Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.08.2018 м. Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0003223 від 18.08.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0003223 від 18.08.2018 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинений за попередньою змовою групою осіб. З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вступили у злочинну змову без розподілу злочинних ролей з метою таємного викрадення чужого майна. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , заздалегідь взявши із собою сумку, два ліхтарі, ніж та викрутку, 18.08.2018 р. приблизно о 04:30 год. прибули за адресою: м. Київ, пр. Свободи, 42 де в дворі будинку знаходився припаркований легковий автомобіль ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_1 жовтого кольору, який належить ОСОБА_8 , та впевнившись, що за їхніми діями ніхто сторонній не спостерігає, заздалегідь підготовленою викруткою ОСОБА_6 зламав замок лівих передніх водійських дверей, після чого з салону автомобіля відкрив капот автомобіля ВАЗ-2101. В цей час ОСОБА_7 підняв капот автомобіля, звідки ОСОБА_6 , від`єднавши клеми від акумулятора, дістав його та поклав до заздалегідь підготовленої сумки, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду. Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
У судовому засіданні слідчий та прокурор внесене до суду клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, наголосив на тому, що визнає вину у скоєному злочину та не має наміру приховуватись від слідства та суду. Захисник в судовому засіданні також заперечувала щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Слідчий суддя встановив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
При цьому, посилання слідчого на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та/або суду так як він зареєстрований в іншій області та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років позбавлення волі, не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу відносно особи виключно у вигляді тримання під вартою.
У той же час, слідчий суддя вважає недоведеним матеріалами клопотання припущення слідчого, що підозрюваний може вчинювати незаконний вплив на потерпілого або перешкоджати проведенню досудового розслідування, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а відтак, такі твердження є лише припущеннями.
На переконання слідчого судді, слідчим в суді не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання існуючих ризиків і існує необхідність застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Об`єктивні дані про наявність таких обставин в матеріалах клопотання відсутні.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що відсутні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому існує обставина, передбачена п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків, існують підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки особи, та покладення на підозрюваного певних обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України. Про такий висновок слідчий суддя приходить виходячи з підозри та даних про особу підозрюваного.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 177 - 178, 182 - 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 202, 205, 309, 331, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0003223 від 18.08.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити;
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступної доби, заборонивши йому залишати кв. АДРЕСА_1 ;
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду;
-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (м. Київ) без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
-здати на зберігання слідчому СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-повністю утриматись від спілкування з особами анкетні дані яких, зазначені в поданому до суду клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками, за виключенням сторони обвинувачення та захисту;
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, представники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк виконання покладених обов`язків рахувати 58 діб з дня постановлення ухвали;
Обов`язки покладаються на ОСОБА_6 на строк дії ухвали.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 ;
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1