Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/7064/14-к
провадження №1-кп/279/8/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2018 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
за участю:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000290 від 18.03.2014 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Князе-Григорівка Горностаїв- ського району Херсонської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, інваліда 2-ої групи, згідно ст.89 КК України несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 в ніч на 21.04.2006 року заздалегідь пообіцяв ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що засуджені вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.10.2008 року, придбати викрадені ними дві акумуляторні батареї марки АМУР 6СТ-190А загальною вартістю 1226,80 грн., які після їх викрадення Мельниками 21.04.2006 року з охороняємої території ТОВ «Поліська аграрна група» (с.Поліське Коростенського району Житомирської області, вул.Зарічна) придбав за вказану суму.

На початку серпня 2006 року ОСОБА_6 вмовив ОСОБА_9 вчинити викрадення із кар`єру №7 філії «Іршанський гірнично-збагачувальний комбінат» ЗАТ «Кримський ТИТАН» (смт.Іршанськ Володарськ-Волинський район Житомирської області) чорновий ільменітовий концентрат та заздалегідь пообіцяв ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які засуджені вироком Володарськ-Волинського районного суду Житомирської області від 28.02.2007 року, придбавати викрадений ними ільменіт, сплачуючи їм по 250 грн. за кожну завантажену автомашину. Відповідно до вказаної домовленості 14.08.2006 року близько 2 години ОСОБА_6 забезпечив прибуття на територію кар`єра автомобіля марки «КАМАЗ», який за вказівкою ОСОБА_9 , який займав посаду майстра підприємства, був завантажений ОСОБА_10 , який виконував роботу екскаваторника зміни, чорновим ільменітовим концентратом в кількості 18,500 тон вартістю 312,43 грн. за тону на загальну суму 5779,96 грн., за який ОСОБА_6 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було сплачено по 250 грн.. 22.08.2006 року близько 01 години ОСОБА_6 забезпечив прибуття на територію кар`єра автомобіля марки «КАМАЗ» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_11 , що не був обізнаний з намірами ОСОБА_6 , який за вказівкою ОСОБА_9 , який займав посаду майстра підприємства, був завантажений ОСОБА_10 , який виконував роботу екскаваторника зміни, чорновим ільменітовим концентратом в кількості 18,7100 тон вартістю 312,43 грн. за тону на загальну суму 5845,56 грн., за який ОСОБА_6 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було сплачено по 250 грн.. 22.08.2006 року близько 02 години ОСОБА_6 забезпечив прибуття на територію кар`єра автомобіля марки «КАМАЗ», який за вказівкою ОСОБА_9 , який займав посаду майстра підприємства, був завантажений ОСОБА_10 , який виконував роботу екскаваторника зміни, чорновим ільменітовим концентратом в кількості 18,500 тон вартістю 312,43 грн. за тону на загальну суму 5779,96 грн., за який ОСОБА_6 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було сплачено по 250 грн..

Своїми умисними діями, які виразились в пособництві в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) шляхом заздалегідь обіцяного придбання предметів, здобутих злочинним шляхом, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у сховище, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ст.27 ч.5 185 ч.3 КК України; умисними діями, які виразились в підбурюванні шляхом умовляння вчинення злочину та пособництві в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) шляхом заздалегідь обіцяного придбання предметів, здобутих злочинним шляхом, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинив злочини, передбачені ст.27 ч.4,5 185 ч.2 КК України.

Вказані встановлені судом обставини підтверджуються показаннями обвинуваченого, допитаних безпосередньо судом в судовому засіданні свідків, письмовими доказами, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні.

Обвинувачений свою вину в пред`явленому йому органом досудового розслідування обвинуваченні визнав частково. Дав показання про те, що в квітні 2006 року на території Коростенського району продавав зерно, познайомився з братами ОСОБА_12 , які допомагали йому реалізовувати зерно. Оскільки в його автомобілі були погані акумуляторні батареї, то ОСОБА_12 запропонували продати йому нові, на що він погодився. Участі у викраденні акумуляторів він не приймав, лише підвіз ОСОБА_12 до місця крадіжки, а потім розрахувався за акумулятори, які були викрадені ОСОБА_12 . Довідавшись про те, що в смт Іршанськ видобувається ільменіт, він домовився з одним з працівників підприємства на ім`я ОСОБА_13 про його придбання. В обумовлений час він забезпечував прибуття транспортного засобу, на який загружався ільменіт, та розраховувався за його придбання. Будь-яких дій щодо викрадення майна він не вчиняв, а лише домовлявся про те, що придбає майно, розуміючи, що воно буде краденим.

Свідок ОСОБА_8 дав показання про те, що познайомився з обвинуваченим у 2006 році, коли той продавав зерно. Той приїздив на автомобілі «КАМАЗ», до якого потрібні були нові акумулятори. Він запропонував ОСОБА_14 викрасти акумулятори в с.Поліське, де стояла нова техніка. Той пообіцяв заплатити за них по 100 грн.. На автомобілі Шинкарецького марки ВАЗ він разом зі своїм братом поїхали до с.Поліське, де на огородженій парканом території стояла техніка. ОСОБА_14 сказав, що йому потрібно два акумулятори з КАМАЗу. Він з братом проникли на територію, де зняли два акумулятори, винесли їх та погрузили до багажника автомобіля Шинкарецького, за що отримали від нього по 100 грн.. ОСОБА_14 знав про те, що вони будуть викрадати акумулятори, однак участі в крадіжці не приймав.

