АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/482/18 Справа № 707/882/17 Категорія: ч. 2 ст.185, ч.2 ст.186 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів секретаря судового засідання з участю прокурора обвинуваченого ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 3 квітня 2018 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 07.06.2016 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,-

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 07.06.2016 року і остаточно призначено покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
Обрано запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою та взято його під варту з зали суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання 03.04.2018 року.
Процесуальні витрати в сумі 296 гривні 61 копійок стягнуто з ОСОБА_8 , на користь держави.
Речові докази, а саме велосипед жіночий марки «Аіст» передано за належністю потерпілій ОСОБА_10 , -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_8 , 22.03.2017 року близько 11 год. 30 хв., перебуваючи в АДРЕСА_2 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його умисними протиправними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, з території домоволодіння яке належить ОСОБА_10 викрав велосипед марки «Аіст», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4/855 від 27.04.2017 становить 1249 грн. 66 коп., після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник, чим завдав потерпілій матеріальних збитків на вищезазначену суму.
Він же 19.06.2017 близько 17 години, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи в будинку свого знайомого ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , після розпиття спиртних напоїв, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, відкрито заволодів грошовими коштами в розмірі вісімсот гривень, які знаходилися під телевізором в кімнаті, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вище вказану суму та з місця скоєння злочину зник, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікував за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просить скасувати вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 3 квітня 2018 року через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185. ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити 5 років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарання за вироком Черкаського районного суду від 07.06.2016 остаточно призначити до відбуття 6 років позбавлення волі. У решті вирок суду першої інстанції прокурор просив залишити без змін.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає, що призначене ОСОБА_8 покарання не в повній мірі відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та підвищеній суспільній небезпеці особи обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_8 також не погоджується з висновками суду першої інстанції, тому подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вирок винесений відносно нього, повернути справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції та допитати в судовому засіданні потерпілих. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_8 зазначає, що не здійснював крадіжку велосипеда потерпілої ОСОБА_10 , оскільки вона йому була винна тривалий час гроші в сумі 350 грн., тому сама запропонувала йому залишити свій велосипед в якості застави. Також зазначає, що не крав гроші у потерпілого ОСОБА_11 , оскільки останній через певний час знайшов гроші, які вважались вкраденими. З огляду на вказані обставини, просив допитати потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на розгляд апеляційних скарг до апеляційного суду не з`явилися. На адресу суду повернулося повідомлення щодо потерпілої ОСОБА_10 з відміткою про невручення повістки у зв`язку з її смертю, що стосується належного повідомлення потерпілого ОСОБА_11 , то судом вичерпано всі можливі засоби його виклику до суду, а примусовий привід до потерпілих не застосовується.

Прокурор під час розгляду апеляційних скарг відмовився від поданої прокуратурою апеляційної скарги, також просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , вбачаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, колегія судді прийшла до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог дотримався.

Висновок суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185. ч. 2 ст. 186 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на доказах, досліджених в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, засудивши ОСОБА_8 , призначив йому обґрунтоване, законне і справедливе покарання, яке відповідає ступеню суспільної небезпечності вчинених злочинів, його характеру, особі винного. Також суд першої інстанції обґрунтовано врахував щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, що пом`якшують покарання, та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку, як обтяжуючі покарання обставини.

Крім цього, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визначив необхідність призначення обвинуваченому покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України, оскільки він вчинив нові умисні злочини під час призначеного покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого він був звільнений з випробуванням строком на один рік. Суд обґрунтовано приєднав до покарання за новим вироком частину покарання за попереднім вироком, й визначив сукупне покарання, яке є більшим за кожне з двох окремих покарань, як того вимагає ч. 4 ст. 71 КК України.

Оцінюючи наведені в апеляційній скарзі доводи обвинуваченого ОСОБА_8 щодо непричетності до інкримінованих йому злочинів, оскільки велосипед потерпіла ОСОБА_10 сама віддала йому як заставу за свій борг перед ОСОБА_8 , а гроші у потерпілого ОСОБА_11 також не крав, колегія суддів вважає, що обвинувачений всіляко намагається уникнути кримінальної відповідальності за скоєні злочини.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Згідно даних звукозапису кримінального провадження в суді першої інстанції, який міститься в робочій копії компакт диску № 707/882/17, обвинуваченому ОСОБА_8 роз`яснено наслідки розгляду справи в порядку ст. 349 КПК України.

Також колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченому іншого більш м`якого покарання ніж позбавленні волі, враховуючи, що він, маючи непогашену судимість за умисний тяжкий злочин проти власності; будучи звільнений з випробуванням від відбування попереднього покарання, знову вчинив умисні злочини проти власності під час іспитового терміну.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі реально на певний строк, оскільки обвинувачений вже притягувався до кримінальної відповідальності та не став на шлях виправлення. Колегія суддів також погоджується з тим, що основне покарання у виді позбавленні волі саме на чотири відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів, особі обвинуваченого; враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів не знаходить обґрунтованих підстав для зміни чи скасування вироку з мотивів, які указані в апеляційній скарзі ОСОБА_8 .

Враховуючи це та керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 3 квітня 2018 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. Для особи, яка перебуває під вартою, строк на оскарження обчислюється з часу отримання копії ухвали суду.

Головуючий :

Судді :