Дата документу 26.06.2018
Справа № 334/2159/16-к
Провадження № 1-в/334/127/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі подання інспектора Дніпровського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 10.04.2017 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробувальним строком на 2 рік,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло подання інспектора Дніпровського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 у зв`язку із систематичним порушенням правил та умов відбування призначеного судом покарання.

ОСОБА_5 був засуджений 10.04.2017 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробувальним строком на 2 рік.

13.06.2017 вирок відносно ОСОБА_5 надійшов на виконання до Дніпровського РС та заведено особову справу № 83/17, під підпис засуджений був ознайомлений з порядком відбування покарання та обов`язками які були покладені судом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України засудженому встановлена періодичність реєстрації 1 та 3 середа кожного місяця.
Відповідно до оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення у ОСОБА_5 визначено високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, оскільки даний час засуджений офіційно не працевлаштований, має не повну середню освіту, продовжувати навчання наміру не має.
Незважаючи на профілактичну, соціально-виховну роботу органу пробації, засуджений 06.09.2017р. та 01.11.2017 р. мав пропуски реєстрації без поважних причин. Інспектором двічі було винесено застереження у виді письмового попередження під особистий підпис засудженого та попереджено про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного суд покарання на підставі ч. статті 78 КК України. Однак, маючи неодноразові застереження у виді письмових попереджень, засуджений висновків не зробив і 21.02.2018 знову не з`явився на реєстрацію без поважних причин, за що йому винесено письмове попередження.
З метою посилення контролю за поведінкою засудженого ОСОБА_5 , постановою від 23.02.2018 року засудженому змінено дні явки на реєстрацію з 1, 3 середи кожного місяця на 1, 2, 3, 4 середу кожного місяця. Проте, 28.02.2018 р. та 02.05.2018 р. ОСОБА_5 знову не з`явився на реєстрацію, документів, які підтверджують причину неявки не надав.
В судовому засіданні представник відділу уповноваженого органу з питань пробації та прокурор підтримали зазначене подання.

ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволені клопотання.

Вимогами ч. 1 ст. 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Неприбуття в судове засідання ініціатора подання, прокурора та засудженого не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2017 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробувальним строком на 2 рік.

На підставі ст. 76 КК України засуджений зобов`язаний: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Засуджений ОСОБА_5 був під особистий підпис ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання, з ним проводились профілактичні бесіди та тренінгові заняття про наслідки за скоєння повторного злочину, адміністративних правопорушень та ухилення від покладених судом обов`язків, однак незважаючи на це, він систематично порушував встановлений йому порядок явки на реєстрацію до органів пробації, за що був неодноразово письмово попереджений.

Згідно п. 5.4 Розділу V Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом від 19.12.2003р. №270/1560 не виконання обов`язків вважається, коли особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом, не з`являється до сектору пробації два і більше разів підряд без поважних причин.
Згідно ч.1 ч.2 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", атакож покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
З матеріалів особової справи №83/2017 року, вбачається, що під час відбування іспитового строку з випробуванням, ОСОБА_5 систематично порушував встановлений порядок відбування покарання та не з`являвся у встановлені дні на реєстрацію до органу пробації, однак в матеріалах є його письмові пояснення від 03.05.2018р., в яких він зазначив, що він працює слюсарем-монтажником на ВАТ «Запоріжсталь», про що забув повідомити інспектора, зобов`язався надати довідку та характеристику з місця роботи. 02.05.2018 року не з`явився на реєстрацію, оскільки вважав, що святковий день є вихідним, в подальшому зобов`язався своєчасно з`являтись на реєстрацію до органу пробації /а.с.67/.

Відповідно до вимог законодавства, під ухиленням від відбуття покарання слід розуміти будь-які дії, спрямовані на уникнення від відповідальності: нез`явлення без поважних причин за викликом, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування у потайному сховищі, імітація своєї смерті та інше. Відповідно до реалізації Конституційного права на свободу пересування, якщо особа змінила місце проживання, про ухилення від відбування покарання казати не можна, про що зазначене у постанові судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 19.03.2015р.

Отже, на даний час відсутні підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , оскільки засуджений хоч і допустив порушення встановленого для нього порядку відбування покарання, однак, наступного дня 03.05.2018 року з`явився до органу пробації, пояснив причини неявки, повідомив що офіційно працює, зобов`язався надати документи з місця роботи та в подальшому дотримуватись встановленого графіку реєстрації. А тому, суд вважає, що все вищезазначене спростовує факт ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи викладене, у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання інспектора Дніпровського районного сектору Запорізького міжрайонного відділу з питань пробації ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її проголошення до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1