АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1531/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові кримінальне провадження №640/18625/17 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.185ч.2 КК України
за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду міста Харкова від 1 лютого 2018 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Київського районного суду міста Харкова від 1 лютого 2018 року,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, який має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
29.10.2008 р. за ч.2 ст.186, 69, ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі;
23.06.2011 р. за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, 395, 70,71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі. В силу ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.10.2008 р. і остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
28.07.2015 р. звільнений з Олексіївської ВК № 25 за відбуттям строку покарання;
14.07.2017 р. за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
19.10.2017 р. за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;
визнано винним і засуджено за ч. 2 ст.185 КК України з призначенням покарання два роки позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів частково приєднано до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м.Харкова від 19.10.2017р., та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 10 місяців. Запобіжний захід під час досудового розслідування та під час судового провадження не обирався Строк відбування покарання обчислюється з 21.09.2017 року, тобто з моменту затримання ОСОБА_7 за попереднім вироком Київського районного суду м. Харкова від 19.10.2017 року. Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду у сумі 3303грн. та компенсацію моральної шкоди у сумі 1000грн.
З цим вироком не погодилася потерпіла, яка подала апеляційну скаргу. Просить вирок змінити в частині часткового задоволення позовних вимог. Стягнути з ОСОБА_7 а користь потерпілої ОСОБА_8 спричинену матеріальну шкоду у сумі 3303 грн. та моральну шкоду у сумі 10000 грн. В іншій частині вирок залишити без змін.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілої підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Як встановив суд першої інстанції, 15.02.2017 р. приблизно о 10:00 год., ОСОБА_7 , знаходячись в переході Харківського метрополітену на станції метро «Пушкінська», маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон ТМ « Samsung GALAXY A3», із кишені верхнього одягу раніше незнайомої йому ОСОБА_9 , вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 4442 від 20.10.2017 р. складає 4464,00 грн. Після цього, ОСОБА_7 разом із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 4464,00 грн.
Крім того, 18.04.2017 р. приблизно о 14:00 год., ОСОБА_7 , знаходячись в переході Харківського метрополітену на станції метро «Пушкінська», маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон ТМ «Samsung GALAXY J7», із сумки раніше незнайомої йому ОСОБА_10 , вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 443 від 20.10.2017 р. складає 4304,00 грн. Після цього, ОСОБА_7 разом із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 4304,00 грн.
Крім того, 28.04.2017 р. приблизно о 23:30 год., ОСОБА_7 , знаходячись на виході зі станції метро «Пушкінська» в м. Харкові в напрямок вул. Ярослава Мудрого, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон ТМ «Samsung GALAXY J7», із сумки раніше незнайомої йому ОСОБА_11 , вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 440 від 20.10.2017 р. складає 4304,00 грн. Після цього, ОСОБА_7 разом із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 4304,00 грн.
Крім того, 09.05.2017 р. приблизно о 15:00 год., ОСОБА_7 , знаходячись в переході Харківського метрополітену на станції метро «Пушкінська», маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон ТМ «Samsung GALAXY J5», із сумки раніше незнайомої йому ОСОБА_12 , вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 441 від 20.10.2017 р. складає 3303,00 грн. Після цього, ОСОБА_7 разом із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, обернувши його на свою користь, чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 3303,00 грн.
У відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, відповідає матеріалам справи.
Суд першої інстанції, задовольняє позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 3303 грн. та вказану суму стягує з ОСОБА_7 на її користь.
Щодо позовних вимог потерпілої ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди у сумі 10000 грн., суд зазначає, що відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та /або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Частиною 1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Задовольняючи частково позовні вимоги потерпілої, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини. В силу ч. 2 ст. 1168 КК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Разом з тим, суд першої інстанції помилково не врахував вимоги ч.5 ст.128 КПК України, згідно якої цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Дії суду в разі повного визнання позову не врегульовані КПК України. Поряд з цим, згідно вимог чч.1, 4 та 5 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Оскільки обвинувачений визнав позов повністю, а перешкоди для прийняття визнання позову, передбачені чч.4 та 5 ст.174 ЦК України, відсутні, позов потерпілої мав бути задоволений повністю.
Згідно вимог п.3 ст.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
З урахуванням викладеного, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу потерпілої.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Київського районного суду міста Харкова від 1 лютого 2018 року, щодо ОСОБА_7 змінити.
Збільшити розмір відшкодування моральної шкоди, що була заподіяна потерпілій ОСОБА_8 , та стягнути на її користь з обвинуваченого ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди 10000/десять тисяч/гривень.
У решті вирок суду від 1 лютого 2018 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.

Головуючий суддя суддя

_________________ __________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4