яті 64 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 5131/18-21 від 24.09.2018 року в розмірі 286 грн. 00 коп.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 174,349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 190 (сто дев`яносто) годин.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 00 коп.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - мобільний телефон марки "ХІАОМІ" моделі "Мі А1", об`ємом пам`яті 64 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який відповідно до розписки потерпілої від 24.09.2018 року, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у розпорядженні власника ОСОБА_5 .
Речовий доказу кримінальному провадженні - компакт-диск із відеозаписом з камер відеоспостереження, що розміщенні у під`їзді будинку АДРЕСА_3 від 04.09.2018 року - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2018 року на вилучений під час огляду місця події 04.09.2018 року мобільний телефон марки "ХІАОМІ" моделі "Мі А1", об`ємом пам`яті 64 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя