Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1435/18
Провадження №: 1-м/332/2/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 .

ВСТАНОВИВ:
Міністерство юстиції України звернулося до Заводського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України.В обгрунтування клопотання зазначено про те, що вироком Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації від 03.10.2016 року ОСОБА_4 засуджено за п. «в» ч.3 ст.158, ч.2 ст.159, ч. 3 ст. 162 КК Російської Федерації та призначено покарання за ч. 3 ст. 162 КК РФ у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, за п. «в» ч. 3 ст. 158 КК РФ у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, за кожний злочин передбачений ч. 2 ст. 159 КК РФ у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 69 КК РФ остаточно призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складення призначених покарань у вигляді позбавлення волі строком на 9 років з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму. Апеляційною ухвалою Московського міського суду від 14.12.2016 року виключено із засудження ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 162 КК РФ кваліфікуючу ознаку «группою осіб за попередньою змовою». В іншій частині вирок залишено без змін. Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою, зараховуючи строк відбування покарання з моменту винесення вироку з 03.10.2016 року. Постановлено рахувати строк відбування покарання у виді позбавлення волі з 15.11.2015 року по 03.10.2016 року. Відповідно до вироку Тверського районного суду м. Москви від 03.10.2016 року засуджений ОСОБА_4 повинен сплатити:

- солідарно із засудженим ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 263 000 рублів в рахунок відшкодування майнової шкоди;

- солідарно із засудженими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 185 996 рублів;

- солідарно із засудженими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 300 000 рублів в рахунок відшкодування майнової шкоди;

- на користь ОСОБА_9 12 850 рублів в рахунок відшкодування майнової шкоди;

- солідарно із засудженими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 190 000 рублів в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Згідно з довідкою бухгалтерії ФКУ ВК-9 УФСВП Росії по Курській області в установі перебувають виконавчі листи про стягнення коштів із засудженого ОСОБА_4 , однак, стягнення за ними не проводились. ОСОБА_4 надав гарантії сплати коштів за допомогою його родичів.

ОСОБА_4 відбуває покарання в Федеральній казенній установі «Виправна колонія № 9 УФСВП Росії по Курській області». Кінець строку відбування покарання 14.11.2024 року.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні : АДРЕСА_1

На підставі викладеного, заявник просить суд визначити норми (статті, частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнаний винуватим вироком Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації від 03.10.2016 року з урахуванням апеляційної ухвали Московського міського суду від 14.12.2016 року, визначити строк покарання, що підлягає відбуванню засудженим на підставі цього вироку та вирішити питання про виконання вироку в частині відшкодування ОСОБА_4 моральної та матеріальної шкоди.

В судовому засіданні прокурор клопотання Міністерства юстиції України підтримав та просив його задовольнити.

Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, в клопотанні зазначено про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до положень ч.1 ст.610 КПК України неявка представника Міністерства юстиції України не перешкоджає розгляду справи, у зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання у відсутність заявника виходячи з доводів клопотання та додатків до нього.

ОСОБА_4 в силу ч. 1 ст. 610 КПК України до суду не викликався.
Вивчивши матеріали клопотання з додатками, вислухавши пояснення прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом ч. 3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України протягом місяця розглядає надіслані матеріали клопотання про прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання в Україні та в разі прийняття рішення на користь клопотання звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до ст. 610 ч. 1 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.
Судом встановлено, що вироком Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації від 03.10.2016 року ОСОБА_4 засуджено за п. «в» ч.3 ст.158, ч.2 ст.159, ч. 3 ст. 162 КК Російської Федерації та призначено покарання за ч. 3 ст. 162 КК РФ у вигляді позбавлення волі строком на 7 років, за п. «в» ч. 3 ст. 158 КК РФ у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, за кожний злочин передбачений ч. 2 ст. 159 КК РФ у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 69 КК РФ остаточно призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складення призначених покарань у вигляді позбавлення волі строком на 9 років з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму. Апеляційною ухвалою Московського міського суду від 14.12.2016 року виключено із засудження ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 162 КК РФ кваліфікуючу ознаку «группою осіб за попередньою змовою». В іншій частині вирок залишено без змін. Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою, зараховуючи строк відбування покарання з моменту винесення вироку з 03.10.2016 року. Постановлено рахувати строк відбування покарання у виді позбавлення волі з 15.11.2015 року по 03.10.2016 року. Відповідно до вироку Тверського районного суду м. Москви від 03.10.2016 року засуджений ОСОБА_4 повинен сплатити:

- солідарно із засудженим ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 263 000 рублів в рахунок відшкодування майнової шкоди;

- солідарно із засудженими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 185 996 рублів;

- солідарно із засудженими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 300 000 рублів в рахунок відшкодування майнової шкоди;

- на користь ОСОБА_9 12 850 рублів в рахунок відшкодування майнової шкоди;

- солідарно із засудженими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 190 000 рублів в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Згідно з довідкою бухгалтерії ФКУ ВК-9 УФСВП Росії по Курській області в установі перебувають виконавчі листи про стягнення коштів із засудженого ОСОБА_4 , однак, стягнення за ними не проводились. ОСОБА_4 надав гарантії сплати коштів за допомогою його родичів.

ОСОБА_4 відбуває покарання в Федеральній казенній установі «Виправна колонія № 9 УФСВП Росії по Курській області». Кінець строку відбування покарання 14.11.2024 року.

