Провадження №1-кс/369/3947/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві, клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області майор поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносного підозрюваної ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005689 від 28 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :
Старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області майор поліції ОСОБА_6 звернулась до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносного підозрюваної ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005689 від 28 вересня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Своє клопотанням мотивував тим, що у провадженні СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке 28 вересня 2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005689 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 вересня 2018 року близько 17 год. ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи за місцем проживання за адресою квартира АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході сварки, предметом схожим на ніж, який тримала в правій руці, нанесла не менше п`яти ударів по тулубу ОСОБА_8 , від чого остання померла.

Згідно довідки про причину смерті № 587 від 29.09.2018 смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступила внаслідок колото-різаного поранення грудей з ушкодженням лівої легені, крововтрати.

28 вересня 2018 року відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під за № 0005689 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України.

В порядку ст. 208 КПК України 28 вересня 2018 року затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У вчиненні злочину підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, українку, громадянку України, що має середньо-спеціальну освіту, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судиму.

ОСОБА_7 29 вересня 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_9 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Підставами підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол огляду місця події від 28.09.2018, протокол затримання ОСОБА_7 в порядку 208 КПК України від 28.09.2018, протокол допиту свідка ОСОБА_10 , протокол допиту свідка ОСОБА_11 та іншими доказами в своїй сукупності.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

В даному випадку ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в застосуванні щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання нею перед органом досудового розслідування та судом покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, варто врахувати, що в даному випадку ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину щодо власної матері ОСОБА_8 , що характеризує її як особу, яка не має достатніх стійких соціальних зв`язків, які б втримали її від зміни місця проживання з метою переховування.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого нею злочину, існує реальний ризик залишення нею місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Реальним є і ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки на даний час з останніми проведені не всі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні, а підозрювана особисто знайома із свідками, тому при не застосуванні запобіжного заходу вона буде впливати на них з метою зміни ними своїх показань. При цьому злочин, в якому вона підозрюється, вчинений із застосуванням насильства, що підтверджує реальність вказаного ризику.

Підставою застосування щодо неї запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрювана ОСОБА_7 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, щодо ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваною передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваної можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту стосовно підозрюваної ОСОБА_7 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до практики Європейського суду із захисту прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому слідчий просив клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, українки, громадянці України, що має середньо-спеціальну освіту, проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимої, у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задоволити.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні проти вимог клопотання заперечували та просили застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення підозрюваної та її захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_7 може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд оцінює вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_7 кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

При цьому суд, оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, її репутацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи що, підозрювана ОСОБА_7 може переховуватися від слідства та суду, тим самим може перешкоджати кримінальному провадженню, а також може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку що вказані обставини виключають об`єктивну можливості щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як домашній арешт, або іншого більш м`якого запобіжного заходу.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З вище наведених підстав, слідчий суддя, приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави відносно ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні злочину, який пов`язаний із застосуванням насильства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 184,193,194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
Клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області майор поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 26 листопада 2018 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1