Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
Іменем України

15 травня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 23 квітня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 закрила провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України щодо не розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0001125.
Своє рішення про закриття провадження за скаргою ОСОБА_5 слідчий суддя обґрунтувала тим, що бездіяльність прокурора, яку оскаржував ОСОБА_5 припинена, оскільки клопотання потерпілого розглянуто та задоволено, про що останнього повідомлено листом Генеральної прокуратури України від 05.04.2018 року, відповідно до положень ст. 220 КПК України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 23.04.2018 року у справі № 757/14043/18-к та постановити нову ухвалу про призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 посилається на те, що слідчий суддя, не дослідивши факти, а спираючись лише на доводи неналежного прокурора та лист ГПУ від 05.04.2018 р. про те, що бездіяльність щодо не розгляду його, ОСОБА_5 , клопотання припинена, бо воно начебто розглянуто відповідно до положень ст. 220 КПК України та задоволено, помилково вирішила не перевіряти це і не слухати його доводів про відсутність виконання його клопотань.

Крім того, як зазначає ОСОБА_5 у своїй скарзі, слідчий суддя, фактично залишивши без розгляду і задоволення його скаргу, вийшла за межі своїх повноважень та діяла у спосіб, який не відповідає процесуальному закону, а тому посилаючись на загальні норми КПК України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, просить задовольнити його апеляційну скаргу та скасувати оскаржувану ухвалу.

З огляду на ці та інші доводи, наведені у скарзі, апелянт звертає увагу на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді ОСОБА_6 свідчить про те, що суддя, внаслідок неповноти судового розгляду скарги, не дослідила його доводи, внаслідок чого дійшла висновків, викладених у судовому рішенні, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, чим допустила істотне порушення кримінального процесуального закону.

За таких обставин, зважаючи на те, що слідчим суддею не дотримано вимог закону в частині відмови в задоволенні заяви про неналежність прокурора, яке не передбачено положеннями кримінального процесуального закону, ОСОБА_5 вважає наведені ним доводи обґрунтованими, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а подана ним скарга направленню до Печерського районного суду м. Києва на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; перевіривши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_5 ; обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, будь-яке судове рішення, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Цією ж нормою закону передбачено, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Водночас, оскаржуване судове рішення не може бути визнане таким, що відповідає, передбаченим законом критеріям, з огляду на таке.

По-перше, ч. 2 ст. 305 КПК України передбачає можливість закриття провадження за скаргою, лише у разі якщо слідчий чи прокурор, самостійно скасують рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, припинять дію чи бездіяльність, які оскаржуються.

Між тим, в матеріалах судового провадження за скаргою ОСОБА_5 відсутні будь-які об`єктивні дані, які б підтверджували факт припинення бездіяльності прокурора Генеральної прокуратури України, яку оскаржував ОСОБА_5 .

Посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на те, що клопотання ОСОБА_5 розглянуто, про що потерпілого повторно повідомлено 05.04.2018 року, не може служити підтверженням припинення оскаржуваної бездіяльності, оскільки зі змісту вказаного вище повідомлення можна зробити висновок про задоволення клопотання ОСОБА_5 від 16.03.2018 року за № лише в частині виконання слідчих дій, зазначених у п. 1 клопотання.

Що ж стосується вирішення п. 2 вказаного вище клопотання, то у згаданому повідомленні, яким клопотання ОСОБА_5 з Генеральної прокуратури України направлено першому заступнику начальника ГСУ СБ України, йде мова лише про необхідність його вирішення та ініціювання відповідного питання перед процесуальним керівником, що підтверджується останнім реченням, в якому зазначається, що про результати розгляду клопотання необхідно повідомити його автора у встановлений законом строк.

По-друге, ч. 1 ст. 306 КПК України передбачено, що скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу з урахуванням положень глави 26.

Разом з тим, як вбачається з журналу судового засідання, задовольнивши клопотання заявника та прокурора про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів, слідчий суддя перейшов до дослідження матеріалів скарги, яке тривало менше хвилини, і не вислухавши думки сторін, в тому числі заявника, щодо припинення бездіяльності прокурора, яку оскаржував ОСОБА_5 та наявності підстав для закриття провадження, одразу видалився до нарадчої кімнати, після виходу з якої проголосив оскаржуване рішення, що свідчить про неповному судового розгляду, на що обґрунтовано звертається увага в апеляційній скарзі.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що в даному конкретному випадку прийняте слідчим суддею рішення про закриття провадження за скаргою ОСОБА_5 , не може бути визнане законним та обґрунтованим, оскільки висновку слідчого судді не ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин справи, а саме рішення є передчасним.

З огляду на це, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції вважає необхідним ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею вказаного суду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, зокрема не розгляді клопотання за № від 16.03.2018 року, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, оскільки вказану скаргу не було розглянуто у відповідності до положень, передбачених § 1. Глави 26 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 405, 407, 418 і 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2018 року про закриття провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України щодо не розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 0001125 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України, яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні № 0001125.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/796/2689/2018

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1