АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 версня 2018 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000346 від 21 липня 2017 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобаки, Косівського р-ну, Івано-Франківської обл., мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, військовозобов`язаного, раніше судимого:

- 14.04.2006 р. вироком Вижницького районного суду Чернівецької області за ч.1 ст. 122 КК України до покарання у виді 1-го року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 18.05.2011 р. вироком Вижницького районного суду Чернівецької області за ч.3 ст. 185, ст. 290, ч.1 ст. 358, 70 КК України до покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 30.10.2013 р. звільненого умовно-достроково на 1 рік 26 днів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 травня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних

ЄУНСС №718/2546/17 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Провадження №11-кп/794/349/18 Доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, 395 КК України

правопорушень, передбачених:

-ст. 395 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту;

-ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

-ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України, ОСОБА_7 призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний - тримання під вартою в Чернівецькій установі виконання покарання №33. Строк відбуття обраховано з моменту фактичного затримання, тобто 03 травня 2018 року.

У відповідності до ч.5 ст. 72 КК України, в строк призначеного покарання, зараховано ОСОБА_7 попереднє ув`язнення в період з 10.10.2017 року по 22.01.2018 року.

Вирішено питання судових витрат та речових доказів.

На вказаний вирок суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій не оспорює свою винуватість у вчиненому, просить вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 травня 2018 року змінити та призначити йому більш м`яке покарання, із застосуванням ст. 69 КК України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він свою вину визнав в повному обсязі, сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував завдані ним збитки, що між ним та потерпілим укладено угоду про примирення, а також зазначає, що у нього на утриманні знаходиться літній батько, який хворий та потребує догляду за ним.

Від захисника ОСОБА_8 надійшли доповнення до апеляційної скарги ОСОБА_7 . Разом з тим, ці доповнення не можуть бути розглянуті, т.я. відповідно до ч.3 ст. 404 КПК, лише особа, яка подала скаргу має право доповнити її. В даному випадку підсудний ОСОБА_7 такі доповнення на надавав та не підписав їх, а зробив це адвокат ОСОБА_8 .

Інших апеляційних скарг від учасників судового провадження не надходило.

Як зазначив суд у своєму вироку та як встановлено районним судом, ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.06.2016 року відносно ОСОБА_7 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік з наступними обмеженнями: заборонено виходити з будинку (квартири) по місцю проживання в АДРЕСА_2 з 22 години до 06 години ранку наступного дня; заборонено знаходитись в кафе, ресторанах, барах та інших місцях, де реалізуються алкогольні напої на розлив; заборонено виїжджати без дозволу органу внутрішніх справ за межі Вижницького району, Чернівецької області, а також ОСОБА_7 зобов`язано періодично першого вівторка щомісяця з`являтись для реєстрації до Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області.

Однак, незважаючи на вказані обмеження адміністративного нагляду, ОСОБА_7 самовільно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, 05.04.2017 року залишив своє місце проживання та на даний час до місця свого проживання не повернувся.

Своїми умисними діями, що виразились в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України.

Крім того, в двадцятих числах лютого 2017 року ОСОБА_7 , переслідуючи умисну, корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_10 прийшли на територію господарства ОСОБА_11 , де через металеву огорожу проникли на дану територію, звідки із деревообробного верстату викрали електродвигун, потужністю 7,5 кВт, вартістю 7000 гривень.

Своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньої змовою групою осіб, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Крім цього, в ніч на 08.03.2017 року ОСОБА_7 , переслідуючи умисну, корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_12 на автомобілі «Фолькваген-Гольф», білого кольору , який належить ОСОБА_12 прибули до території колишнього колгоспу «Дружба», що в с. Лукавці по вул. Івасюка, Вижницького району, Чернівецької області, де через цегляну огорожу проникли на дану територію, що перебувала під охороною, звідки із належного ОСОБА_13 вантажного автомобіля фургону марки «Мерседес-Бенц 809», д.н.з. НОМЕР_1 , таємно викрали дві акумуляторні батареї марки «Ассипт», потужністю по 90 Ампер-годин, вартістю 2100 гривень кожна. А всього викрадено на загальну суму 4200 гривень , після чого разом з викраденим з місця злочину скрилися, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням в інше сховище, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Крім цього, в період часу з 10.04.2017 року по 27.04.2017 року ОСОБА_7 , переслідуючи умисну, корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з метою особистого збагачення, перебуваючи на території столярного цеху ОСОБА_14 , що розташований в АДРЕСА_1 , шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей, проник всередину приміщення, де із деревообробного станка, шляхом демонтажу, таємно викрав електродвигун потужністю 4 кВт 2800 Об, який належить ОСОБА_15 . Після цього з місця вчинення злочину скрився, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди на суму 3000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаною з проникненням в інше приміщення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні І-ї інстанції ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за ст. 395, ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та не заперечував кваліфікації його дій.

Заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст оскаржуваного вироку суду та доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, і призначити більш м`яке покарання, застосувавши ст. 69 КК України, прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі, в частині характеризуючи даних, колегія суддів приходить до наступного.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що в апеляційному порядку не оскаржуються висновки районного суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, то апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих обставин, які не оскаржено в апеляційній скарзі і вважає такі висновки суду доведеними.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 в частині призначення йому надто суворого покарання не відповідають фактичним обставинам матеріалів кримінального провадження та не спростовують висновків суду щодо прийнятого рішення.

Що стосується міри покарання, то колегія суддів вважає, що вона обрана ОСОБА_7 згідно загальних принципів призначення покарання з врахуванням тяжкості скоєних правопорушень, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Відповідно до вимог п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 12.06.2009 року про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» - «Призначаючи покарання в кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів».

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Так, судом при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме, що згідно ст.12 КК України, один із злочинів відноситься до категорії тяжких (ч.3ст.185 КК України), інший до злочинів середньої тяжкості (ч.2ст.185 КК України) та невеликої тяжкості (ст.395 КК України).

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_7 , судом І інстанції враховано, а апеляційним судом перевірено, ступінь суспільної небезпеки і тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, всі злочини вчинені з корисливих мотивів, суб`єктивна сторона яких характеризується прямим умислом, що підвищує їх суспільну небезпеку, кількість епізодів злочинної діяльності та їх наслідки, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, розлучений, ніде не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога з 2004 року з діагнозом: зловживання алкоголем зі шкідливими наслідками для здоров`я.

До обставин, що пом`якшують покарання районний суд врахував: щире каяття ОСОБА_7 у вчиненому, повне визнання своєї вини у вчинених кримінальних правопорушеннях та часткове відшкодування збитків потерпілим, які претензій до обвинуваченого не мали та просили суворо не карати.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що обвинуваченому призначено покарання в межах санкції ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2 та ст. 395 КК України, яке за своїм видом та розміром не є максимально суворим покаранням.

Отже, пом`якшуючі обставини, на які обвинувачений посилається в своїй апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, оскільки вони враховані судом І інстанції при призначенні покарання та спростовуються наведеним. Крім того, доводи ОСОБА_7 щодо стану здоров`я його батька не заслуговують на увагу, оскільки нічим не доведені в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено судом відповідно до вимог ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром є достатнім для попередження вчинення в подальшому будь яких кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку та застосування ст. 69 КК України, як про це апелює обвинувачений ОСОБА_7 ..

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його зміни або скасування, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 та ст. 395 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суд протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженою у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_16