Справа №212/2137/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0000630 від 03.03.2018 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велике Буньково, Ногінського району, Московської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, інвалідом не являється, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, останній раз: 14.10.2013 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2, ст. 71 ч. 1 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, звільнений по відбуттю строку покарання 08.09.2017 року, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15- ч. 3 ст. 185 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , представник потерпілого ТОВ «Донбаське промислово-транспортне підприємство» - ОСОБА_5 , захисник адвокат ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 , повторно, 03.03.2018 року, приблизно о 01.00 годині, маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, прийшов на територію Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», неподалік КПП № 16 в Покровському районі м. Кривого Рогу, де впевнившись у відсутності можливих свідків-очевидців та усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи на досягнення єдиного злочинного результату, підійшов до господарської будівлі, де зберігаються інструменти Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбаське промислово-транспортне підприємство». Після чого заліз на дах зазначеної будівлі, з якого шляхом ривку підірвав металевий шифер та проник до сховища, звідки таємно викрав підкладку Д-65 в кількості 2 шт., вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 75 від 22.03.2018, складає 500,00 гривень, накладку 2Р-65 в кількості 1 шт., вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 75 від 22.03.2018, складає 280,00 гривень, після чого намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, проте, вчинивши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, через те, що був викритий співробітниками охорони «Барс» неподалік вищевказаної господарської будівлі (сховища), не залишивши територію Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат».
В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_3 намагався спричинити Товариству з обмеженою відповідальністю «Донбаське промислово-транспортне підприємство», матеріального збитку, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 75 від 22.03.2018 року, на загальну суму 780,00 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що при вищезазначених обставинах намагався вчинити крадіжку інструментів належних ТОВ «Донбаське промислово-транспортне підприємство», винним себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю в обсязі пред`явленого обвинувачення, в скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.
З`ясувавши думку прокурора, адвоката, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, поєднаного з проникненням до сховища, вчиненого повторно.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, суд не встановив.
Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відносяться до категорії тяжких, обвинувачений на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога перебуває з жовтня 2017 року з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками, раніше судимий, не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, громадською корисною працею не займається, інвалідом не являється, перебуває на обліку з приводу ВІЧ захворювання.
Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи досудову доповідь органу пробації, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, проте на мінімальний строк, та звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.
Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: підкладку Д-65 в кількості 2шт., накладку 2Р-65 в кількості 1 шт., розхідний башмак в кількості 1 шт., що передано під зберігальну розписку співробітнику ТОВ «Донбаське промислово-транспортне підприємство» ОСОБА_7 - підлягає залишенню в користуванні власника за належністю.
Витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді трьох років позбавлення волі з випробуванням на один рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього зобов`язання.
У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі зобов`язання: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази:
-підкладку Д-65 в кількості 2шт., накладку 2Р-65 в кількості 1 шт., розхідний башмак в кількості 1 шт., повернути власнику ТзОВ «Донбаське промислово - транспортне підприємство».
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1