Справа № 461/4458/18
Провадження № 1-кс/461/4700/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2018 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 24.05.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002772 від 17.07.2014 року, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням на постанову слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 24.05.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0002772 від 17.07.2014 року. Покликається на те, що зазначена постанова є незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає дійсним обставинам справи та такою, що підлягає скасуванню. Просить скаргу задовольнити у повному обсязі.

Одночасно пр. подачі скарги, просив розгляд справи проводити у його відсутності, у зв`язку із завантаженістю по інших справах.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки та можливість розгляду скарги без їх участі, суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та письмові докази, суд приходить до переконання, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Нормою статті 304 ч.1 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 24.05.2017 року винесено постанову про відмову у визнані ОСОБА_3 , ОСОБА_5 потерпілими у кримінальному провадженні № 0002772 від 17.07.2014.

Згідно ч.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до Конституції України (ст.ст.124,129) одним із основних принципів судочинства є обов`язковість рішень суду, тому судові рішення, вироки, ухвали, постанови є обов`язковими до виконання на всій території України. Недотримання цього принципу порушує нормальну діяльність органів правосуддя, перешкоджає виконанню судових актів, і тягне за собою відповідальність за злочин, передбачений ст.382 КК України, який є спеціальним видом службового зловживання.

Як вбачається із п. 1 ч. 2 ст. 56 КПК України під час досудового розслідування потерпілий має право на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим.

Згідно ч. 3 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Постанови слідчого і прокурора - це процесуальні документи, якими оформляються їх рішення під час провадження досудового розслідування. Загальні для всіх постанов слідчого і прокурора вимоги, конкретизуються в статтях КПК, які регламентують порядок складання і зміст постанов про проведення певної процесуальної дії.

Норма ч.3 статті 110 КПК України не передбачає преюдиціального значення для прокурора та слідчого.

В даному випадку, винесення постанови слідчим, у випадку, коли він визнає це за необхідне являється оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи від обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання слідчого та відповідає вимогам ст.94 КПК України, яка визначає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку із для прийняття відповідного процесуального рішення.

З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова винесена передчасно, а тому таку слід скасувати, зобов`язавши слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілим та за результатами розгляду клопотання винести вмотивовану постанову, копію якої вручити скаржнику в порядку та в строки визначені КПК України..

Керуючись ст.ст. 22, 55, 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Постанову слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 24.05.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002772 від 17.07.2014 року скасувати.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 в порядку ст. ст. 55, 56, 110 КПК України вирішити питання процесуальної участі в статусі потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002772 від 17.07.2014 року.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1