печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури старшого радника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :
15 травня 2018 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури старшого радника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на квартиру з будівельним АДРЕСА_1 , встанановивши заборону розпорядження вказаним майном, що належить ОСОБА_4 .
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000120, зареєстрованому в ЄРДР 26.11.2012 за фактами вчинення службовими особами групи компаній «Укогруп» кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356; ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 197-1; ч. 1 ст. 194; ч. ч. 1, 3, 4 ст. 358; ч. 1, 2 ст. 382; ч. 3 ст. 28, ч. ч. 2, 4 ст. 197-1; ч.ч. 1, 2 ст. 364-1; ч. 2 ст. 364; ч.ч. 1, 2 ст. 366; ч. 2 ст. 209; ч. ч. 1, 3, 4 ст. 190; ч. ч. 1, 3 ст. 212; ч. ч. 4, 5 ст. 191; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366; ч. 3 ст. 365-2; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 382; ч. 3 ст. 28, ч, 3 ст. 365-2; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 362 КК України.
В ході розслідування зазначеного кримінального провадження встановлено, що фактичний керівник групи компаній «Укогруп» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період 2011-2014 років організував групу та вчинення у її складі злочинів, спільно з невстановленими особами, зокрема умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів); самовільні зайняття земельних ділянок та самовільні будівництва на них будівель; заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою службовим становищем у великих та особливо великих розмірах, організованою групою; складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки, а умисне невиконання судових рішень; зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги та несанкціоновані дії з інформацією, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (кмпютерах) автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігається на носіях інформації та вчинені такою особою, яка має право доступу до неї.
Крім того, впродовж 2012-2014 років, службові особи групи компаній «Укогруп», за попередньою змовою групою осіб, самовільно, всупереч встановленому порядку, на території міста Києва зайняли земельні ділянки за адресами АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , квартал АДРЕСА_6 , Клавдієвської та АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , перетин проспектів АДРЕСА_9 та АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_5 і АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 , АДРЕСА_31 , АДРЕСА_32 , АДРЕСА_33 , АДРЕСА_34 , АДРЕСА_35 , АДРЕСА_36 , по АДРЕСА_37 , АДРЕСА_38 та АДРЕСА_39 , АДРЕСА_40 , АДРЕСА_41 незаконно розпочали на них самовільне будівництво житлових та офісно-торгово-житлових комплексів « ІНФОРМАЦІЯ_2 », «Мозаїка» та ін.
Впродовж 2012-2017 років, службові особи групи компаній «УКОГРУП», діючи з метою легалізації (відмивання) майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечних протиправних діянь, що передувало легалізації, вчинили фінансові операції щодо купівлі-продажу зазначених будівель, а отримані кошти, оминаючи систему оподаткування України з метою маскування незаконного їх походження, в подальшому перерахували на рахунки суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками фіктивності.
У 2012-2017 роках частина підприємств групи зареєстрована або перереєстрована на фізичних осіб-нерезидентів, громадян Азейбарджану (які під час допитів показали, що їм нічого не відомо про той факт, що вони є засновниками), а решта - на офшорні компанії «ЕРБУРГХС ХОЛДІНГС ЛІМІТЕД» (м. Нікосія, Німелі Коурт, Агіаоу Ніколау 41-49, Блок С, 3-й Поверх, 2408, Кіпр), «МЕІЛУТІС МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» (м. Нікосія, Німелі Коурт, Агіоу Ніколаоу 41-49, Блок С, 3-й Поверх, 2408, Кіпр), «ЕМПРОЛЛ БІЗНЕС ЛП» (Об`єднане Королівство Шотландії, М. Росайт, 84 Парк Роад, Віргінські Острови, «АДВІУМ ІНВЕСТМЕНТС ЛТД» (С`ют 16059, 43, Бедфорд стріт, Лондон, Великобританія), «МІРАКС ТРЕЙДІНГ ЛТД» (С`ют, 13028, 43, Бедфорд Стріт, Лондон, Великобританія), «Форталеза Холдінг ЛТД» (Віргінські Острови, засновником якого являється ОСОБА_5 ).
Встановлено, що на земельній ділянці площею 1432,47 кв. м. (код ділянки 8 000 000 000:85:269:0045) по вул. Петропавлівській, 40 в Подільському районі м. Києва, яка обліковується за Державним підприємством «Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні» () розміщувався двоповерховий будинок, який теж належав вказаному підприємству.
В 2013 році службовими особами товариств, що входять до складу групи компаній «Укогруп», вчинено руйнування вказаного двоповерхового будинку на підставі договору про часткову участь про реконструкції об`єкта нерухомого майна та передачу функцій замовника від 16.07.2012 та розпочато будівництво житлового комплексу «Науковий», замовником якого є ТОВ «Компанія «Будінвест Капітал» (код ), ТОВ «ДК Містобуд» () та ТОВ «БК Містобуд» (). Службовими особами вказаних товариств, всупереч вимогам Закону України «Про інвестиційну діяльність», залучаються кошти інвесторів, які останні вносять безпосередньо на рахунки підприємства замовника будівництва або в його касу, а не у відповідні фонди, як передбачено Законом України «Про інвестиційну діяльність» від 18.09.1991.
За даними Центру моніторингу забудови Києва (monitor.mkk.kga.gov.ua), будівництво ЖК «Науковий» по вул. Петропавлівській, 40 в м. Києві є самочинним.
02.03.2016 на адресу ГСУ НП України надійшла заява Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про залучення його в якості потерпілої сторони у зв`язку із знищенням двоповерхової будівлі по АДРЕСА_12 у зв`язку з чим Міністерству завдано шкоду.
В кримінальному провадженні як потерпіла залучена ОСОБА_4 , яка інвестувала в 1-кімнатну квартиру з будівельним АДРЕСА_1 .
У зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 скоєно злочин заволодіння коштами на загальну суму 384 000 грн., умови з боку замовника будівництва не виконані, а також з метою попередження можливого подвійного продажу остання звернулася до органу досудового розслідування із заявою про накладення арешту на майно квартира з будівельним АДРЕСА_42 .
10.05.2018 вказане вище майно на підставі постави слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000120.
Беручи до уваги те, що вказане майно є речовим доказом, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі.
Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність представника власника майна відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на вимоги ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
В клопотанні прокурора наявні достатні підстави для накладення арешту на на квартиру з будівельним АДРЕСА_1 , встанановивши заборону розпорядження вказаним майном, що належить ОСОБА_4 , оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, изнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури старшого радника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_4 , а саме на квартиру з будівельним АДРЕСА_1 , встанановивши заборону розпорядження вказаним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1