Справа № 353/993/17
Провадження № 1-кп/352/83/18
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

27 серпня 2018 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинуваченому ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 23.06.2018 р. судове провадження щодо обвинуваченого зупинено до його розшуку, надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду.

Обвинувачений фактично затриманий згідно ухвали суду 25.08.2018 р. в 20 год. 55 хв.

Прокурор заявив клопотання, яке підтримав у судовому засіданні, про застосування до обвинуваченого, якому висунуто обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, який не з`являвся на виклики до суду, тому був оголошений у розшук, для запобігання таким ризикам, як подальшим спробам переховуватися від суду, а також вчинити інший злочин (п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України), запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думку обвинуваченого та захисника, які заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилався на те, що він 26.02.2018 р. був призваний на перепідготовку, а 28.03.2018 р. підписав контракт на проходження військової служби, тому не зміг повідомити суд про поважність причин неявки у судові засідання, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З урахуванням обґрунтованості обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, що встановлено судом під час судового розгляду даного кримінального провадження; з огляду на те, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, встановлено, що обвинувачений не з`являвся на виклики до суду, переховувався від правосуддя, чим перешкоджав суду в розгляді кримінального провадження, у зв`язку з чим був оголошений у розшук; враховуючи недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику стосовно обвинуваченого, який має дві судимості за вчинення крадіжки, грабежу та розбійного нападу, суд дійшов висновку про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд вважає необґрунтованим посилання обвинуваченого на відсутність можливості повідомити суд про поважність причин неявки у судові засідання, оскільки проходження військової перепідготовки з 26.02.2018 р. та військової служби за контрактом з 28.03.2018 р. не перешкоджало обвинуваченому належним чином повідомити суд будь-яким доступним способом про причини своєї неявки до суду.

Як встановлено у судовому засіданні, обвинувачений 30.07.2018 р. самовільно залишив військову частину, де проходив військову службу за контрактом.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. Згідно вимог ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, суд вважає за необхідне визначити йому заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52860 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 205, 331 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 строком на 60 днів, тобто до 20 год. 55 хв. 23 жовтня 2018 року.

Розмір застави визначити у межах 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52860 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят) грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № 2265 банк ДКСУ м. Київ МФО 820172.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він буде проживати, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом семи днів з дня її оголошення через Тисменицький районний суд.

Суддя ОСОБА_1