Справа №592/9813/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/288/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/9813/18 за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 30 липня 2018 року про накладення арешту на належне ОСОБА_7 майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , ?

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна в частині вилучення: пари перчаток; змиву речовини жовтого кольору, запакованої до пакету № 2; змиву речовини жовтого кольору, запакованої до пакету № 3; слідів мікрочастинок, а в накладенні арешту на майно: два ключі від автомобіля; свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_1 ; т/з Фольксваген ЛТ, д.н.з. НОМЕР_2 відмовити, оскільки слідчий суддя не врахував факт пропуску слідчим строку для звернення з клопотанням про арешт майна та сам вийшов за межі дводенного строку для розгляду такого клопотання. Крім того, підозра власнику майна не оголошена, а тому накласти арешт слідчий суддя не мав права.

27.07.2018 до Ковпаківського районного суду м. Сум з клопотанням про арешт майна, погодженим з прокурором Сумської місцевої прокуратури, звернувся слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 24.07.2018 ОСОБА_13 , який має у своєму користуванні евакуатор «Фольксваген ЛТ40», за проханням невстановленої особи та подальшою оплатою за послуги, перевозив автомобіль марки «Мерседес GL350» 2014 р., який викрадений 17.07.2018 біля кафе «Антресоль» у м. Суми. Під час огляду евакуатора вилучено пару перчаток; змив речовини жовтого кольору, запакованої до пакету № 2; змив речовини жовтого кольору, запакованої до пакету № 3; сліди мікрочастинок; 2 ключі від автомобіля; свідоцтво про реєстрацію т/з серії НОМЕР_1 ; т/з Фольксваген ЛТ, д.н.з. НОМЕР_2 .

Зважаючи на те, що вилучене майно може бути використане для забезпечення цивільного позову, конфіскації майна, а також з метою збереження його як речового доказу слідчий просив накласти на нього арешт.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 30.07.2018 клопотання слідчого задоволене і накладено арешт на зазначене в ньому майно. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення усіх обставин вчиненого злочину, оскільки зберегло на собі сліди злочину (нашарування рідини схожої на мастило) та може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, слідчий суддя прийшов до висновку, що арешт не спричинить значної шкоди правам та інтересам власника майна.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи представника власника майна ОСОБА_10 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга представника власника майна задоволенню не підлягає з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.3 ст.170 КПК, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше), а у випадку, передбаченому п.3 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК, може призначити покарання у виді конфіскації майна та випадку, передбаченому п.4 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Розглянувши клопотання слідчого та наклавши арешт на майно, слідчий суддя дійшов цілком правильного висновку про наявність передбачених законом підстав для арешту вилученого у ОСОБА_14 майна.

Зазначені висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону.

Крім того, рішення слідчого судді узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, рішення якого згідно ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується українськими судами як джерело права, щодо «відповідності втручання в право володіння майном «принципу правомірного втручання», сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (далі Конвенція), згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Як вбачається з наявних матеріалів кримінального провадження, допущене органом досудового розслідування та слідчим суддею втручання держави в право ОСОБА_9 на володіння майном в даному конкретному випадку є законним, вмотивованим і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного кримінального процесуального закону, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Колегія суддів вважає, що зазначене вище втручання як органу слідства, так і слідчого судді є цілком виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» і за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави та громади, а також це втручання було здійснено з дотриманням принципу «пропорційності», тобто «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

При цьому, слід зазначити, що визначений усталеною судовою практикою ЄСПЛ принцип «пропорційності» на даній стадії кримінального процесу був дотриманий в повному обсязі органом досудового розслідування, прокурором та слідчим суддею і наявний у виді розумного співвідношення («обґрунтованої пропорційності») між метою, що передбачається для досягнення цілей розслідування, та засобами, які використовуються слідством і слідчим суддею.

Крім того, колегія суддів бере до уваги і позицію представника власника майна висловлену ним в апеляційній скарзі з приводу його згоди з висновками слідчого судді стосовно необхідності накладення арешту на частину майна.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про які були внесені до ЄРДР за № 0002426 від 25.07.2018 за ст.198 КК за фактом перевезення раніше викраденого на території м. Суми майна. В рамках даного кримінального провадження органами досудового розслідування 25.07.2018 проведений огляд місця події за участю користувача майна ОСОБА_13 , під час якого тимчасово вилучене певне майно.

Із протоколу огляду місця події від 25.07.2018 вбачається, що платформа евакуатора, яким керував водій ОСОБА_13 була змащена рідиною схожою на мастило, колеса викраденого в м. Суми біля кафе «Антресоль» автомобіля «Мерседес GL350» також були змащені рідиною схожою на мастило.

З пояснень слідчого наданого слідчому судді вбачається, що після викрадення в м. Суми автомобіля останній перебував певний час у відстійнику, де були виявлені сліди протектора шин схожих зі слідами протектора шин евакуатора, а характер ушкоджень на ньому (решітка радіатора, бампер) свідчить про викрадення автомобіля в метушні і не охайно.

Власник евакуатора слідчому судді пояснив, що всі автомобілі завантажуються на евакуатор за допомогою лебідки, яка їх затягує на платформу, і не зміг пояснити, навіщо платформу евакуатора та викрадений автомобіль потрібно було змащувати рідиною схожою на мастило, а також не зміг дати відповідь на запитання, чому не викликали сумніву дії, що полягали у перевезенні у іншу місцевість автомобіля із заблокованими та змащеними в рідину схожу на мастило колесами.

У зв`язку з цим, наявні достатні правові підстави для арешту майна.

Що стосується доводів апеляційної скарги про пропуск строку звернення з клопотанням до суду і його розгляд слідчим суддею, то колегія суддів не може прийняти їх уваги, оскільки вказані представником власника майна обставини не тягнуть за собою безумовне скасування рішення слідчого судді у відповідності до ст.173 КПК.

Колегія суддів не може погодитися і з доводами апеляційної скарги про неможливість накладення арешту через відсутність підозри власнику майна, оскільки слідчий суддя визнав обґрунтованою лише одну мету забезпечення арешту майна по даному кримінальному провадженні збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КПК), а ч.3 ст.170 КПК передбачає, що арешт з цією метою накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 цього Кодексу. При цьому, сама по собі відсутність у власника майна процесуального статусу «підозрюваного» не впливає на законність і обґрунтованість рішення слідчого судді про арешт майна.

Доводи апеляційної скарги щодо не вручення копії протоколу огляду місця події також задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає будь-яких підстав для її скасування, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга представника власника майна без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 30 липня 2018 року щодо накладення арешту на вилучене під час огляду майно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4