справа № 710/690/18
провадження № 1-кп/691/167/18
УХВАЛА

31 жовтня 2018 року Городищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

сторони кримінального провадження:

особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_4

законний представник ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище матеріали клопотання слідчого, погодженого з прокурором про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000017 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шпола Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, не судимого, жителя АДРЕСА_1 ,

який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.289 КК України,-

встановив:

22 червня 2018 року до Городищенського районного суду Черкаської області, згідно ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 13 червня 2018 року надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні №0000017 стосовно ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні суспільно-небезпечного діяння за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, у зв`язку із зміною підсудності.

Органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 01 січня 2018 року близько 05 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно,шляхом вільного доступу, незаконно заволодів транспортним засобом велосипедом із бензиновим двигуном «Companion», який знаходився біля паркану домоволодіння по АДРЕСА_2 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 4500 грн.. В ході досудового розслідування кримінального правопорушення №0000017 від 05 січня 2018 року, винесено постанову про перекваліфікацію за ч.2 ст.289 КК України на ч.1 ст.289 КК України. 11 квітня 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2018 року ОСОБА_4 було призначено судово-психіатричну експертизу та отримано висновок судово-психіатричного експерта від 04 травня 2018 року №177, згідно якого, останній виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну в періоді активного розвитку процесу з прогресуючим епізодичним перебігом, частим загостренням параноїчної симптоматики, актуальними галюцинаторно-маячними розладами, початковими проявами психопатоподібного дефекту особистості, що ускладнюються вживанням алкоголю, що на думку комісії позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Наявність на теперішній час у підекспертного ознак актуальної афективно-забарвленої галюцинаторно-маячної симптоматики, проявів негативних дефіцитарних особисністих змін, наявність у під експертного грубих порушень критичного компоненту мислення-унеможливлює його участь у слідчих діях та судовому процесі. У зв`язку з наявністю у ОСОБА_4 клінічних ознак пасивного типу суспільної небезпеки, відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним типом нагляду. 08 травня 2018 року слідчим, на підставі вищевказаного висновку експерта винесено постанову про зміну порядку досудового розслідування, відповідно до ст.503 КПК України. Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_4 є неосудним, хоч і скоїв суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кваліфікації за ч.1 ст.289 КК України та відноситься до злочинів середньої тяжкості, будучи особою, яка не могла усвідомлювати свої дії і керувати ними на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння і не міг правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, внаслідок хронічного психічного захворювання.

Прокурор направив до суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , з врахуванням вище викладеного, яке підтримав в судовому засіданні.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , законний представник ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 просили клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 задоволити.

Потерпілий ОСОБА_7 надав письмову заяву від 30 жовтня 2018 року про розгляд клопотання у його відсутність та прийняття рішення судом, згідно чинного законодавства.

Суд, вислухавши думку прокурора, особу стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, законного представника та захисника, розглянувши заяву потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про підстави для задоволення клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

У відповідності до ч.1 п.3 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Так, згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 05 січня 2018 року, на підставі заяви потерпілого ОСОБА_7 інформацію від 05 січня 2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 із визначеною кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, що підтверджується і Витягом з ЄРДР (а.с.69). Відповідно до протоколу огляду місця події з фототаблицею від 29 березня 2018 року у ОСОБА_8 виявлено та вилучено велосипед із бензиновим двигуном «Companion», який він придбав у ОСОБА_4 (а.с.70-72). Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 29 березня 2018 року, вилучений велосипед із бензиновим двигуном «Companion» визнано речовим доказом та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , що підтверджується розпискою ОСОБА_7 від 29 березня 2018 року (а.с.74-75). Відповідно до Висновку про вартість майна вартість велосипеда із бензиновим двигуном «Companion» на момент крадіжки становить 4500 грн. (а.с.76). Згідно постанови про перекваліфікацію дій від 10 квітня 2018 року дії ОСОБА_4 перекваліфіковані з ч.2 ст.289 КК України на ч.1 ст.289 КК України (а.с.77-78). Згідно довідок №94 та №84 від 30 березня 2018 року поліклінічного відділення Шполянської районної лікарні ім.Братів М.С. і ОСОБА_9 , ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «Шизофренія параноїдна» та не перебуває на обліку у лікаря-нарколога (а.с.81-82). До кримінальної відповідальності раніше не притягувався, що підтверджується вимогою УІАП Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області від 30 березня 2018 року №1602/64-2018 (а.с. 83). Згідно характеристики від 23 травня 2018 року за місцем проживання характеризується посередньо (а.с.84). Ухвалою слідчого судді Шполянського районного суду Черкаської області від 24 квітня 2018 року, стосовно ОСОБА_4 призначено судово-психіатричну експертизу, виконання якої доручено експерту Комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради. Як вбачається із Висновку судово-психіатричного експерта №177 від 27 квітня 2018 року, на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих дій та на теперішній час, ОСОБА_4 виявляв та виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну в періоді активного розвитку процесу з прогресуючим епізодичним перебігом, частим загостренням параноїчної симптоматики, актуальними галюцинаторно-маячними розладами, початковими проявами психопатоподібного дефекту особистості, що ускладнюється вживанням алкоголю, що на думку комісії позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними; наявність на теперішній час у підекспертного ознак актуальної афективно-забарвленої галюцинаторно-маячної симптоматики, проявів негативних дефіцитарних особистісних змін, наявність у підекспертного грубих порушень критичного компоненту мислення унеможливлює його участь у слідчих діях та судовому процесі; з огляду на особливості інкримінованих підекспертному дій, враховуючи та характеризуючи його образ та спосіб життя, низький рівень прихильності до амбулаторного протирецидивного лікування, враховуючи особливості перебігу його захворювання та домінуючої психопатологічної симптоматики, комісія вважає, що ОСОБА_4 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст.94 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду.

Сукупність вказаних доказів дає підстави суду зробити висновок, що ОСОБА_4 міг вчинити суспільно небезпечне діяння в стані неосудності і у відповідності зі ст. 20 КК України є таким, що не підлягає до кримінальної відповідальності. Проте враховуючи, що ОСОБА_4 являється душевнохворою людиною, яка по своєму психічному стану і характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, становить небезпеку для суспільства, до нього згідно зі ст. ст. 513, 516 КПК України, ст.ст. 93, 94, 96 КК України повинні бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду, з метою обов`язкового лікування, а також запобіганню вчиненню суспільно небезпечних діянь.

Запобіжні заходи стосовно ОСОБА_4 на досудовому слідстві, як, і під час судового розгляду, не обиралися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат не встановлено.

Речовий доказ у виді велосипеду із бензиновим двигуном «Companion» повернуто за належністю власнику ОСОБА_7 , якого слід звільнити від зобов`язання за зберігальною розпискою.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосуванню судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» за №7 від 03.06.2005 року, ст. 93, ст. 94 Кримінального Кодексу України, глава 39, п.2 ч.1 ст.392, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395, 513, 516 Кримінально-процесуального Кодексу України, суд, -

ухвалив :

клопотання слідчого, погоджене з прокурором про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000017 стосовно особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, ОСОБА_4 задоволити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шпола Черкаської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним типом нагляду.

Речовий доказ у кримінальному провадженні у виді велосипеда з бензиновим двигуном «Соmpanion» повернути за належністю власнику ОСОБА_7 , звільнивши від зобов`язання за зберігальною розпискою.

Цивільний позову у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не встановлено.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1