Справа № 461/7111/18
Провадження № 1-кс/461/8071/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на бездіяльність відділу поліції,

встановив:

скаржники звернулись до суду зі скаргою, в якій просять зобов`язати працівників Галицького ВП ГУ НП у Львівській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за їх заявою від 18.09.2018 року. Обґрунтовуючи скаргу, покликаються на те, що 18.09.2018 року вони звернулись до начальника Галицького ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення службовими особами. Однак, ними не було отримано жодного повідомлення про реєстрацію поданої заяви в ЄРДР. Вважають таку бездіяльність працівників Галицького ВП ГУ НП у Львівській області незаконною.
Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задоволити. Скаржник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, подала заяву згідно якої скаргу підтримує та просить розгляд справи проводити без її участі.

Виходячи з принципу змагальності учасників кримінального процесу та диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що передбачених КПК України, з урахуванням стислих строків розгляду скарги, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності скаржника.

Представник суб`єкта оскарження в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого чи прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що 18.09.2018 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до начальника Галицького ВП ГУ НП у Львівській області було подано заяву про кримінальне правопорушення.

Доказів щодо повідомлення скаржників про внесення до ЄРДР відомостей за їх заявою від 18.09.2018 року в ході розгляду справи не здобуто.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Згідно розділу 2 пункту 1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 року № 139, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 року за № 680/28810, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила (ст.25 КПК України).
З аналізу зазначених норм випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх, у разі якщо ці заяви чи повідомлення відповідають тим критеріям, які встановлені для таких КПК України, чого, як встановлено в ході розгляду справи, зроблено не було.

Досліджена слідчим суддею заява скаржника про кримінальне правопорушення в цілому відповідає критеріям, визначеним ч.5 ст.214 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що заява про вчинення кримінального правопорушення від 18.09.2018 року не розглянута належним чином, приходжу до переконання, що посадовими особами Галицького ВП ГУ НП у Львівській області не було вжито належних заходів щодо дотримання вимог, передбачених ч.1 ст.214 КПК України, відтак скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задоволити.

Зобов`язати Галицький відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області вжити передбачені положеннями ст.214 КПК України заходи щодо реєстрації заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_3 від 18.09.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5