АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №11-сс/796/2449/2018 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст..ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києва апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.03.2018 року,

за участю

особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.03.2018 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на дії слідчого Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 щодо внесення відомостей до реєстру про закриття кримінального провадження, зобов`язання начальника відділення СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 перекваліфікувати злочин у кримінальному провадженні, вирішити питання про наявність чи відсутність в діях складу злочину та провести належне досудове розслідування.

Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що оскільки заявник або його представник не з`явився в судові засідання призначені слідчим суддею, будучи належним чином повідомлені про час та місце таких, не надали слідчому судді заяву, яка б надала можливість розглянути скаргу у їх відсутність, то слідчим суддею така поведінка заявника та її представника розцінюється, як не підтримання вимог поданої скарги, що є підставою для відмови у задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з цією ухвалою, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.03.2018р., а його скаргу від 08.12.2017р. на незаконні дії працівників слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві направити на новий розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.
За доводами апелянта ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6 зазначає, що 23.10.2014 слідчий Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_9 незаконно прийняв рішення та вніс відомості до реєстру про закриття кримінального провадження №0009283, порушеного 17.10.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, при цьому відповідною постановою це рішення оформлене не було та копія такої постанови потерпілому не надсилалась. 08.12.2017 року з даного приводу апелянт звернувся в порядку ст.ст. 303-307 КПК України до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на незаконні дії працівників слідчого відділу Голосіївського УП ГУ Національної поліції в м. Києві.

За доводами ОСОБА_6 слідчий суддя неправомірно в другому абзаці резолютивної частини ухвали вважає, що його ухвала оскарженню не підлягає, хоч насправді відповідно ч. 3 ст. 307 КПК України - ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження як виняток таки підлягає оскарженню, оскільки, на думку апелянта, це і є той випадок, так як основним, центральним предметом оскарження в його скарзі до Голосіївського районного суду м. Києва від 08.12.17 є незаконне рішення слідчого ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження №0009283 - п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, хоч дане рішення в порушення вимог ч.ч. 3,5 ст. 284 КПК України відповідною постановою оформлене не було та копія такої постанови потерпілому не надсилалась і фізично така постанова в матеріалах кримінального провадження не існує.

Апелянт стверджує, що слідчий ОСОБА_9 23.10.2014 незаконно прийняв рішення та вніс відомості до реєстру про закриття кримінального провадження №0009283 через шість днів з моменту порушення даного кримінального провадження, не отримавши від його будь-яких пояснень та не виконавши практично жодної слідчої дії, у зв`язку з чим, на думку апелянта, досудове розслідування «затягується», «гальмується» у часі.
Також ОСОБА_6 зазначає, що в другому абзаці мотивувальної частини ухвали слідчий суддя посилається на те, що ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим, не з`явився в судове засідання на 15 березня 2018 року. Далі, у зв`язку з цим судовим засіданням, що призначалось один раз, слідчий суддя в наступному, третьому абзаці мотивувальної частини ухвали доповнює: «Заяв про можливість слухати скаргу у його відсутність до суду не надсилав».

Апелянт стверджує, що насправді належним чином його не було повідомлено, судову повістку-повідомлення про виклик до суду в кримінальному провадженні він отримав звичайним, не рекомендованим поштовим відправленням 29.03.2018 - через два тижні від того моменту, як відбулося судове засідання, при цьому по відділенню зв`язку Укрпошти в м. Київ дана судова повістка-повідомлення надійшла 23.03.2018 року, про що свідчить відтиск печатки на конверті, і ще через шість днів - 29.03.2018 року дана судова повістка-повідомлення прийшла в Чернігівську область, де я проживаю. На вимоги апелянта щодо роз`яснення даної проблеми, при отриманні копії ухвали від 15.03.2018 року в Голосіївському районному суді міста Києва, секретар та помічник судді ОСОБА_11 йому відповіли, що причиною такого пізнього отримання судової повістки-повідомлення могла стати відсутність поштових марок.

Також ОСОБА_6 зазначає, що відповідно сьомого абзацу мотивувальної частини ухвали слідчого судді: «Таким чином, оскільки заявник або його представник не з`явився в судові засідання призначені слідчим суддею, будучи належним чином повідомлені про час та місце таких, не надали слідчому судді заяву, яка б надала можливість розглянути скаргу у їх відсутність...», проте судове засідання, на яке його викликали неналежним чином, призначалось та відбулося лише один раз і слідчий суддя використовує тут множину безпідставно, при цьому в другому абзаці мотивувальної частини ухвали слідчий суддя ОСОБА_12 допускає протиріччя - вказує лише на одне судове засідання і посилається на дату 15.03.2018 року.

