У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "17" вересня 2018 р.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості відносно якого внесені до ЄРДР № 0001392 від 08.11.2017 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0001392 від 08.11.2017 року із клопотання про арешт майна.

Обґрунтовуючи подане клопотання сторона кримінального провадження вказує, що учасниками протиправного фінансового механізму на території Київської та Одеської областей, використовуючи фінансові інструменти ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «ВТБ Банк» організовано діяльність групи фіктивних підприємств якими проведено операції на загальну суму 46,16 млн. грн., що можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Зокрема, за наявними даними, з метою безперешкодної реєстрації податкових накладних, а також ухилення їх від сплати обов`язкових податкових платежів до державного бюджету, невстановлені співробітники органів державної фіскальної служби з метою отримання неправомірної вигоди сприяють у діяльності вказаної протиправної фінансової схеми.

В ході досудового розслідування виявлено, що невстановлені особи створили (придбали) ряд суб`єктів підприємницької діяльності в тому числі:

ТОВ "ЛАНМАРТ" (код 41909184), ТОВ "РБК КОМПАНІ" (), ТОВ"ЛАТУРЕКС" (), ТОВ "МОКЛОН" (), ТОВ "ЛТР РІГІОН" (), з метою надання послуг по мінімізації податкових зобов`язань підприємствам реального сектору економіки.

Встановлено та допитано директора та засновника ТОВ "ЛАНМАРТ" (код 41909184), ТОВ "РБК КОМПАНІ" (), ТОВ"ЛАТУРЕКС" (), ТОВ "МОКЛОН" (), ТОВ "ЛТР РІГІОН" () громадянина ОСОБА_4 , який надав покази, що до придбання корпоративних прав та фінансово-господарської діяльності ТОВ "ЛАНМАРТ" (код 41909184), ТОВ "РБК КОМПАНІ" (), ТОВ"ЛАТУРЕКС" (), ТОВ "МОКЛОН" (), ТОВ "ЛТР РІГІОН" () не має жодного відношення. ОСОБА_4 , повідомив, що на прохання третіх осіб, підписав ряд документів не розуміючи їх змісту.

Також, в ході проведення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження встановлено:

Що за місцем реєстрації дані підприємства не знаходяться, виробничі потужності та складські приміщення відсутні.

ТОВ "ЛАНМАРТ" (код 41909184), має відкриті банківські рахунки в наступних банківських установах: ПАТ КБ"ПРИВАТБАНК" (МФО 305299) № НОМЕР_1 ; АТ "СБЕРБАНК" (МФО 320627) № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ;

ТОВ "РБК КОМПАНІ" (), має відкриті банківські рахунки в наступних банківських установах: ПАТ "Укрсоцбанк" (МФО 300023) № НОМЕР_5 .

ТОВ"ЛАТУРЕКС" (), має відкриті банківські рахунки в наступних банківських установах: АТ "СБЕРБАНК" (МФО 320627) № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ; АТ "Правекс Банк" (МФО 320627) № НОМЕР_9 .
ТОВ "МОКЛОН" (), має відкриті банківські рахунки в наступних банківських установах: АТ "Правекс Банк" (МФО 320627) № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11

ТОВ "ЛТР РІГІОН" (), має відкриті банківські рахунки в наступних банківських установах: ПАТ "ПУМБ" (МФО 334851) № НОМЕР_12 .

У слідства є достатні підстави вважати, що грошові кошти, які розміщені на вказаних рахунках, є предметом та доказом розслідуваних злочинів, передбачених ч.1 ст.205, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 212 КК України, тобто здобуті злочинним шляхом.

.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині, та зазначив, що не застосування арешту може призвести до невідворотних наслідків, які в подальшому стануть перешкодою для об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення.

З огляду на наявність у проваджені обставин вказаних ч. 2 ст. 170 КПК України, провадження розглядається без повідомлення власника майна, тож слідчий суддя, дослідивши надане клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Дослідивши надані до клопотання матеріали, заслухавши доводи прокурора, які дають підстави вважати, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.
Таким чином, враховуючи, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, арешт зазначеного майна у вигляді грошових коштів на банківських рахунках є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.
Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, керуючись ст.ст. 130, 132 170, 171 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Накласти арешт із забороною використання, розпорядження, відчуження, а саме на грошові кошти, які у безготівковому вигляді знаходяться на рахунках вказаних підприємств у наступних банківських установах:

АТ "СБЕРБАНК" (МФО 320627):

-рахунки: ТОВ "ЛАНМАРТ" () № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 ,

ПАТ КБ"ПРИВАТБАНК" (МФО 305299):

-рахунки: ТОВ "ЛАНМАРТ" () № НОМЕР_1 ;

-рахунки: ТОВ"ЛАТУРЕКС" (),№ НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ,

АТ "Правекс Банк" (МФО 320627):

-рахунки: ТОВ"ЛАТУРЕКС" () № НОМЕР_9 ;

-рахунки: ТОВ "МОКЛОН" () № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 ,

ПАТ "ПУМБ" (МФО 334851):

-рахунки: ТОВ "ЛТР РІГІОН" () № НОМЕР_12

ПАТ "Укрсоцбанк" (МФО 300023) :

-рахунки: ТОВ "РБК КОМПАНІ" () № НОМЕР_5 ,

в частині видатків грошових коштів, з можливістю зарахування на зазначений рахунок грошових коштів, що надходять.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя