УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого заступника керівника Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , при вирішенні питання про визнання потерпілим в рамках кримінального провадження №0000722 від 16.04.2015 року, -
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій просить визнати незаконною бездіяльність заступника керівника Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , яка полягає у не винесенні відповідного рішення, яке передбачено КПК України, а саме відповідно до ч.3 ст. 110 КПК України постанови.
Разом з тим, заявник просить зобов`язати Національне антикорупційне бюро України прийняти відповідну постанову у відповідності до ч.3 ст. 110 КПК України, якою вирішити питання щодо визнання заявника потерпілим в рамках кримінального провадження №0000722 від 16.04.2015 року.
В обґрунтування скарги, особа, яка подала скаргу зазначає, що нею було направлено до НАБУ заяву про визнання потерпілим в рамках кримінального провадження №0000722 від 16.04.2015 року.
Також, заявник зазначає, що заступником керівника Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 надано відповідь від 13.07.2018 року №0412-188/27404, яку отримано, про повернення заяви про визнання потерпілим, як таку, що направлена помилково.
Особа, яка подала скаргу вважає бездіяльність слідчого НАБУ, яка полягає у недодержанні вимог КПК України щодо прийняття постанови про визнання або відмову у визнанні потерпілим у рамках кримінального провадження №0000722 від 16.04.2015 року такою, що порушує права та інтереси скаржника, а тому змушена звернутися зі скаргою до слідчого судді.

Заявник ОСОБА_3 підтримала доводи скарги та просила розгляд скарги проводити без участі скаржника.
Уповноважені особи НАБ України, бездіяльність яких оскаржується, в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду скарги.
Їх неявка згідно ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, врахувавши доводи особи, яка подала скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що скаржником ОСОБА_3 було подано заяву від 27.06.2018 року до Національним антикорупційним бюро України про визнання її потерпілою в рамках кримінального провадження №0000722 від 16.04.2015 року.
Зазначену заяву Національним антикорупційним бюро України було отримано 09.07.2018 року, що підтверджується відміткою уповноваженої особи Національним антикорупційним бюро України на заяві за вх.№188/19582-00.
Листом заступник керівника Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 13.07.2018 року №0412-188/27404 повідомив скаржника ОСОБА_3 про те, що заяву про визнання потерпілим повертає як таку, що направлена помилково, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000722 від 16.04.2015 року здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, ч.5 ст. 191, ч.4 ст. 368, ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 358, ч.2 ст. 205-1, ч.4 ст. 358 КК України, а не за ознаками кримінальних правопорушень з кваліфікацією за ст.ст. 364, 186, 365, 367 КК України.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Слідчим суддею встановлено, що всупереч вимогам вищенаведеної норми, заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілою, не розглянуто у встановлений законом строк та порушено порядок його розгляду, оскільки вмотивованої постанови про задоволення, часткове задоволення або про відмову детективом не винесено.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про існування достатніх підстав для задоволення скарги та зобов`язання уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілим від 25.06.2018 р. у порядку, встановленому ст. 220 КПК України.
Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1)скасування рішення слідчого чи прокурора;
2)зобов`язання припинити дію;
3)зобов`язання вчинити певну дію;
4)відмову у задоволенні скарги.
Тому вимоги про визнання бездіяльності незаконною є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Таким чином, скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого заступника керівника Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , при вирішенні питання про визнання потерпілим в рамках кримінального провадження №0000722 від 16.04.2015 року задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000722 від 16.04.2015 року розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілим від 25.06.2018 р., в порядку та строки, визначені ст. 220 КПК України та повідомити заявника про результати розгляду.
В решті вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1