УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121 від 19.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286КК України,

В С Т А Н О В И В :

13.08.2018 року в провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121 від 19.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286КК України.

Перевіривши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Як визначено ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майно до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Разом із тим, аналізуючи норми ч. 2 ст. 64-2 КПК України, приходжу до висновку про те, що з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Так, у даному кримінальному провадженні №0000121 жодній особі не повідомлено про підозру, а у клопотанні порушується питання про накладення арешту на транспортній засіб «Нісан» д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який на момент звернення слідчого із клопотання не перебуває у статусі підозрюваного, тобто є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, у розумінні ст.64-2 КПК України.
Разом із тим питання про арешт майна третьої особи ініційоване слідчим, а не прокурором.
Крім того, у клопотанні зазначена мата для арешту для забезпечення цивільного позову, разом із тим, як убачається із матеріалів клопотання цивільний позов в межах даного кримінального провадження не заявлявся.
Також слід звернути увагу, що в клопотанні не конкретизовано, яким саме критеріям речового доказу дане майно відповідає, а лише процитовано положення ч.1 ст.98 КПК України, при цьому не зазначено для доведення яких саме обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні такий речовий доказ може бути використаний у суді.
А тому, з огляду на наведене, клопотання підлягає поверненню прокурору з встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.64, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м.Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121 від 19.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286КК України, повернути прокурору із встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1