Відповідно до вироку Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації від 03.10.2016 року ОСОБА_4 зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 6), тобто за адресою, яка за територіальною юрисдикцією відноситься до Заводського району м. Запоріжжя.
Міністерством юстиції України до клопотання додані всі документи, які передбачені частиною 2 ст. 610 КПК України, а саме: копію вироку разом з документом, що підтверджує набрання ним законної сили; текст статей кримінального закону іноземної держави, на якому ґрунтується вирок; документ про тривалість відбутої частини строку покарання, в тому числі інформацію про будь-яке попереднє увязнення, звільнення від покарання і про будь-які інші обставини щодо виконання вироку; заяву засудженого про згоду на передачу його для відбування покарання в Україні, інформацію про стан здоровя і поведінку засудженого (а. с. 6-61).
Згідно із ч. 3 ст. 610 КПК під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
За змістом ч. 4 вказаної статті при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім, зокрема, випадку, коли передбачений законом України про кримінальну відповідальність максимальний строк позбавлення волі за кримінальне правопорушення є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави. У такому випадку суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.
Діяння ОСОБА_4 вироком Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації від 03.10.2016 року кваліфіковано за п. «в» ч.3 ст.158 КК РФ, як крадіжка вчинена у великому розмірі. Відповідно до КК України відповідальність за кримінальне правопорушення, за яке засуджений ОСОБА_4 передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, що завдала значної шкоди потерпілому.
Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на на строк від трьох до шести років.
Діяння ОСОБА_4 вироком Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації від 03.10.2016 року кваліфіковано за ч. 2 ст.159 КК РФ, як шахрайство, скоєнне группою осіб за попередньою змовою або з причиненням значної шкоди громадянинові. Відповідно до КК України відповідальність за кримінальне правопорушення, за яке засуджений ОСОБА_4 передбачена ч. 2 ст. 190 КК України, як шахрайство, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому .
Санкція ч. 2 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Діяння ОСОБА_4 вироком Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації від 03.10.2016 року кваліфіковано за ч.3 ст.162 КК РФ, як розбій вчинений з незаконним проникненням у житло,приміщення чи сховище або у великому розмірі. Відповідно до КК України відповідальність за кримінальне правопорушення, за яке засуджений ОСОБА_4 передбачена ч. 3 ст. 187 КК України, як розбій, поєднаний з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.
Санкція ч. 3 ст. 187 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, по якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Як вбачається з характеристики начальника ФКУ ВК-9 УФСВП Росії по Курській області початок строку відбування покарання засудженого ОСОБА_4 : з 24.01.2017 року.
З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_4 фактично тримався під вартою з 15.11.2015 року по 24.01.2017 року, суд, приймаючи до уваги, що ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ від 26.11.2015 року до 20.06.2017 року включно, зараховує строк попереднього увязнення ОСОБА_4 з 15.11.2015 року по 24.01.2017 року з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного і керуючись ст. 610 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Вирок Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації від 03.10.2016 року з урахуванням апеляційної ухвали Московського міського суду від 14.12.2016 року відносно ОСОБА_4 привести у відповідність із законодавством України.

Визначити, що п. «в» ч.3 ст.158 КК Російської Федерації, за якою ОСОБА_4 засуджено вироком Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації від 03.10.2016 року , який залишено в цій частині без змін апеляційною ухвалою Московського міського суду від 14.12.2016 року відповідає ч.3 ст.185 КК України.

Визначити, що ч.2 ст.159 КК Російської Федерації, за якою ОСОБА_4 засуджено вироком Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації від 03.10.2016 року, який залишено в цій частині апеляційною ухвалою Московського міського суду від 14.12.2016 року відповідає ч.2 ст.190 КК України.

Визначити, що ч.3 ст.162 КК Російської Федерації, за якою ОСОБА_4 засуджено вироком Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації від 03.10.2016 року, який змінено апеляційною ухвалою Московського міського суду від 14.12.2016 року в частині виключення кваліфікуючої ознаки «группою осіб за попередньою змовою» відповідає ч.3 ст.187 КК України.

Засудженому ОСОБА_4 на підставі вироку Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації від 03.10.2016 року з урахуванням апеляційної ухвали Московського міського суду від 14.12.2016 року визначити покарання:

за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

за ч. 3 ст. 187 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з кофіскацією майна

за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі

Засудженому ОСОБА_4 на підставі вироку Тверського районного суду м. Москви Російської Федерації від 03.10.2016 року з урахуванням апеляційної ухвали Московського міського суду від 14.12.2016 року на підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань визначити покарання у вигляді 9 (девяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі рахувати з 03.10.2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VІІІ від 26.11.2015) в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього увязнення за період з 15.11.2015 року по 23.01.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 263 000 рублів в рахунок відшкодування майнової шкоди, що еквівалентно 109978,71 грн. за курсом НБУ рубля до гривні на день винесення цієї ухвали.

Стягнути соліарно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 185 996 рублів в рахунок відшкодування майнової шкоди, що еквівалентно 77777,95 грн. за курсом НБУ рубля до гривні на день винесення цієї ухвали.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 300 000 рублів в рахунок відшкодування майнової шкоди, що еквівалентно 125451,00 грн. за курсом НБУ рубля до гривні на день винесення цієї ухвали.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_9 12 850 рублів в рахунок відшкодування майнової шкоди, що еквівалентно 5373, 48 грн. за курсом НБУ рубля до гривні на день винесення цієї ухвали.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 190 000 рублів в рахунок відшкодування майнової шкоди, що еквівалентно 79452,30 грн. за курсом НБУ рубля до гривні на день винесення цієї ухвали.

Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, в той же строк з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1