Справа №613/1227/18 Провадження № 1-кс/613/449/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2018 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Богодухів клопотання слідчого заступника начальника СВ Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000493 від 13 вересня 2018 року , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків Харківської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, розлученого, працюючого в ФОП « ОСОБА_8 », проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого : 16.12.2005 року Орджонікідзевським районним судом Харківської області, за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 12.10.2007 р. з місць позбавлення волі умовно достроково на невідбутий строк 1 міс. 7 днів; 24.09.2009 року Богодухівським районним судом Харківської області за ст. 286 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки; 04.05.2012 року Богодухівським районним судом Харківської області за ст. 190 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, 10.06.2014 року звільнений з Хролівської ВК «№140», на підставі ЗУ «Про амністію» 08.04.2014 року за рішенням Харківського районного суду Харківської області,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду Харківської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Богодухівського відділу Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 вересня 2018 року за №0000493.
Клопотання слідчий мотивує тим, що ОСОБА_8 08.09.2018 року близько 17.30 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, маючий прямий умисел на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливу мету збагачення за чужий рахунок, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , проник шляхом незаконного вторгнення, спочатку на територію огородженого домоволодіння АДРЕСА_2 , а після до розташованого на території вказаного домоволодіння будинку, що використовується, як житло ОСОБА_7 , звідки, не маючи на те дозволу, ОСОБА_10 , взяв і виніс електричну болгарку марки «Einhell BWS 230-3», вартістю 2 370 грн., кувалду вартістю 220 грн. та сокиру, вартістю 353 грн., всього загальною вартістю 2 943 грн., які склав на території домоволодіння АДРЕСА_2 . Після чого, продовжуючи реалізувати свій прямий умисел на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливу мету збагачення за чужий рахунок, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , останній з метою подавлення волі ОСОБА_7 , з початку з використанням палиці, знайденої на території домоволодіння, наніс останньому тілесні ушкодження, у вигляді садна на нижній губі, синця на голові, синця на правій верхній кінцівці, синця на лівій верхній кінцівці, синця на тулубі, синця на правій нижній кінцівці, які відповідно до висновку фахівця № 12-14/44-БГ/18 від 11.09.2018 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, а потім з використанням заздалегідь приготованого, і взятого з собою, предмету зовні схожого на пістолет ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_8 , здійснив на ОСОБА_7 , відкритий напад поєднаний з погрозами застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, з метою заволодіння чужим майном, в результаті чого ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , заволоділи вищезазначеним майном, що належить ОСОБА_7 , чим завдали останньому матеріальної шкоди на загальну суму 2943 грн.

ОСОБА_8 04 жовтня 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, останній раніше неодноразово судимий, у тому числі за скоєння тяжких злочинів, на даний час судимість не знята та не погашена, розлучений, не має міцних родинних зв`язків та постійного місця заробітку, за місцем проживання характеризується посередньо, крім того по кримінальному провадженню маються наступні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на потерпілого; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці без права внесення застави, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечував, винним себе не визнав. Пояснив, що не заперечує проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисники підозрюваного проти клопотання заперечували, оскільки вважають його необґрунтованим. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені в клопотанні, нічим не підтверджені, а лише ґрунтуються на припущеннях, зокрема ОСОБА_8 не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки на виклик слідчого прибував добровільно, останній не має наміру впливати на потерпілого ОСОБА_7 , оскільки сам потерпілий зазначає, що ОСОБА_8 насильство до нього не застосовував, його дії по відношенню до нього не були небезпечними для життя та здоров`я. Просили застосували до ОСОБА_8 більш м`яку міру запобіжного захожу ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт у нічний час, щоб останній мав змогу працювати та забезпечувати родину, оскільки він проживає зі своєю співмешканкою.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що підозрюваний приїхав на виклик ОСОБА_10 , після того як останній побив йому машину. Та приїхавши надав ОСОБА_10 пляшку з бензином та мастилом, якими останній обливав автомобіль та погрожував його підпалом. Після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_8 проникли в його житло та ОСОБА_10 виніс з будинку болгарку, яку віддав ОСОБА_8 , пояснивши, що це йому за використаний бензин та останній поклав її до свого автомобіля, після його поїхав. ОСОБА_8 при здійсненні розбійного нападу активних дій направлених на спричинення тілесних ушкоджень та пошкодження майна не здійснював. Після скоєних подій підозрюваний на нього будь-якого тиску не здійснював.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_8 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовувалось насильство.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, думку захисників, які заперечували проти задоволення клопотання, дослідивши надані докази, встановив, що слідчим відділом проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000493 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2018 року.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України не визнав. 04 жовтня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру.

Надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 від 14 вересня 2018 року про вчинене кримінальне правопорушення;

- протоколами огляду місця події від 26.09.2018 року та 27.09.2018 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 13.09.2018 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.09.2018 року;

- протоколом обшуку від 26.09.2018 року;

-протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 17.09.2018 року;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі « Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року: «Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію ЄСПЛ, відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».
Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).
Як зазначив у своєму рішенні ЄСПЛ у справі «Немайстер проти Австрії», наявність обґрунтованої підозри в тому, що затриманий скоїв злочин, є визначальною умовою законності утримання під вартою, однак з часом воно перестає бути достатнім, і Європейський Суд повинен в цьому випадку встановити, чи виправдовують продовження позбавлення волі інші підстави, наведені судовими органами. Якщо такі підстави є "доречними" і "достатніми", Європейський Суд повинен переконатися також, що національні органи влади проявили "особливу ретельність" в проведенні розгляду (див., Зокрема, рішення у справі "Летеллье проти Франції" (Letellier v. France) від 26 червня 1991 р § 35, Series A, N 207; і рішення у справі "Ягчі і Саргін проти Туреччини" (Yagci and Sargin v. Turkey) від 8 червня 1995 року § 50, Series A, N 319-A). У зв`язку з цим Європейський Суд зазначає, що тягар доказування у таких питаннях не може бути перерозподілено з покладанням на затриманого обов`язки довести наявність підстав для його звільнення (див. Рішення у справі "Ілійков проти Болгарії" (Ilijkov v. Bulgaria) від 26 липня 2001 року, скарга N 33977/96, § 85).
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Калашник проти Росії» тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі. Якщо законом встановлено презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважують правило поваги до особистої свободи.
Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий; може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя вважає недоведеним ризик, передбачений ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, так як до ОСОБА_8 перебуваючи на волі на потерпілого не впливав, що підтвердив останній в судовому засіданні.

Враховуючи, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має співмешканку, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, слідчий суддя дійшов до висновку про доцільність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово без застосування електронного засобу контролю, в межах строку досудового слідства, а саме до 27.11.2018 року.

Керуючись ст.ст. 176, 181, 193, 194, 196, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, на строк до 27 листопада 2018 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1). Прибувати до Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області та Богодухівського районного суду Харківської області за першою вимогою;

2) Цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Зобов`язати слідчого негайно доставити ОСОБА_8 до місця його проживання.

Ухвалу для виконання направити до Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження. Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1