11-сс/775/306/2018(м)

Категорія: ст. 199 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2018 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 серпня 2018 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Приморського краю РФ, громадянина РФ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч. 2 ст. 146 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13-14 вересня 2014 року, точний час в ході слідства не встановлено, невстановлений організатор злочину схилив та залучив ОСОБА_9 і підпорядковану йому групу військовослужбовців батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України (далі в/ч НОМЕР_1 НГУ) у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 до вчинення злочину у якості виконавців та надав їм протиправне розпорядження щодо викрадення і подальшого незаконного позбавлення волі ОСОБА_17 , визначивши його об`єктом злочинних дій.
При цьому організатор спланував механізм вчинення цього кримінального правопорушення, який полягав у затриманні ОСОБА_17 під приводом причетності останнього до появи у мережі Інтернет персональної інформації про особовий склад батальйону спеціального призначення в/ч НОМЕР_1 НГУ, тим самим усунувши ОСОБА_17 від можливих негативних публічних його виступів та публікацій стосовно керівництва та діяльності батальйону спеціального призначення в/ч НОМЕР_1 НГУ.
14.09.2014 року близько 15.30год. на виконання спільного умислу вчинення злочину, з відома та за погодженням із невстановленим організатором, ОСОБА_8 разом із зазначеними вище особами, знаходячись на території АЗС «БРСМ - Нафта» за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вулиця Леніна, 1, наздогнали автомобіль марки «Таврія», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_17 , заблокували його, застосовуючи фізичну силу, проти волі ОСОБА_17 , відкрито заволоділи ним та примусово посадили його на заднє сидіння автомобіля марки «Hummer», чим протиправно позбавили ОСОБА_17 права на вільне пересування та обрання за своєю волею місце свого знаходження.
Після цього, ОСОБА_17 перевезли на територію дитячого оздоровчого табору за адресою м. Дніпро (станом на вересень жовтень 2014 року місто Дніпропетровськ), АДРЕСА_2 , де незаконно його утримували позбавляючи волі та катували вчиняючи дії, направлені на заподіяння страждань, які виразились у триманні ОСОБА_17 у холодному та вологому приміщенні із наданням йому малої кількості їжі та води, що призводило до виснаження організму викраденого до 15.10.2014 року.
15.10.2014 року продовжуючи свої злочинні дії, на виконання спільного умислу вчинення злочину, із відома та за погодження із невстановленим організатором, ОСОБА_9 ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи незаконно позбавляти волі ОСОБА_17 , діючи проти його волі перевезли його на територію будинку АДРЕСА_3 та далі незаконно тримали його у цьому місці до 12.12.2014 часу визволення ОСОБА_17 співробітниками правоохоронних органів.
У результаті викрадення та незаконного позбавлення волі ОСОБА_17 близько 3-х місяців за вищевказаних обставин йому була спричинена моральна та фізична шкода, яка виразилася: у позбавленні його права вільно рухатися і пересуватися, вільно обирати місця свого перебування за своїм бажанням; знаходженні весь цей час у стані залякування щодо можливого позбавлення його життя, розправою над родичами і знайомими; неналежному отриманні харчування і питної води, що призводило до виснаження організму.
03.05.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру (шляхом вручення житлово-експлуатаційній організації підозри за останнім відомим місцем мешкання ОСОБА_8 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
29.05.2018 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_8 .
13.06.2018 року ОСОБА_8 затримано на підставі ухвали слідчого судді від 31.05.2018 року.
14.06.2018 року стосовно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.08.2018 року.
За вказаним кримінальним провадженням 06.08.2018 року на розгляд слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_18 на 60 днів, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести додаткові слідчі і процесуальні дії.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 08.08.2018 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб по 06 жовтня 2018 року.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Захисник в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, а якщо суд буде вважати за потрібне, обрати щодо його підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Вважає, що прокурором і слідчим не доведенні ризики, передбачені ст.177 КПК України і до його підзахисного безпідставно застосовано винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не має жодних підстав для продовження строків тримання під вартою ОСОБА_8 .
Вважає, що суд першої інстанції при постановлені ухвали не врахував, що у ОСОБА_8 є малолітня дитина, яку необхідно готувати до першого класу школи, його підзахисному необхідно влаштуватися на роботу, щоб мати змогу матеріально допомагати дитині.
Позиції учасників судового провадження
Заслухавши суддю-доповідача, захисника підозрюваного, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора, який апеляційну скаргу захисника просив залишити без задоволення, ознайомившись з витребуваними матеріалами і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Мотиви Суду
В апеляційній скарзі захисник оскаржує наявність ризиків, вважає, що можливе застосування щодо його підзахисного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Слідчий суддя перевіряв в судовому засіданні доводи захисника, у тому числі і зазначені в апеляційній скарзі та дав їм належну оцінку.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя встановив, що прокурором доведено наявність як обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127, ч. 2 ст. 146 КК України, так і ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які не зменшилися і виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а також врахував обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вище перелічені дії.
Мотивуючи наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів слідства та суду, зокрема, під час досудового розслідування підозрюваний вчинив дії по переховуванню та перебував у розшуку, може впливати на свідків, чинити перешкоди слідству шляхом знищення речей та документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, вчиняти інші правопорушення, оскільки не має офіційних джерел доходу, у зв`язку з чим приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, які на час розгляду даного клопотання не зменшилися.
З урахуванням пред`явленої підозри, наявних ризиків, які можуть полягати саме у спробах підозрюваного на вчинення дій, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, які на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 не зменшилися.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді та вважає доведеними як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, так і наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити вище перелічені дії.
Крім того, колегією суддів також враховується, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєні злочину із застосуванням фізичного насильства, не має стійких соціальних зв`язків, є громадянином іншої держави, на виклики до органу досудового слідства неодноразово не з`являвся, у зв`язку з чим його було оголошено у розшук, тому перебуваючи на волі може сховатись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Переконливих даних про те, що вказані ризики зменшилися і не виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, стороною захисту не надано і в ході апеляційного розгляду таких даних не встановлено.
Таким чином, при постановленні судового рішення слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення та існування ризиків, які не зменшились на час розгляду клопотання про продовження строку його тримання під вартою та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних, слідчих дій по даному кримінальному провадженню, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , у зв`язку із чим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, про задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 на 60 днів без визначення розміру застави, відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.184 КПК України, оскільки він обґрунтовано підозрюється у скоєні злочину із застосуванням насильства.
Такий висновок слідчого судді колегія суддів вважає правильним.
Доводи захисту про те, що у підозрюваного ОСОБА_8 є малолітня дитина, яку необхідно готувати до першого класу школи, його підзахисному необхідно влаштуватися на роботу, щоб утримувати дитину, колегією суддів не бралися до уваги, оскільки наявність дитини не підтверджена відповідними документами, крім того, наведене не зменшує заявлених ризиків щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З урахуванням наданих матеріалів справи та встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає рішення слідчого судді за клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 законним, обґрунтованим та вмотивованим, а висновок про продовження строку тримання під вартою на 60 днів, правильним.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 серпня 2018 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб по 06 жовтня 2018 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4