Свідок ОСОБА_7 дав показання про те, що обставини викрадення акумуляторів, за що його було засуджено, не пам`ятає, оскільки після події переніс два мікроінсульти. З ОСОБА_14 познайомився, коли той в його населеному пункті продавав пшеницю, приїздив вантажним автомобілем.

Свідок ОСОБА_15 свідчив про те, що до жовтня 2006 року працював в ТОВ «Поліська аграрна група». Територія підприємства була огороджена, охоронялась в нічний час, на ній зберігалась техніка, в тому числі і чотири автомобілі марки «КАМАЗ». Зранку 21.04.2006 року було виявлено крадіжку двох акумуляторів з одного автомобіля.

Свідок ОСОБА_16 показала, що була знайома з ОСОБА_14 , який зупинявся в неї на ночівлю у 2006 році, коли продавав зерно.

Свідок ОСОБА_9 дав свідчення про те, що у 2006 році працював на посаді гірничного майстра Іршанського ГЗК. Від ОСОБА_6 при особистій зустрічі 2-3 рази він отримував по 500-1000 грн. за те, що давав дозвіл екскаваторнику ОСОБА_17 на відвантаження ільменіту. Безпосередньо при відвантаженні він присутнім не був, автомобіль та водія не бачив.

Свідок ОСОБА_10 свідчив про те, що працював екскаваторником Іршанського ГЗК, здійснював завантаження ільменіту. ОСОБА_18 запропонував йому підзаробити, завантаживши декілька автомобілів КАМАЗ, що не належали підприємству. У 2006 році за вказівкою ОСОБА_18 від завантажив декілька автомобілів, за що отримав 250 грн.. Це відбувалось в нічний час, водія він не бачив, завантажував десь по 18 тон. З ОСОБА_14 не знайомий.

Свідок ОСОБА_19 показала, що їй, як бухгалтеру підприємства пред`являлись товарно-транспортні накладні, які підприємством, яке було вказано в документі, не видавались.

Свідок ОСОБА_20 дав показання про те, що ним перевірялась видача підприємством, на якому він працював, товарно-транспортних накладних та шляхових листів, які були виявлені при затриманні автомобіля з викраденим ільменітом. Їх номери та серії не відповідали тим, що виписувались підприємством, було зазначено автомобіль, який підприємству не належав.

Письмовими доказами вини обвинуваченого по епізоду викрадення майна ТОВ «Поліська аграрна група» є заява керівника підприємства від 21.04.2006 року про викрадення двох акумуляторних батарей; довідка №36 від 05.06.2006 року про вартість викраденого майна, яка становить 1226,80 грн.; протокол огляду місця події від 21.04.2006 року, в якому зафіксовано обстановку на місці злочину; протокол пред`явлення фотознімків для впізнання від 11.10.2006 року, в якому зафіксовано впізнання ОСОБА_8 . ОСОБА_6 як особи, що запропонувала скоїти викрадення та придбати акумулятори; протокол від 21.10.2006 року відтворення ОСОБА_8 обставин злочину; по епізодам викрадення майна філії «Іршанський гірнично-збагачувальний комбінат» ЗАТ «Кримський ТИТАН» такими доказами є звернення керівництва ЗАТ «Кримський ТИТАН» від 22.08.2006 року про викрадення ільменітового концентрату; протокол огляду місця події від 22.08.2006 р., в якому зафіксовано виявлення та вилучення автомобіля марки «КАМАЗ», вантаженого ільменітовим концентратом; протокол додаткового огляду місця події від 22.08.2006 року, в якому зафіксовано відбір частини вмісту кузова автомобіля «КАМАЗ»; товарно-транспортні накладі 02 АБГ №091754, 02 АБГ №091754, на яких знаходиться відбиток печатки ВАТ «Пинязевицький кар`єр»; акт від 22.08.2006 року контрольного зважування, яким встановлено вагу викраденого майна; протокол від 23.08.2006 року відтворення ОСОБА_11 обстановки та обставин злочину; довідки №198, 199, якими підтверджено, що особи, вказані у вищевказаних ТТН, у ВАТ «Пинязевицький кар`єр» не працювали; протокол від 13.09.2006 року пред`явлення фотознімків для впізнання, в якому зафіксовано впізнання ОСОБА_9 . ОСОБА_6 як особи, що замовила йому відвантаження ільменіту; протокол від 14.09.2006 року пред`явлення фотознімків для впізнання, в якому зафіксовано впізнання ОСОБА_11 . ОСОБА_6 як особи, що замовила йому перевезення ільменіту з смт Іршанськ до м.Дніпропетровськ.

