Справа № 502/1221/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.10.2018 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке 10.04.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000215, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, освіта середньо спеціальна, неодруженого, тимчасово не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 185 ч. 1 та ст. 185 ч. 2 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
24.03.2018 року приблизно о 11 годині 45 хвилин ОСОБА_4 зайшов до магазину «АТБ», що знаходиться за адресою: м. Кілія Одеської області, вул. Гагаріна, 98 для покупки продуктів харчування.
Перебуваючи незначний час у приміщенні магазину, підійшов до стелажів з промисловими продуктами, де у нього раптово виник умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непоміченими, діючи умисно, з корисливих мотивів, взяв чоловічі кросівки сірого кольору з білою підошвою марки VNX 14727 вартістю 229, 00 гривень.
Далі, ОСОБА_4 з вищевказаними кросівками покинув магазин «АТБ» через вхідний турнікет в торговий зал, обходячи при цьому касове відділення, після чого зник в невідомому напрямку.
Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст. 185 ч. 1 КК України, тобто таємне викрадання чужого майна (крадіжка).
Також, 07.04.2018 року приблизно о 16 годині 05 хвилин ОСОБА_4 зайшов до магазину «АТБ», що знаходиться за адресою: м. Кілія Одеської області, вул. Гагаріна, 98 для купівлі продуктів харчування.
Перебуваючи незначний час у приміщенні магазину, підійшов до стелажів з промисловими продуктами, де у нього раптово виник умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, діючи умисно, з корисливих мотивів, взяв чоловічі кросівки чорного кольору з оранжевою підошвою марки «GT 12448 вартістю 260, 00 гривень.
Далі, ОСОБА_4 з вищезазначеними кросівками покинув магазин «АТБ», через вхідний турнікет в торгових зал, обходячи при цьому касове відділення, після чого зник в невідомому напрямку.
Таким чином, ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду ТОВ «АТБ маркет» на суму 260 гривень.
Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 185 ч. 2 КК України таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
За сукупністю ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ст. 185 ч. 1 та ст. 185 ч. 2 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. У вчиненому розкаявся та не заперечує проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
При цьому обвинуваченому роз`яснено, що в подальшому він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Представник потерпілого ТОВ "АТБ - маркет" ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив обрати покарання обвинуваченому на розсуд суду, також зазначив, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.
Враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів) повністю доведена, а його дії за ст. 185 ч. 1 та ст. 185 ч. 2 КК України кваліфіковані органом досудового слідства вірно.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує:
- наявність обставин, які у відповідності до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди;
- відсутність відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочинів та вважає, що для виправлення та попередження скоєння нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, у межах, визначених санкціями ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочини передбачені різними частинами однієї статті особливої частини КК України

При цьому суд враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, а також обставини, що пом`якшують покарання. Таким чином встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у сукупності з даними про особу обвинуваченого дають суду підстави дійти висновку щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства
Запобіжний захід ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Відомості про судові витрати та цивільні позови суду не надані.
Керуючись ст. 185 КК України, ст. ст. 100, 349, 371, 373-374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 185 ч. 1 КК України та ст. 185 ч. 2 КК України і, призначити йому покарання:
- за ст. 185 ч. 1 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ст. 185 ч. 2 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та до відбуття визначити 2 роки 1 місяця позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 ч. 1, п. 1-2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Іспитовий строк обвинуваченому відраховувати з дня проголошення вироку.
Відповідно до положень ст. 100 КПК України речові докази, передані на зберігання потерпілому - вважати повернутими законному володільцю.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому, представнику потерпілого та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1