Справа №212/5726/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження від 06 липня 2018 року за № 0001909 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_3 , на початку третьої декади червня 2018 року, не будучи зареєстрованим, як суб`єкт господарської діяльності, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, маючи намір, спрямований на організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, на систематичне здійснення діяльності з прийому брухту чорних металів від фізичних осіб, діючи з корисливих мотивів з метою отримання незаконного доходу, в порушення встановленого чинним законодавством України порядку здійснення операцій з металобрухтом в приміщеннях трьох металевих контейнерів, розташованих біля будинку АДРЕСА_2 , організував незаконно діючий пункт прийому, схову та збуту брухту чорних металів та брухту кольорових металів у населення.

Так, ОСОБА_3 в порушення положень ст. 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999 року (в редакції від 15.09.2016), відповідно до якої операції з металобрухтом здійснюються лише спеціалізованими металургійними переробними підприємствами, а також їх приймальними пунктами, а збирання, заготівля, переробку, реалізація промислового металобрухту фізичними особами забороняються, не маючи державної реєстрації, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, в період часу з початку третьої декади червня 2018 року по 06.07.2018 приміщеннях трьох металевих контейнерів, розташованих біля будинку АДРЕСА_2 з метою подальшого збуту систематично здійснював незаконне приймання від фізичних осіб брухту чорних металів за ціною 5,00 грн. за 1 кг, брухт дюралі - 35 гривень за 1 кг., брухт свинцю 40 гривень за 1 кг., брухт міді - 120 гривень за 1 кг., брухт бронзи 66 гривень за 1 кг.

Так, 06.07.2018 приблизно о 12.30 годин ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщеннях трьох металевих контейнерів, розташованих біля будинку АДРЕСА_2 , незаконно прийняв у ОСОБА_7 брухт чорних металів загальною вагою 6 кг, надавши ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 30 гривень.

06.07.2018 року в період часу з 13:00 годин до 14:21 годин було проведено невідкладну слідчу (розшукову) дію - огляд приміщення, а саме приміщення трьох металевих контейнерів, розташованих біля будинку АДРЕСА_2 , в ході огляду яких було виявлено та вилучено: записна книжка - 1 шт., ваги електронні - 1 шт., брухт металу, а саме: брухт чорного металу - 935 кг., дюраль - 13 кг., свинець - 5 кг., мідь - 11 кг., бронза - 8 кг., який обвинувачений ОСОБА_3 незаконно прийняв від фізичних осіб за готівковий розрахунок та зберігав з метою подальшого збуту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно на протязі липня 2018 року в приміщенні трьох металевих контейнерів, розташованих біля будинку АДРЕСА_2 організував прийом брухту чорних та кольорових металів, про отримання дозволів для зазначеної діяльності йому не було відомо.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину в повному обсязі, зі згоди учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджував всі докази, оскільки є переконання в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оскаржуються, усвідомлює неможливість у подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому відсутні сумніви відносно добровільності та істинності його позиції.

Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні зазначених вище дій, та кваліфікує її дії за ч.1 ст.213 КК України за ознаками організації незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, вчиненим умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,обставинами що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.213 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирався.

Речові докази відповідно до постанови слідчого від 11.07.2018 року: записну книжку знищити, електронні ваги, брухт металу, грошові кошти реалізувати в користь держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1