Справа № 474/510/18
Провадження № 1-в/474/34/18
УХВАЛА
про заміну назви сторони виконавчого провадження

22.06.18 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
засудженого ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву потерпілого (стягувача) ОСОБА_5 , засуджений (боржник) ОСОБА_3 , заінтересована особа - Врадіївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області, про заміну назви сторони виконавчого провадження, -

встановив:

05.06.2018р. ОСОБА_6 звернувся до із зазначеною заявою, в якій в зв`язку з примусовим виконанням вироку Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07.12.2016р. та вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 10.05.2017р. в частині цивільного позову, посилаючись на приписи ст. 442 ЦПК України, просить змінити назву сторони стягувача у виконавчому провадженні № 55011977 про стягнення 23 366 грн. 24 коп. шкоди з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 та у виконавчому провадженні № 55011693 про стягнення 10 000 грн. витрат на правову допомогу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 .
Заява обґрунтована тим, що подія кримінального правопорушення, яка стала підставою для винесення вироку стосовно ОСОБА_3 мала місце 07.06.2015р., відомості по якій внесенні до ЄРДР 07.06.2015р. за № 0000194.
Станом на 07.06.2015р. потерпілий, як громадянин України, користувався паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 від 21.07.2003р., в якому зазначено ім`я останнього ОСОБА_7 .
У зв`язку з втратою паспорта потерпілий звернувся до органів Державної міграційної служби, де уже після постановлення Врадіївським районним судом Миколаївської області вироку, отримав новий паспорт громадянина України від 29.11.2016р. серії НОМЕР_2 , де його прізвище зазначено ОСОБА_6 .
Потерпілий також зазначає, що у вищевказаних паспортах громадянина України дата та місце його народження збігаються між собою, а реєстраційний номер облікової картки платника податків, який присвоєний ОСОБА_7 , аналогічний зазначеному у виконавчому листі Врадіївського районного суду, як сторони стягувача.
На підставі вищевикладеного, посилаючись на приписи ст. 15 Закону України Про виконавче провадження та ст. 442 ЦПК України, потерпілий просить змінити назву сторони стягувача у виконавчих провадженнях.
Потерпілий в судове засідання не з 'явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 135 КПК України, повідомлений по час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив.

Представник потерпілого підтримав заяву з підстав зазначених в останній та просив її задовольнити, при цьому пояснив, що вибуття сторони виконавчого провадження, в даному випадку не відбулося, а наявна лише зміна імені потерпілого.

Прокурор в судове засідання не з 'явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 135 КПК України, повідомлений по час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив.

Засуджений заперечив щодо задоволення вимог заяви потерпілого вказуючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 це дві різні людини.

Представник відділу ДВС в судове засідання не з 'явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 135 КПК України, повідомлений по час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, неявка осіб належних чином повідомлених про місце та час розгляду заяви не перешкоджає проведенню судового розгляду, суд визнав за можливе розглянути заяву без участі осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Заслухав думку засудженого та представника потерпілого, дослідив матеріали заяви, судом встановлено наступне.

07.12.2016р. вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнено засудженого ОСОБА_3 від призначеного йому покарання з випробуванням, при умові, якщо він на протязі іспитового строку терміном в 1 (один) рік не скоїть нового злочину.

Крім того вказаним вироком частково задоволено цивільний позов та стягнуто з засудженого на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 8 366 грн. 24 коп. та моральну шкоду в сумі 15 000 грн. 00 коп., а всього в сумі 23 366 грн. 24 коп. У задоволенні цивільного позову про стягнення процесуальних витрат, а саме витрат на правову допомогу в сумі 10 000 грн. 00 коп., відмовлено.

Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 10.05.2017р. вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 07.12.2016р. у відношенні ОСОБА_3 в частині звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України скасовано. Вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.
Крім того вказаним вироком з засудженого стягнуто на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу 10 000 грн.00 коп.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.

На виконання вироку суду першої інстанції від 07.12.2016р., в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди, та вироку апеляційної інстанції від 10.05.2017р., в частині стягнення витрат на правову допомогу, 26.10.2017р. Врадіївським районним судом Миколаївської області видано виконавчі листи, де стягувачем зазначено ОСОБА_7 .
Судом також встановлено, що згідно наданої потерпілим копії паспорта громадянина України вбачається, що 29.11.2016р. на ім`я ОСОБА_6 видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 .

Відповідно до копії картки платника податків ОСОБА_5 , виданої 20.09.2017р., реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_3 , дата реєстрації у Державному реєстрі 20.02.1988р.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом, який ухвалив вирок, за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
З комплексного аналізу ст.ст. 535, 537 та 539 КПК України вбачається, що законодавцем в кримінальному процесі не врегульовано порядок вирішення питання щодо зміни назви сторони виконавчого провадження, водночас згідно ч. 5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Водночас, ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Таким чином, в даному випадку підлягає застосуванню положення ЦПК України станом на час розгляду заяви.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Вищевказані приписи законодавства щодо порядку вирішення питання про заміну сторони та зміну назви сторони виконавчого провадження також зазначені в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р. (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 2832/5 від 29.09.2016р.).
Водночас, ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, що суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 1 ЦПК України, цей кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.
Отже, з комплексного аналізу чинного законодавства вбачається, що питання про заміну сторони виконавчого провадження вирішує виключно суд, постановляючи відповідне судове рішення, в той же час, питання зміни назви сторони виконавчого провадження вирішує виключно виконавець, постановляючи відповідну постанову.
В той же час, ні приписами ст.ст. 537, 539 КПК України, ні приписами ст. 442 ЦПК України процесуально не врегульовано порядок вирішення ситуації коли заява щодо вирішення питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, згідно чинного законодавства, не відноситься до компетенції суду.
Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, з огляду на приписи ст.ст. 26, 128, 537, 539 КПК України та ст.ст. 10, 442 ЦПК України, оскільки вирішення питання щодо зміни назви сторони виконавчого провадження не відноситься до компетенції суду, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 26, 128, 537, 539 КПК України, ст.ст. 10, 255, 442 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Провадження у справі за заявою потерпілого (стягувача) ОСОБА_5 , засуджений (боржник) ОСОБА_3 , заінтересована особа - Врадіївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області, про заміну назви сторони виконавчого провадження - закрити.
На ухвалу суду до апеляційного суду Миколаївської області може бути подана апеляційна скарга, яка подається через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1