Висновком експерта №337 від 20.09.2006 року підтверджено належність вилучених на місці злочину слідів пальців рук ОСОБА_7 ; висновком експерта від 22.09.2006 року підтверджено, що надана на дослідження суміш видобувається на кар`єрі №7 Іршанського ГЗК.

Зауважень щодо належності та допустимості представлених стороною обвинувачення доказів від сторони захисту не надійшло.

Проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до вчинення злочинних дій, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні таких злочинів як крадіжки чужого майна, однак вчинені ним в співучасті з безпосередніми їх виконавцями у формі підбурення шляхом умовляння та пособництва у формі заздалегідь обіцяного придбання викраденого безпосередніми виконавцями злочинів майна. Суд дійшов висновку про те, що обвинувачення ОСОБА_6 як безпосереднього виконавця інкримінованих йому злочинів свого підтвердження не знайшло, тому його діям надана вище вказана кваліфікація, виходячи з наступного:

Крадіжка це безоплатне обернення на свою користь чужого майна.

Виконавцем (співвиконавцем) злочину є особа, яка у співучасті з іншими суб`єктами злочину безпосередньо чи шляхом використання інших осіб, що відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності за скоєне, вчинила злочин, передбачений КК України (ст.27 ч.2 КК України), однак представленими суду доказами не доведено, що ОСОБА_6 вчиняв будь-які дії, пов`язані з безпосереднім вчиненням злочинів, знаходився на безпосередніх місцях злочинів під час їх вчинення. В той же час, він заздалегідь обіцяв придбати майно, яке буде викрадено іншими особами, тобто обернути його на свою користь оплатно, а у випадку придбання ільменіту - ще і вмовив інших осіб вчинити злочини.

Відповідно до положень ст.29 ч.2,3 КК України підбурювач та пособник підлягають кримінальній відповідальності за злочин, вчинений виконавцем, обставини, що обтяжують відповідальність і передбачені як ознаки злочину, що впливають на кваліфікацію дій виконавця, ставляться в вину лише співучаснику, який усвідомлював ці обставини. Оскільки ОСОБА_6 було відомо про те, що злочини будуть вчинятись не однією особою, а декількома особами, об`єднаними спільним умислом, а викрадення акумуляторів з охоронюваної території, оскільки безпосередньо доставляв Мельників до місця вчинення злочину, то його дії обтяжені зазначеними судом кваліфікуючими ознаками.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його каяття у вчиненому.

Обставиною, яка обтяжує його покарання, є рецидив злочину, оскільки на час вчинення злочинів ОСОБА_6 був засуджений вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 02.02.2005 року за ст.289 ч.2 КК України, від відбування призначеного яким покарання його було звільнено ухвалою Приморського районного суду м.Одеса від 08.08.2018 року.

Як особа ОСОБА_6 є непрацездатним, інвалідом 2 групи, по місцю проживання характеризується позитивно, на спеціалізованих обліках не перебуває, притягувався до кримінальної відповідальності, однак попередні судимості погашені.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини справи, особу обвинуваченого, стан його здоров`я, відношення до вчиненого, пом?якшуючу та обтяжуючу покарання обставини, суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства та відбування призначеного покарання.

Тому, обравши вид та розмір покарання в межах санкцій частин статей законів, які передбачають відповідальність за вчинені злочини, у виді позбавлення волі, призначивши покарання за сукупністю злочинів за правилами ст.70,ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, відповідно до ст.75 КК України звільняє від його відбування з випробуванням, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Долі речового доказу вирішується відповідно до положень ст.100 КПК України, судові витрати стягуються з засудженого.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в справі №663/537/17, судом зараховуються у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII попереднє ув`язнення ОСОБА_6 в період з 02.06.2017 року по 09.06.2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.368,370,373,374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.27 ч.5 185 ч.3, 27 ч.4,5 185 ч.2 КК України, і призначити йому покарання за ст.27 ч.5 185 ч.3 КК України у виді трьох років позбавлення волі, за ст.27 ч.4,5 185 ч.2 КК України у виді двох років десяти місяців позбавлення волі.

Покарання за сукупністю злочинів призначити за правилами ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим в виді трьох років позбавлення волі.

Зарахувати як відбуте ОСОБА_6 покарання строк попереднього ув`язнення з 02.06.2017 року до 09.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_6 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в два роки, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_6 відповідно до ст.76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

До вступу вироку в законну силу залишити попередній запобіжний захід заставу.

Після вступу вироку в законну силу грошову заставу в сумі 64000 (шістдесят чотири тисячі) гривень, внесену відповідно до квитанції 0.0.780953967.1 від 08.06.2017 року на р/р 0277 код 26278626 МФО 820172 отримувач ТУ ДСА України в Житомирській області, повернути ОСОБА_21 .

Речовий доказ особову справу №8/2006, повернути до Приморського МР Одеського МВ з питань пробації.

Судові витрати за проведення експертиз в сумі 183 (сто вісімдесят три) гривні 42 копійки стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя ОСОБА_1 .
Копія згідно оригіналу