Справа № 188/913/18
Провадження № 1-кп/188/110/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка кримінальне провадження № 0000021 від 17.04.2018р. відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України, -

за участю прокурора: ОСОБА_5

за участю захисника: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

за участю обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0000021 від 17.04.2018р. відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України, і ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні встановлено, що строк дії ухвали від 23.10.2018р. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 спливає, в зв`язку з чим прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_7 просять змінити запобіжний захід на домашній арешт, вважають, що прокурором не надано доказів існування ризиків, на які він посилається в клопотанні про продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_6 підтримав позицію захисту.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянуто питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд бере до уваги, що він раніше судимий, вчинив умисний тяжкий злочин в період іспитового строку, на шлях виправлення не став, не працює.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, чим перешкоджати здійсненню провадження у справі, знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей, які мають значення для судового слідства, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

До того ж, суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, під час вирішення питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу не сплинули, оскільки, перебуваючи під домашнім арештом обвинувачений може переховуватись від суду, також будучи засудженим 16.01.2018 року до обмеження волі з іспитовим строком вже двічі притягався до кримінальної відповідальності, за одне з яких 21.06.2018 року також був засуджений до позбавлення волі на строк два роки один місяць.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000021 від 17.04.2018р. строком на 60 (шістдесят) днів до 14 години 40 хвилин 08.02.2019 року включно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на начальника Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області.

Копію ухвали направити прокурору Петропавлівського відділу місцевої прокуратури Дніпропетровської області та Дніпропетровського УВП № 4 м. Дніпро.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1