У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/3413/18

№ 1-кс/183/635/18

13 червня 2018 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 11.06.2018 року до ЄРДР за № 0001139, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянину України, з середньою спеціальною освітою, не одруженому, офіційно не працюючому, фактично проживаючому без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 21.06.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна в дохід держави. Звільнений у 2016 році,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 10 червня 2018 року приблизно о 23.00 годині ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходилися біля будинку АДРЕСА_2 . Під час спілкування між ними виникли неприязні відносини та словесна сварка, під час якої ОСОБА_7 схопив у праву руку ніж. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 10 червня 2018 року приблизно о 23.05 годині, знаходячись за вищевказаною адресою, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс ОСОБА_8 правою рукою один удар ножем у живіт, після чого з місця скоєння злочину втік.

Згідно довідки чергового лікаря КЗ «Новомосковська центральна міська лікарня» ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням шлунку, черевна кровотеча.

Вказаний факт 11.06.2018 року слідчим Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області був внесений до ЄРДР за № 0001139 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

11.06.2018 року о 18.30 годині ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

12.06.2018 року ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001139 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого, санкція якого передбачає лише позбавлення волі на строк від 5 до 7 років.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 офіційно не працює та не навчається, постійного доходу не має, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність будь-яких соціальних зв`язків у останнього. Також ОСОБА_7 засуджений у 2011 році за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі, строком на 8 років 6 місяців, звільнений у 2016 році, але, перебуваючи на свободі, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову підозрюється у скоєнні тяжкого злочину. Все перелічене свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість передбаченого покарання за вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи на свободі, матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою запобігання позбавленню волі за скоєння ним вказаного злочину.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що підозра, яка йому була повідомлена окрім доказів, які були добуті під час досудового розслідування, базується на показаннях свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також потерпілого ОСОБА_8 , які є його сусідами та мешкають в сусідньому під`їзді його будинку, тому, перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_7 вмовлянням, залякуванням чи іншим способом може незаконно вплинути на свідків та потерпілого щодо зміни своїх показань відносно нього.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначила, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, завірив слідчого суддю в тому, що не буде порушувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде з`являтися до слідчого та суду за першою вимогою.
Захисник ОСОБА_6 заперечував проти застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, на які він посилається в клопотанні. Просив застосувати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу є ЄРДР про внесення 11.06.2018 року за № 0001139 відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України; протоколу про прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 12.06.2018 року; протоколу огляду місця події, а саме території біля під`їзду 2 будинку АДРЕСА_2 ; протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; довідки чергового лікаря Новомосковської центральної міської лікарні, згідно якої ОСОБА_8 має тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням шлунку, черевна кровотеча; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 за участю адвоката ОСОБА_6 ; протоколу затримання в порядку ст.. 208 КПК України, згідно якої ОСОБА_7 затримано 11.06.2018 року о 18.30 годині.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявний. Про наявність зазначеного ризику свідчить те, що ОСОБА_7 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння ряду тяжких злочинів, в тому числі проти життя та здоров`я людини, знову підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на тривалий строк. А тому у слідчого судді є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає обґрунтованим наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, базується на показаннях свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також потерпілого ОСОБА_8 , які мешкають в сусідньому під`їзді його будинку, тому, перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_7 вмовлянням, залякуванням чи іншим способом може незаконно вплинути на свідків та потерпілого щодо зміни своїх показань відносно нього.

Слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, ніде не працює, а тому офіційні джерела доходів в нього відсутні, підозрюється в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним обрати щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

У відповідності з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Тому слідчий суддя вважає, що у відношенні ОСОБА_7 відсутні підстави для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Меліоративне Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянину України застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 липня 2018 року включно.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1