Номер справи137/1129/18
1-кп/137/121/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в смт.Літин кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Вінницької області, із середньою технічною освітою, одруженого, не працюючого, раніше неодноразово засудженого, останній раз 20.05.2015 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч.1 ст. 286, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки,
ОСОБА_5 відбуваючи покарання у виді позбавлення волі у Державній установі Літинської виправної колонії № 123, на шлях виправлення не став, систематично порушував встановлений режим утримання, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, неодноразово порушував режим відбування покарання, за що адміністрацією установи двадцять шість разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них сім разів поміщався в ДІЗО переводився до ПКТ, не проявляв намірів до самокерованості та соціально-правомірної поведінки, чим негативно впливав на інших засуджених, був злісним, порушником вимог режиму відбування покарання, в результаті чого перебував на оперативно - профілактичному обліку, як особа, яка схильна до злісної непокори вимогам адміністрації та дій, що дезорганізовують роботу установи.
06.04.2018 р. приблизно о 11:45 год. з метою поліпшення житлово-побутових умов засудженого, в порядку черговості згідно затвердженого графіку, ОСОБА_5 в присутності капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 старшого оперуповноваженого ОГ капітана внутрішньої служби ОСОБА_8 оперуповноваженого 0Г лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_9 чергового помічника начальника установи прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_10 молодшого інспектора ВНІБ та засуджених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підполковником внутрішньої служби ОСОБА_13 в.о. начальника дільниці посиленого контролю, було висловлено законну вимогу приступити до виконання покладених на нього обов`язків згідно розробленого та затвердженого графіку, відповідно до п.5 ст.118 КВК України, а саме по прибиранню камери ДІЗО в якій він утримується, для чого останній був забезпечений необхідним інвентарем. ОСОБА_14 будучи поставленим до відома, що зобов`язаний виконувати законні вимоги представників адміністрації установи і маючи можливість їх виконати, а також будучи підданим протягом року, а саме 13.12.2017 р. до стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу, умисно з метою злісної непокори законним вимогам адміністрації виправної установи, відкрито та демонстративно відмовився виконувати законну вимогу, без належних на те підстав. Згодом засудженого було попереджено про кримінальну відповідальність за злісну непокору вимогам адміністрації установи виконання покарань та повторно було висловлено йому законну вимогу приступити до прибирання камери ДІЗО, на що останній відмовився в категоричній формі та до прибирання не приступив.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав обвинувачення у справі висловив позицію, згідно якої вважає, що вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю доведена. Просив ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків призначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 20.05.2015 р. у виді 2 (двох) років позбавлення волі, а початком строку відбування покарання рахувати день постановлення нового вироку.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав. Підтвердив обставини, що дійсно поміщався в ПКТ протягом року. Підтвердив, що відмовився від прибирання камери, оскільки вважає, що це принижує його людську гідність. У вчиненому не розкаявся. Із запропонованою мірою покарання погодився.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_15 просив врахувати особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який визнав вину, сприяв швидкому досудовому розслідуванню. Із запропонованою прокурором мірою покарання також погодився.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу.
З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого суд приходить до висновку про винність ОСОБА_5 у вчиненні злочину.
Суд вважає, доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Судом враховано, що ОСОБА_5 , раніше неодноразово засуджений, останній раз 20.05.2015 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч.1 ст. 286 , 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особи винного, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його діяння.
Цивільних позовів у даному кримінальному провадженні заявлено не було, судові витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 50,63, 65-67, 71, 391 КК України, ст.ст. 100, 124, 337, 349, 368, 373-374 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, призначивши йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків призначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.05.2015 р., у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня ухвалення даного вироку.
Речовий доказ: відеозапис із обставинами подій 06.04.2018 р. який знаходиться на CD-диску типу «CD-R» марки «VIDEX» об`ємом 700 МВ, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1