Справа№751/1506/19
Провадження №1-в/751/97/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2019 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ЧВК № 44 ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення державної установи «Чернігівська виправна колонія (№ 44)» клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.19. до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_5 , згідно якого просить розглянути її клопотання та прийняти справедливе рішення з приводу її умовно-дострокового звільнення, надати їй можливість виховувати її дітей.

Клопотання обґрунтовує тим, що вона відбуває покарання в Чернігівській колонії № 44, та перебуває на території установи в Будинку матері та дитини разом з сином. За час свого перебування вона дотримувалась всіх правил проживання, зауважень від адміністрації не надходило; приймає участь в заходах, концертах, дитячих святах, які відбуваються в колонії; працює на швейному виробництві; має ще четверо дітей, батьківських прав щодо яких не позбавлена, діти проживають з чоловіком. Вона все зрозуміла та в скоєному кається.

Засуджена ОСОБА_5 та її захисник в судовому засіданні клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримали та просили його задовольнити, оскільки вважають, що поведінка засудженої доводить, що вона стала на шлях виправлення, крім того факти та дані, наведені у клопотанні засудженої, дають достатньо підстав для його задоволення.

Представник ДП «Чернігівська виправна колонія № 44» в судовому засіданні заперечувала щодо застосування відносно засудженої умовно-дострокового звільнення, вважає, що на даний час засуджена своєю поведінкою не довела своє виправлення.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, яке вважає необґрунтованим, оскільки засуджена не довела свого виправлення.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали даного провадження та матеріали особової справи засудженої № 44-О-17, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.10.17. було визнано ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначено їй покарання: - за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі; в силу ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Сінельниковського міського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 року менш суворого покарання, призначеного даним вироком, остаточно призначено покарання 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці 10 днів позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі; зараховано у строк відбування покарання, покарання, відбуте засудженою на підставі вироку Сінельниковського міського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 року, а також час перебування засудженої в Чернігівській ВК-44 з 09.03.17 року, в тому числі за правилами ст. 72 КК України до 20.06.17 року включно; також у строк відбування покарання засудженої зараховано час перебування засудженої у Харківській установі виконання покарань № 27 з 14.09.17 року.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13.02.18. вирішено вирок Дзержинського районного суду міста Харкова від 26 жовтня 2017 року в частині призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ч. 4 ст.70 КК України змінити; вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки; на підставі ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Сінельниковського міського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 року - менш суворого покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 26 жовтня 2017 року, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць 10 (десять) днів, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі; в решті вирок залишено без змін.

Отже, вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.10.17. набрав законної сили 13 лютого 2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що початок строку покарання ОСОБА_5 рахується з 25.07.2016 року, а кінець строку покарання визначений як 06.12.2019 року.

Згідно статті 81 КК України встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У висновку характеристики ДУ «Чернігівська виправна колонія (№ 44)» від 05.03.19. на засуджену ОСОБА_5 зазначено, що вона відбула встановлену законом частину строку покарання, не довела своє виправлення, враховуючи те, що ставлення до праці не є сумлінним, відноситься задовільно, відсоток особистого внеску на задовільному рівні, протягом всього строку відбування покарання не входить та не входила до складу ради колективу засуджених відділення чи установи, не проявляла соціально-корисну активність в установі, не приймала участь у роботі самодіяльних організацій засуджених, лише у січні 2019 року виявила бажання приймати участь у роботі секції художньої самодіяльності засуджених відділення, а також держава неодноразово надавала засудженій можливість уникнути повного відбування покарання у вигляді позбавлення волі, звільняла двічі умовно-достроково, згідно Закону України «Про амністію», але засуджена належних висновків для себе не зробила та під час іспитового строку скоїла умисний тяжкий злочин, не має впевненості в її подальшій право слухняній поведінці, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

На підставі викладеного, та незважаючи на те, що засуджена ОСОБА_5 відбула встановлену законом частину строку покарання, однак своєю поведінкою не довела своє виправлення, заохочення та стягнень не має, що вказує на те, що її виправлення відбулось не в повній мірі, до праці ставиться неоднозначно, факт виконання нею материнських обов`язків не є підставою вважати, що за час перебування в умовах ізоляції стала на шлях виправлення, крім того до неї раніше вже застосовувалось умовно-дострокове звільнення, а тому у суду не має підстав для застосування відносно неї пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відповідно до ст. 81 КК України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом семи днів з дня її оголошення, засудженою в той же строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1