Справа № 212/497/15-к
У Х В А Л А

03 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Кривому Розі кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

Учасники судового провадження прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 , представник цивільного відповідача ОСОБА_10

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходяться матеріали кримінальної справи за №0000686 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні сторона захисту звернулась до суду з клопотанням про проведення слідчого експерименту.

В обґрунтування заявленого клопотання сторона захисту вказує, що одразу після ДТП, ОСОБА_3 надав пояснення та вказував, що підставою заносу автомобіля був об`їзд пішохода, який створив небезпеку для руху і перетинав проїжджу частину в невстановленому місці зліва направо по ходу руху керованого ним автомобіля, а не проста недбалість водія ОСОБА_3 по керуванню автомобіля.

Також, допитаний під час досудового слідства свідок ОСОБА_11 підтверджував, що бачив пішохода перед автомобілем ОСОБА_3 , який намагався його об`їхати.

Таким чином, сторона захисту клопоче про доручення органу досудового розслідування проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_11 в умовах максимально приближених дню ДТП, шляхом відтворення дій, обстановки і обставин події із залученням спеціаліста (судового експерта авто техніка), та за результатами слідчого експерименту призначити судову авто технічну експертизу.

Прокурор просив суд відмовити в задоволенні клопотання, т.я. вважає, що під час досудового слідства виконані усі вимоги щодо встановлення обставин ДТП. Свідок ОСОБА_11 взагалі у судовому засіданні не допитувався, а суд, відповідно до вимог КПК України, отримує всі показання усно.

У судовому засіданні адвокат обвинуваченого ОСОБА_5 клопотання підтримав, та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив суд задовольнити клопотання свого захисника, та призначити проведення слідчого експерименту.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 , просили суд у задоволенні клопотання сторони захисту відмовити, т.я. вважають, що клопотання є необґрунтованим та таким, яке направлено на затягування розгляду справи. Вважають, що обвинувачений ОСОБА_3 умисно придумав наявність якогось пішоходу, щоб уникнути відповідальності.

Представник цивільного відповідача ОСОБА_10 вважав клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Ознайомившись із поданим клопотанням, вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що у задоволенні клопотання сторони захисту про проведення слідчого експерименту, необхідно відмовити, з огляду на наступне:

Відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що коли він керував автомобілем, рухаючись по другій смузі, перед його авто, у стані швидкого руху, перетинала проїжджу частину жінка, та він, задля того щоб не скоїти на неї наїзд, відвернув кермо ліворуч, та з огляду на те, що дорожнє покриття були мокрим та слизьким, автомобіль пішов у занос та його викинуло на зустрічну смугу руху, де він зіткнувся із автомобілем Мерседес Бенц Спринтер. Екстрене гальмування він не застосовував. Розуміє, що саме від його необережних дій настали наслідки ДТП. Однак, впевнений, що він не є винуватцем ДТП.

Допитані у судовому засіданні свідки дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вказали суду, що під час руху транспортного засобу, водій ОСОБА_3 перевищував встановлену швидкість. Крім того, жоден із свідків нічого не вказував за пішохода, який зі слів обвинуваченого, перетинав проїжджу частину перед його автомобілем, що змусило його відвернути кермо ліворуч, що потягло за собою занос авто, та як результат виїзд на смугу зустрічного руху та зіткнення.

Постановою слідчого відмовлено у проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_3 щодо визначення руху автобусу в заносі відносно границь проїжджої частини дороги, оскільки таке проведення є небезпечним для учасників слідчого експерименту. Постанови стороною захисту не оскаржено.

Крім того, стороною захисту не наведено підстав у чому є недостовірність слідчих експериментів із свідками дорожньо-транспортної пригоди, та які порушення норм Кримінально-процесуального кодексу України допущено слідчим при їх проведенні.

Слідчим проведено слідчі експерименти у найбільш наближених умовах ДТП, у тому числі із залученням спеціаліста, без створення небезпеки для життя та здоров`я осіб, які брали в ньому участь (відповідно до вимог ст. 240 КПК України), як цього бажає сторона захисту при проведенні повторних експериментів.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання сторони захисту про проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_3 направлено виключно на затягування судового розгляду та спрямоване на спотворення обставин ДТП з метою ухилення обвинуваченого від передбаченої законом відповідальності за скоєне.

Керуючись ст.ст. 333, 350, 369 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про проведення слідчого експерименту, відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_16