пр. № 1-кс/759/2509/18
ун. № 759/8964/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Київ
Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0010083 від 14.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:
14.11.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості № 0010083 про те, що, невстановлені досудовим слідством особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою АДРЕСА_1 .
13 червня 2018 року до суду звернувся прокурор Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_2 про накладання арешту на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

В судове засідання слідчий не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У силу ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки прокурором не доведено необхідності та обґрунтованості арешту майна.

Керуючись ст.ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_2 про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1