У Х В А Л А

25 липня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
та його захисника адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Юр`ївка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, громадянина України, українця, із професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, номера обслуги протитанкового артилерійського взводу протиракової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , матроса, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону майор юстиції ОСОБА_7 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В обгрунтування клопотання вказував, що 15 вересня 2016 року гр. ОСОБА_5 уклав контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України до закінчення особливого періоду.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №210 від 30 вересня 2016 року матрос ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та вважається таким, що прийняв посаду номера обслуги протитанкового артилерійського взводу протиракової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 .

Поряд із цим, право на звільнення матрос ОСОБА_5 відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби» не набув, оскільки вислужив менше 24 місяців після укладення контракту на особливий період.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України матрос ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначається Президентом України в рішенні про її проведення.

Згідно Указу Президента України №15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація, заходи якої тривають на даний час.

Рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. На даний час відповідних рішень Президентом України не приймалося.

Таким чином, на даний час в Україні діє особливий період.

Разом із тим, матрос ОСОБА_5 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, із метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 08 серпня 2017 року, близько 11 год. 30 хв., самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася на території ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу АДРЕСА_2 , відправившись у невідомому напрямку, проводить час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконує.

26 червня 2018 року у зв`язку з неможливістю вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_5 через не встановлення його місцезнаходження у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, вручено у спосіб, передбачений КПК України, для вручення повідомлень за місцем служби.

23 червня 2018 року винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у розшук.

24 липня 2018 року на виконання ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 02 липня 2018 року військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 доставлено до військової прокуратури Рівненського гарнізону.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.
Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.
На виклики до військової прокуратури Рівненського гарнізону підозрюваний ОСОБА_5 не з`являвся, перебував у розшуку.
ОСОБА_5 зареєстрований та проживає на віддаленій від органу досудового розслідування та суду відстані (Кіровоградська область, Добровеличківський район, село Юр`ївка), а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не прибувати на виклики, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини.
На даний час підозрюваний ОСОБА_5 вчиняє продовжуваний злочин, а отже наявні ризики передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили відмовити в задоволенні клопотання, обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказали, що ОСОБА_5 самостійно прибув до військової частини, від органу досудового розслідування не переховувався. Ризики, на які посилається прокурор, нічим не обгрунтовані, наміру переховуватись немає.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 29 Конституції Українита ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд при цьому враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Ризики, на наявність яких посилається прокурор у клопотанні є обґрунтована підозра у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу суд дає оцінку наявним доказам на підтвердження клопотання та враховує обставини про можливість застосування інших більш м"яких запобіжних заходів.

Існування лише одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України та обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення є недостатнім для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладені обставини, на думку суду, прокурором не доведено, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу суд виходить із принципу презумпції свободи, який полягає у тому, що особа залишається на свободі до тих пір, доки працівники правоохоронних органів не доведуть необхідність тримання її під вартою.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання у разі визнання особи винною у вчиненні тяжкого злочину, вік підозрюваного, його стан здоров"я, майновий стан, постійне місце проживання, суд вважає, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов"язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.

На думку суду, саме такий запобіжний захід здатний забезпечити виконання процесуальних обов`язків підозрюваним та запобігти спробам продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт з перебуванням у ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_3 .

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов"язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого,прокурора,суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,181,183,184,395 КПК України,слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону майора юстиції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Юр`ївка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, громадянина України, українця, із професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, номера обслуги протитанкового артилерійського взводу протиракової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , матроса, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою АДРЕСА_3 цілодобово.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов"язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого,прокурора,суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали терміном на два місяці з моменту постановлення ухвали, а саме до 25 вересня 2018 року.

Термін дії обов"язків, покладених судом, визначити у два місяці, до 25 вересня 2018 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_5 негайно доставляється до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п"яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1