УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 11.04.2017 року, в рамках кримінального провадження №0000197 від 29.11.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.212, ч.2 ст.209 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
25 жовтня 2018 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 11.04.2017 року, на грошові кошти на загальну суму 122 101 гривні, вилучені за адресою: м.Київ, вул.Басейна, буд.13а у пункті обміну Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова група», які належать ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000197 від 29.11.2016 року, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Так, в провадженні Слідчого управління фінансових розслідувань офісу великих платників податків ДФС знаходиться кримінальне провадження №0000197 від 29.11.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.212, ч.2 ст.209 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.03.2017 року, в рамках вищевказаного кримінального провадження, було проведено обшук нежитлового приміщення пункту обміну валюти Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова група» () за адресою: м.Київ, вул.Басейна, буд.13 (в літ.А), де серед іншого вилучено грошові кошти в сумі 122 101 гривні, які належать ОСОБА_4

11 квітня 2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва було накладено арешт на грошові кошти на загальну суму 122 101 гривні, вилучені за адресою: м.Київ, вул. Басейна, буд. 13-А, у пункті обміну Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова група» ().

При цьому, 15.03.2018 року постановою заступника начальника 1-го ВРКП СУ ФР Офісу ВПП ДФС кримінальне провадження №0000197 від 29.11.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.212, ч.2 ст.209 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення у діянні службових осіб ТОВ «ГЗФ Космонавтів».

Враховуючи наведене, оскільки в подальшому застосуванні такого заходу кримінального провадження як арешт майна, відпала потреба, представник володільця майна просить скасувати арешт, накладений на грошові кошти на загальну суму 122 101 гривні, вилучені за адресою: м.Київ, вул.Басейна, буд.13а у пункті обміну Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова група», які належать ОСОБА_4 .

Представник володільця майна адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи завчасно та належним чином, будь-яких заяв та клопотань до суду не направляв.

З метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути клопотання у відсутність представника володільця майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 .

Уповноважена особа СУ ФР Офісу ВПП ДФС вдруге в судове засідання не з`явилася, про причини не явки суд не повідомлено, жодних клопотань до суду не надходило.

Крім того, судом також направлявся запит щодо надання в судове засідання матеріалів кримінального провадження №0000197, однак такі матеріали слідчому судді надані не були. Водночас від слідчого не надійшло жодної заяви, клопотання або пояснень з приводу розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна про скасування арешту майна.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності слідчого та представника володільця майна адвокат ОСОБА_3 .

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього документи, а також матеріали про накладення арешту (справа №761/12114/17, провадження 1-кс/761/7607/2017) в 1-му томі, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Слідчого управління фінансових розслідувань офісу великих платників податків ДФС знаходиться кримінальне провадження №0000197 від 29.11.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.212, ч.2 ст.209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 квітня 2017 року було задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ОВПП ДФС ОСОБА_5 та накладено арешт на грошові кошти на загальну суму 122 101 гривні, вилучені за адресою: м.Київ, вул. Басейна, буд. 13-А, у пункті обміну Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова група» ().

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 11 квітня 2017 року вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що грошові кошти на загальну суму 122 101 гривні, вилучені за адресою: м.Київ, вул. Басейна, буд. 13-А, у пункті обміну Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова група» (), є речовим доказом у кримінальному провадженні в розумінні ст.98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вони є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішення слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_6 були належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що грошові кошти на загальну суму 122 101 гривні, вилучені за адресою: м.Київ, вул. Басейна, буд. 13-А, у пункті обміну Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова група» (), відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також, слід звернути увагу й на те, що правомірність і обґрунтованість накладення арешту ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2017 була предметом перевірки при апеляційному перегляді вказаної ухвали, в результаті якого порушень норм чинного кримінального процесуального законодавства не встановлено.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року, якою накладено арешт на грошові кошти на загальну суму 122 101 гривні, вилучені за адресою: м.Київ, вул. Басейна, буд. 13-А, у пункті обміну Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова група» (), що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

При цьому посилання заявника на наявність постанови заступника начальника 1-го ВРКП СУ ФР Офісу ВПП ДФС від 15 березня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000197 від 29.11.2016 року, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні службових осіб ТОВ «ГЗФ Космонавтів» складу кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду клопотання.

Так, представником володільця майна не долучено до матеріалів клопотання належним чином засвідченої копії постанови про закриття кримінального провадження №0000197 від 29.11.2016 року, як і не долучено такої постанови в судовому засіданні.

При цьому варто нагадати, що відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов?язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Разом з тим, слідчим суддею вживалися усі розумні заходи з метою перевірки тверджень заявника, проте будь-які відомості на підтвердження існування такої постанови заступника начальника 1-го ВРКП СУ ФР Офісу ВПП ДФС від 15 березня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000197 від 29.11.2016 року, не отримано, не надані такі відомості і заявником.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 11 квітня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 22, 174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 11.04.2017 року, в рамках кримінального провадження №0000197 від 29.11.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.212, ч.2 ст.209 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 12 листопада 2018 року о 16 годині 55 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1