Провадження №1-в/447/173/18
Справа №447/1997/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2018 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 у м. Миколаєві Львівської області, розглянув клопотання Державної установи "Миколаївська виправна колонія №50" Міністерства юстиції України щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавець Львівської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про застосування покарання за наявності кількох вироків,

встановив:

20.08.2018 до суду надійшло клопотання про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо ОСОБА_3 . В обгрунтуваня клопотання наведено таке. ОСОБА_3 відбуває покарання в Державній установі "Миколаївська виправна колонія №50" на підставі вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 04.05.2018. Однак, судом що розглядав справу не визначено остаточне покарання за сукупністю вироків.

Учасники судового провадження у судове засідання не з`явилися, хоча були належно повідомлені про час та місце проведення судового засідання. Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що розгляд клопотання слід проводити у відсутності учасників судового провадження.

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.04.2018 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань з покаранням призначеним вироком Сихівського районного суду м. Львова від 01.03.2018, визначено остаточне покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.

Вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 26.04.2018 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань з покаранням призначеним вироком Сихівського районного суду м. Львова від 01.03.2018, визначено остаточне покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 04.05.2018 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань з покаранням призначеним вироком Сихівського районного суду м. Львова від 01.03.2018, визначено остаточне покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Статтею 537 КПК України передбачено, що в порядку виконання вироку суд вирішує питання про застосування покарання за наявності кількох вироків. Таким чином, за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст.71 КК України та ст.537, 539 КПК України.

КПК України не надає суду право змінювати своєю ухвалою вироки, що набрали законної сили. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 1990 року № 11 "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків" в порядку виконання вироку не підлягають розгляду питання, які зачіпають суть судового рішення та погіршують становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються кваліфікації кримінального правопорушення, призначення покарання та вирішення цивільного позову.

Судом встановлено, що зазначеними вироками остаточне покарання засудженому визначено за сукупністю вироків з вироком від 01.03.2018 і жодним з вироків не визначено останочне покарання за всіма вироками. Тому у випадку визначення судом порядку застосування покарання за всіма вироками вирок від 01.03.2018 буде враховано в остаточний строк покарання тричі, що суперечить загальним засадам судочинства та грубо порушить права засудженого, а неврахування остаточного покарання визначеного вироками, що набрали законної сили змінить суть зазначених вироків.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 537,539 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через суд, який ухвалив оскаржувану ухвалу до Апеляційного суду Львівської області протягом 7 днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1