Прокурор Київської місцевої прокуратури №1, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду провадження не надсилав. А тому, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів не вбачає перешкод для проведення апеляційного розгляду у відсутність прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та окремо наголосив на тому, що в будь-якому випадку оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки дана справа розглянута суддею ОСОБА_1 , якому в цьому ж провадженні вже скасовувалась ухвала і тому, в силу закону, він позбавлений був можливості здійснювати розгляд скарги. перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчих суддів про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

У зв`язку з тим, що згідно з резолютивною частиною ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні скарги на дії слідчого Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 щодо внесення відомостей до реєстру про закриття кримінального провадження та зобов`язання начальника відділення СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 перекваліфікувати злочин у кримінальному провадженні, вирішити питання про наявність чи відсутність в діях складу злочину та провести належне досудове розслідування і така ухвала не може бути оскаржена відповідно до положення ст. 309 КПК України, колегія суддів вважає необхідним розглянути питання про можливість перегляду ухвали слідчого судді в апеляційному порядку.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя може постановити рішення про відмову у задоволенні скарги тільки за результатами розгляду скарги.

Разом з тим, як вбачається з ухвали, яка оскаржується, слідчим суддею скарга по суті не розглядалася, а тому ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.03.2018 року підлягає оскарженню в апеляційному порядку, оскільки підставою для відмови у задоволенні скарги по суті є неявка в судове засідання особи, яка її подала.

На думку колегії суддів, слідчим суддею в такому випадку прийнято рішення, яке, всупереч вимогам ч. 2 ст. 307 КПК України, не передбачено чинним кримінальним процесуальним кодексом України.

Що стосується самого оскарження рішення, то колегія суддів відмічає, що відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви на підставі його ухвалення.

З матеріалів судового провадження, що надійшло до апеляційного суду вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просив визнати незаконними дії слідчого на той час Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_10 стосовно внесення відомостей до реєстру Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві про закриття 23.10.14 кримінального провадження №0009283; зобов`язати начальника відділення СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 перекваліфікувати злочин в кримінальному провадженні №0009283 із ст. 129 ч.1 КК України на ст. 15, ст. 115 КК України; зобов`язати начальника відділення СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 вирішити питання про наявність, чи відсутність в діях ОСОБА_13 складу злочину, передбаченого ст. 365 КК України; зобов`язати начальника відділення СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 провести належне досудове розслідування, спрямоване на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин даного кримінального провадження; зобов`язати начальника відділення СВ Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 навести порядок в реєстрі Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві стосовно зазначеного кримінального провадження; у випадку встановлення фактів навмисного затягування слідства, чи якихось неправомірних дій посадовими особами Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві стосовно зазначеного кримінального провадження, притягнути винних до відповідальності.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя послався на те, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг здійснюється за обов`язковою участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника, а ОСОБА_6 , будучи повідомленим про розгляд скарги, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому розцінив неявку ОСОБА_6 як не підтримання ним поданої скарги, в зв`язку з чим відмовив у задоволенні скарги. Проте, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, згідно чинного КПК України, не є підставою для відмови у її задоволенні.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає належних відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, розглянувши справу за відсутності особи, яка подала скаргу та щодо якої відсутні відомості про її належне повідомлення про день, час та місце розгляду скарги, слідчий суддя позбавив ОСОБА_6 права на судовий захист, не дослідив належним чином його доводи, що призвело до невстановлення фактичних обставин у справі, які впливають на її правильне вирішення, а тому колегія суддів доходить висновку про порушенням слідчим суддею вимог ст.ст. 136, 306 КПК України, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як така, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Крім цього, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 12.12.2017 року звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на незаконні дії працівників слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 12.12.2017 року було визначено слідчого суддю Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.12.2017 року скаргу ОСОБА_6 на дії працівників слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві повернуто особі, яка її подала.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.12.2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києві від 05.02.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено, ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.12.2017 року скасовано, а скаргу ОСОБА_6 направлено на новий розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

Разом з тим, відповідно до протоколу про автоматизований розподіл справ від 19.02.2018 року, вищезазначена скарга ОСОБА_6 знову була розприділена судді ОСОБА_1 , який 15 березня 2018 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Так, відповідно до ч.2 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також, у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Проте, не дивлячись на недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні, суддя ОСОБА_1 знову розглянув скаргу ОСОБА_6 , прийнявши рішення про відмову у її задоволенні.

Вищенаведені обставини свідчать про те, що у даному випадку, судове рішення ухвалено незаконним складом суду, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Допущені під час розгляду скарги ОСОБА_6 істотні порушення вимог КПК України є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.03.2018 року з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.03.2018 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на дії слідчого Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4