Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/233/16-к
1 - кс/490/1141/2018
У Х В А Л А

26 вересня 2018 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 від 30 червня 2017 року про закриття кримінального провадження №0001200 від 21.02.2013р., -

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_4 , в якій він зазначив, що 30 червня 2018 року слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001200 від 21.02.2013р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 170 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Копію оскаржуваної постанови він отримав 05.07.2017 року. Вважає дану постанову слідчого незаконною та необґрунтованою, виходячи з наступного.

Так, слідчі дії по збору доказів, їх аналіз та складу злочину проведено формально та упереджено, не у повному обсязі, клопотання потерпілого про збір доказів, у тому числі про допит членів профспілкового Комітету, легітимних на час втручання та їх незаконного переобрання - безпідставно не задоволено, невірно застосовано нормативні документи, тобто: здійснення збирання доказів шляхом проведення слідчих дій, як передбачено законодавством, і про що наполегливо просив потерпілий, проведення інших процесуальних дій, перевірка та оцінка доказів, встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, як передбачено ст.ст. 2, 7-9, 28, 91-94 КПК України, не виконано взагалі або формально, кримінальне провадження в черговий раз (у десяте) закрито за надуманих мотивів, безпідставно та незаконно.

В своїй скарзі просив слідчого суддю: 1) скасувати постанову від 30 червня 2017 року слідчого в особливо важливих справах СВ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0001200, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України; 2) відомості про прийняте судом рішення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань; 3) звернути увагу прокурора процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Миколаївської області на зумисне порушення розумних строків розслідування, тому необхідність посилення прокурорського контролю за процесом досудового слідства та покарання за незаконні дії слідчого ОСОБА_3 ; 4) рішенням суду зобов`язати слідчого виконати процесуальні клопотання потерпілого про додатковий допит ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших за участі потерпілого, у тому числі працівників легалізуючого органу; 5) зобов`язати процесуального прокурора та слідчого виконати процесуальне клопотання потерпілого від 05.12.2016 року (вих. № 390-е); 6) рішенням суду зобов`язати слідчого та процесуального прокурора оголосити про підозру в скоєнні злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінальне провадження №0001200, приходжу до наступного.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів скарги та кримінального провадження №0001200, 21.02.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за заявою голови (на той час, відповідно до відомостей ЄДРЮОтаФОП) комітету профспілки атестованих працівників органів внутрішніх справ Миколаївської області ОСОБА_4 про незаконне втручання заступником начальника управління кадрового забезпечення УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_8 у статутну діяльність профспілки, яке перешкоджає її законній діяльності, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 170 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.02.2013 року, досудове розслідування кримінального провадження №0001200 від 21.02.2013 року проводилось Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області (Т. 1 а.с. 1).

19 березня 2013 року постановою старшого слідчого СВ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_9 кримінальне провадження №0001200 від 21.02.2013 року закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (Т. 1 а.с. 60).

12 червня 2013 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва постанову старшого слідчого СВ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_9 від 19.03.2013 року про закриття кримінального провадження - скасовано (Т. 1 а.с. 71).

03 липня 2013 року постановою прокурора прокуратури Центрального району м.Миколаєва ОСОБА_10 визначено підслідність кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0001200 від 21.02.2013 року за прокуратурою Центрального району м.Миколаєва (Т. 1 а.с. 72-73).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 КПК України, слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

29 серпня 2013 року постановою слідчого прокуратури Центрального району м. Миколаєва ОСОБА_11 кримінальне провадження №0001200 від 21.02.2013 року закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України (Т. 1 а.с. 140-141).

13 листопада 2013 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва постанову від 29.08.2013 р. слідчого прокуратури Центрального району м. Миколаєва ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження №0001200 - скасовано (Т. 1 а.с. 147-148).

Після цього, в матеріалах кримінального провадження міститься супровідний лист прокурора прокуратури Центрального району м. Миколаєва ОСОБА_12 за вих. № (15-02)12437вих-13 від 21.11.2013 року про направлення начальнику слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_13 копії ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.11.2013 року та матеріалів кримінального провадження №0001200 від 21.02.2013 року для організації подальшого досудового розслідування (Т. 1 а.с. 149).

Згідно ч. 5 ст. 36 КПК України (в редакції станом на 21.11.2013 р.), генеральний прокурор України, його заступники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя і прирівняні до них прокурори своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.

Однак, постанова про зміну підслідності та доручення здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001200 слідчому відділу прокуратури Миколаївської області в матеріалах провадження відсутня, що свідчить про безпідставність проведення досудового розслідування вказаним органом досудового розслідування.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що постанова слідчого ОСОБА_3 від 30.06.2017 року про закриття кримінального провадження №0001200 від 21.02.2013р., у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 170 КК України, була винесена неповноважним слідчим органу досудового розслідування, у зв`язку з чим є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.11.2016 року, досудове розслідування кримінального провадження №0001200 від 21.02.2013 року проводиться прокуратурою Миколаївської області, та у графі "слідчий" зазначено слідчого ОСОБА_3 , а графі "прокурор" - ОСОБА_14 (Т. 3 а.с. 63).

Разом з тим, 30 червня 2017 року слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 супровідним листом за вих. № 17/1-2272вих-17 направлено старшому групи прокурорів - заступнику начальника відділу прокуратури області ОСОБА_15 копію постанови від 30.06.2017 року про закриття кримінального провадження №0001200 за заявою ОСОБА_4 (Т. 3 а.с. 190), однак постанови про призначення групи прокурорів по даному провадженню після 22.11.2016 року в матеріалах справи не міститься.

Щодо заявлених вимог заявника про звернення уваги прокурора процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Миколаївської області на зумисне порушення розумних строків досудового розслідування, тому необхідність посилення прокурорського контролю за процесом досудового слідства та покарання за незаконні дії слідчого ОСОБА_3 , приходжу до наступного.

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

Частиною 6 статті 28 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Таким чином, при недотриманні слідчим чи прокурором розумних строків, зазначена бездіяльність може бути оскаржена виключно прокурору вищого рівня в порядку, передбаченому ст.308 КПК України, оскільки вирішення цих питань не відноситься до компетенції слідчого судді.

Щодо заявлених вимог заявника про зобов`язання процесуального прокурора та слідчого виконати процесуальні клопотання потерпілого, приходжу до висновку, що у їх задоволенні слід відмовити, оскільки слідчий суддя не наділений такими повноваженнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України, прокурор, слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Щодо заявлених вимог заявника про зобов`язання слідчого та процесуального прокурора оголосити про підозру в скоєнні злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що до компетенції слідчого судді не віднесенні повноваження щодо зобов`язання слідчого повідомляти особі про підозру та відповідно до чинного законодавства при здійсненні своїх повноважень слідчий, прокурор є процесуально самостійними, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_4 в цій частині слід також відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 216, 218, 276, 303-309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 від 30 червня 2017 року про закриття кримінального провадження №0001200 від 21.02.2013р. - скасувати.
В іншій частині скарги ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1