Ухвала

Іменем України
10 вересня 2018 року

м. Київ
Справа № 295/1984/17

Провадження № 51 8623 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 15 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 13 червня 2018 року щодо нього,
встановив:
Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 15 березня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 156 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 13 червня 2018 року вирок місцевого суду залишено без зміни. В порядку ст. 206 КПК України доручено прокурору Житомирської області організувати проведення відповідним органом досудового розслідування дослідження фактів, викладених обвинувачуваним ОСОБА_4 при апеляційному розгляді справи, про застосування насильства щодо нього за місцем попереднього ув`язнення.
У касаційній скарзі порушується питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.
Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі не зазначено в чому саме полягає незаконність вироку та ухвали згідно з вимогами ст. 438 ч. 1 КПК України і доводи на обґрунтування цього.

Відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). Однобічність і неповнота досудового розслідування та судового розгляду в частині з`ясування обставин та перевірки їх доказами відповідно до зазначеної статті не можуть бути предметом розгляду касаційної інстанції.
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при винесенні судового рішення, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Також особа, яка подає скаргу, має зазначити прохання щодо судових рішень з врахуванням повноважень касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України.
Крім того, відповідно до ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.
Зі змісту положень ст.ст. 29 ч. 1, 427 ч. 1 КПК України, ст. 14 ч. 3 Закону України «Про засади державної мовної політики» вбачається, що сторони, які беруть участь у кримінальному провадженні, мають подавати до суду письмові процесуальні документи, викладені державною мовою, за виключенням окремих випадків, передбачених законом.
З доданих до касаційної скарги копій вироку та ухвали вбачається, що вони складені українською мовою і перекладач для здійснення перекладу не залучався.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що засудженому ОСОБА_4 , який є громадянином України, уродженцем міста Житомира, необхідно подати касаційну скаргу українською мовою. Виконання такої вимоги закону забезпечить можливість перевірки скарги на її відповідність вимогам ст. 427 КПК України і дотримання загальних засад кримінального провадження та надасть можливість вирішити питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою.
Відповідно до ст. 14 ч. 4 Закону України «Про засади державної мовної політики» особам, що беруть участь у розгляді справи в суді, забезпечується право вчиняти усні процесуальні дії (робити заяви, давати показання і пояснення, заявляти клопотання і скарги, ставити запитання тощо) рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись послугами перекладача у встановленому процесуальним законодавством порядку. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, послуги перекладача з регіональної мови або мови меншини (мов), у разі їх необхідності, надаються без додаткових для цих осіб витрат.
За наявності підстав, які перешкоджають подати касаційну скаргу державною мовою, ОСОБА_4 необхідно вказати на них, і, в разі виниклої необхідності та за наявності відповідних підстав, буде вирішуватися питання про залучення перекладача у встановленому процесуальним законодавством порядку.
Залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Вищезазначені недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху.
Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3