УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/1098/18

Провадження № 1-кп/638/670/18

17.09.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю потерпілого ОСОБА_4

з участю обвинуваченого ОСОБА_5

з участю захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

16.08.2018 року цивільний позивач ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із клопотанням про накладення арешту на майно в порядку забезпечення позову, зокрема просить суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на 14/100 та 10/100 загальної площі квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що обвинувачений не працює, а тому невжиття заходів забезпечення позову істотно утруднить виконання рішення суду.
Цивільний позивач (потерпілий) ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання, просив суд його задовольнити.
Прокурор при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову покладався на розсуд суду, вважав, що це питання може бути вирішене під час ухвалення вироку.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість та неспівмірність із заявленим позовом.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява цивільного позивача підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).
Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
У відповідності до частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У відповідності до частини 2 статті 149 ЦПК України,забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.06.2018 року за №128174169, власником об`єкта нерухомого майна 14/100 та 10/100 часток квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 .
Позивачем заявлені вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 85299, 78 грн., а тому суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду у разі відчуження єдиного майна, належного цивільному відповідачу, який згідно даних справи не працевлаштований, а отже у нього відсутній дохід, що потягне відсутність можливості поновлення порушених прав, свобод та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а тому вважає за необхідне забезпечити позов у один із способів, визначений цивільним процесуальним законодавством, а саме забороною обвинуваченому та іншим особам чи органам здійснювати дії, спрямовані на відчуження (зміну власника) нерухомого майна, що належить обвинуваченому.
Керуючись п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», ст.ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву цивільного позивача ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудового розслідування за №0003084 від 19.06.2017 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України задовольнити частково.
До вирішення обвинувачення по суті та набранням рішення по кримінальному провадженню законної сили заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншим особам чи органам здійснювати дії, спрямовані на відчуження (зміну власника) нерухомого майна, а саме14/100 та 10/100 часток квартири АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_5 .

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.
Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити для негайного виконання до Центру надання адміністративних послуг Департаменту реєстрації Харківської міської ради (м. Харків, Гімназійна набережна, 26) та Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 6-й під`їзд, 10 поверх).
Копію ухвали надіслати особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.
Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий: