УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 663/1094/17

провадження № 51-8571ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 30 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 11 липня 2018 року,
встановив:
За вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 11 липня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. На підставі ч. 5 ст. 72 КК(в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) ОСОБА_5 зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 08 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК (в редакції Закону, який діє з 21 червня 2017 року) зараховано ОСОБА_5 у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 21 червня 2017 року по день набрання вироком законної сили, тобто по 30 березня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Апеляційний суд Херсонської області ухвалою від 11 липня 2018 року вирок місцевого суду залишив без змін.
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить змінити постановлені щодо ОСОБА_5 судові рішення, перекваліфікувати його дії з ч. 1 ст. 187 КК на ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК. Також просить призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу та звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Згідно з п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, а також вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на допущені, на її думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, фактично наводить доводи щодо неповноти судового розгляду, незгоди з наданою судами оцінкою доказам та заперечує правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, ОСОБА_4 не навела обґрунтування щодо явної несправедливості призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання та його невідповідності тяжкості вчиненого ним злочину, обставинами його скоєння та даним про особу засудженого внаслідок суворості, з огляду на положення ст. 414 КПК, а також приписи статей 50, 65 КК у їх взаємозв`язку.
Також викладені адвокатом у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції, не відповідають змісту ст. 436 КПК, якою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому недотримання особою, яка звертається з касаційною скаргою положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3