Номер провадження: 11-сс/785/1801/18
Номер справи місцевого суду: 520/8660/18 1-кс/520/4373/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2018 р. про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб СВ Київського ВП ГУНП в Одеській області,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб СВ Київського ВП ГУНП в Одеській області, яка полягала у ненаданні пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0001647, внесеному до ЄРДР 09.05.2018 р.

Ухвала мотивована тим, що участь скаржника при розгляді даної категорії справ є обов`язковою, однак остання, будучи повідомленою у встановленому діючим КПК порядку про дату та час розгляду скарги, в судове засідання не з`явилася, слідчий суддя позбавлений можливості з`ясувати чи підтримує скаржник свою скаргу та розглянути скаргу по суті.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вважає її незаконною з огляду на наступне:

- повідомлення про призначення справи до розгляду, в порушення ч. 8 ст. 135 КПК України, направлялись їй менше, ніж за дві доби, що не дозволяло їй завчасно відмінити заплановані заходи;

- в порушення п. 4 ч. 1 ст. 137 КПК України у повідомленнях суду не було зазначено найменування кримінального провадження, в рамках якого здійснюється виклик або номеру судової справи, що не дозволило їй належним чином підготуватись до судового засідання та своєчасно подати заяви та клопотання для розгляду справи. З огляду на це, ОСОБА_6 була позбавлена права на участь у судовому процесі за розглядом своєї скарги;

- слідчий суддя в порушення вимог ст.ст. 318-380 КПК України не перевірив та не дослідив обставини викладені у скарзі та в подальшому прийняв рішення на підставі ст. 307 КПК України без розгляду скарги по суті. Внаслідок таких дій слідчим суддею постановлено неправосудне рішення.

На підставі викладеного, апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 повернути до суду першої інстанції для розгляду по суті.

В судове засідання апеляційного суду прокурор не з`явився, про місце та час судового розгляду повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. При цьому, ОСОБА_6 надала до суду клопотання, в якому доводи апеляційної скарги підтримала та просила розглянути справу без її участі.

У відповідності до положень ч.4 ст.34 та ч.4 ст.107 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до апеляційного суду не з`явилися, про час місце та розгляд були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями п. 5 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

З матеріалів провадження вбачається, що скарга на бездіяльність службових осіб Київського ВП ГУНП в Одеській області була подана 18.09.2018 року особою, яка має право подавати таку скаргу, та на бездіяльність, яка підлягає оскарженню.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ухвали слідчого судді від 18.09.2018 року, розгляд скарги ОСОБА_6 призначений на 21.09.2018 року на 11 год. 40 хв. (а.п. 4).

В матеріалах провадження наявна телефонограма про повідомлення ОСОБА_6 про місце та час призначення розгляду скарги від 19.09.2018 р., яке не містить даних щодо номеру провадження, яке буде розглядатись (а.п. 5), а сама ОСОБА_6 , відповідно до акту, складеного секретарем судового засідання ОСОБА_7 , в телефонному режимі відмовилась вислухати інформацію щодо дати судового засідання та поклала слухавку (а.п. 6).

Окрім того, в матеріалах провадження наявне повідомлення про дату судового засідання на 21.09.2018 р. на 11 год. 40 хв., в тому числі, ОСОБА_6 , відправлене та доставлене засобами електронного зв`язку 19.09.2018 р.(а.п. 7-10).

Разом з тим, 21.09.2018 р. апелянтом ОСОБА_6 на адресу суду першої інстанції направлено попередження про порушення ч. 8 ст. 135 та п.4 ч. 1 ст. 137 КПК України щодо строків сповіщення про дату засідання, а також зазначено дати, а саме 24,26,27 вересня 2018 р., в які остання не зможе з`явитись до суду.

З огляду на вищевикладене, наступне судове засідання щодо розгляду скарги ОСОБА_6 , призначене на 25.09.2018 р. на 09 год. 45 хв., про що її сповіщено 21.09.2018 р. засобами електронного зв`язку (а.п. 13-14).

Відповідно до довідки секретаря судового засідання від 21.09.2018 року, судове засідання, призначене на 25.09.2018 р. не відбулося у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_1 на лікарняному (а.п. 15).

Згідно повідомлення від 11.10.2018 р., яке в цей же день о 08 год. 50 хв. відправлене засобами електронного зв`язку ОСОБА_6 , остання повідомлялась про призначення розгляду її скарги на 12.10.2018 р. о 15 год.

Відповідно до довідки секретаря судового засідання від 12.10.2018 р., учасники кримінального провадження до суду не з`явились, про дату та час розгляду були повідомлені завчасно та належним чином, клопотань про фіксацію судового процесу за допомогою технічного звукозаписувального засобу до суду не надавали, у зв`язку з чим останнє не здійснювалось у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України (а.п. 19).

У зв`язку з неявкою скаржника, в задоволенні скарги ОСОБА_6 відмовлено, не вирішуючи скарги по суті (а.п.22).

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами 1-ої інстанції і не набрали законної сили, а саме: інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Також згідно із ч. 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 12.10.2018 р., фактично скарга ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Київського ВП ГУНП в Одеській області по суті доводів, викладених в ній не розглядалась, хоча суд ухвалив рішення про відмову в її задоволенні.

Крім того, про дату розгляду скарги ОСОБА_6 , вона була повідомлено з порушенням ч. 8 ст. 135 КПК України менше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом до суду.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Така сама позиція викладена в постанові Верховного Суду України по справі № 5-103 кс-15 від 1 жовтня 2015 року, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

При цьому, на думку апеляційного суду, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу, зокрема п.14 якої передбачає доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Таким чином, слідчий суддя, фактично порушив право ОСОБА_6 на доступ до суду, у зв`язку з чим, апеляційний суд вважає, що не розглянувши по суті скаргу апелянта та постановивши ухвалу, в якій в резолютивній частині відмовив по суті скарги без розгляду її доводів, слідчий суддя істотно порушив вимоги КПК України.

Разом з тим, чинним кримінальним процесуальним законодавством передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду. Апеляційний суд наділений повноваженнями з перегляду законності, обґрунтованості та вмотивованості ухвал слідчого судді, постановлених за наслідками розгляду таких скарг по суті.

Фактично, слідчим суддею скарга ОСОБА_6 по суті її доводів, не розглядалась, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості прийняти рішення по суті скарги, оскільки це не відноситься до його компетенції, а є компетенцією слідчого судді суду 1-ої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб СВ Київського ВП ГУНП в Одеській області підлягає розгляду слідчим суддею.

Отже, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а у справі необхідно постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 повернути до суду 1-ої інстанції для розгляду по суті іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 135, 303, 304, 306, 370, 404, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2018 р. про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб СВ Київського ВП ГУНП в Одеській області скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб СВ Київського ВП ГУНП в Одеській області повернути до Київського районного суду м. Одеси для розгляду іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3