Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/321/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.05.2018 року м. Кропивницький

Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2018 року, якою подання начальника державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)» задоволено та поміщено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прядівка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, і з неповною середньою освітою, неодруженого, безробітного, проживав до затримання: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання у ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)»,

до приміщення камерного типу.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області постановлено подання начальника державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)» про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_8 , який відбуває покарання в державній установі «Петрівська виправна колонія (№49)» - задовольнити, а засудженого ОСОБА_8 , який відбуває покарання в ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)» - перевести до приміщення камерного типу (одиночної камери) строком до 04 липня 2018 року.
В обґрунтування прийнятого судом першої інстанції рішення вказано наступне.

Засуджений ОСОБА_8 протягом всього часу утримання під вартою, з 14 лютого 2011 року, зарекомендував себе з негативного боку, неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності (більше ніж 25 стягнень), стягнення не зняті та непогашені, заохочень не має, не працевлаштований, участі у благоустрої установи не приймає, до праці відноситься негативно, на заходи виховного впливу не реагує, свідомо не виконує законні вимоги персоналу установи.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку адвокатом засудженого ОСОБА_7 , яка в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)» про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_8 .
В обґрунтування своїх вимог зазначає наступні доводи.
Переведення засудженого до приміщення камерного типу є найсуворішим видом стягнення яке може бути застосоване до засудженого. Даний вид стягнення повинен бути співмірним зі скоєним засудженим правопорушенням і може бути накладений до трьох місяців.

Суд першої інстанції застосував до засудженого найсуворіше стягнення, перемістивши його до приміщення камерного типу аж на три місяці, із-за того, що засуджений не вийшов на ранкову перевірку о 06 год. ранку. При чому засуджений надав суду пояснення, що він дійсно не вийшов на ранкову перевірку, але це здійснив ненавмисно, так як проспав цю перевірку.

До того ж, якщо засуджений не вийшов на ранкову перевірку не є злісним порушенням установленого порядку відбування покарання, в розумінні статті 133 КВК України, а тому не може бути застосоване винятковий вид стягнення.

Посилаючись на ст. ст. 134, 135 КВК України, вказує, що у даному випадку, з матеріалів справи убачається, що начальник колонії або особа, яка виконує його обов`язки, не виносив постанови про застосування до засудженого стягнення у виді «переведення засудженого до приміщення камерного типу», а суд не є тиморганом, який приймає рішення про застосування такого виду стягнення, - він тільки в певних випадках може погодитись із постановою начальника колонії про застосування цього стягнення та із рішенням дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу.

Особа, яка подала апеляційну скаргу переконана, що, оскільки начальником ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)» не виносилась постанова про застосування до засудженого стягнення, то в такому випадку треба відмовити в задоволенні подання з даної підстави.

Також, суд першої інстанції не врахував, того що засуджений не був повідомлений про місце і час засідання дисциплінарної комісії, було порушено право на захист під час засідання дисциплінарної комісії, під час засідання дисциплінарної комісії не було вислухане пояснення засудженого, пояснення свідків, свідки взагалі були відсутні. В матеріалах справи відсутнє пояснення засудженого під час засідання дисциплінарної комісії, яке є обов`язковим в розумінні ч. 16 ст. 134 КВК України. В матеріалах справи міститься лише рапорти працівників адміністрації ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)», що свідчить про упереджене ставлення адміністрації колонії до засудженого.

Зазначає також, що суд при розгляді даного подання порушив строки розгляду, передбачені ст. ст. 537, 539 КПК України. Таким чином подання повинно бути залишено без розгляду, оскільки сплили строки розгляду.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали подання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Стаття 131-1 КВК України регламентує поняття дисциплінарного проступку, зокрема, згідно із ч. 1 цієї норми закону, дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.
Статтею 134 КВК України визначений порядок застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, за ч. 1 - при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
У відповідності до ч. 9 ст. 134 КВК України стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань; поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.
Як убачається з матеріалів провадження, згідно із наявним протоколом № 10 засідання дисциплінарної комісії ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)» (затвердженого в.о. начальника установи 06 лютого 2018 року), дисциплінарною комісією вирішено за порушення встановленого порядку відбування покарання стосовно засудженого ОСОБА_8 направити матеріали до суду щодо переведення до приміщення камерного типу.

У зв`язку із означеним, 06 лютого 2018 року, в.о. начальника ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)» ОСОБА_9 до Петрівського районного суду Кіровоградської області направлено подання про можливість переведення засудженого ОСОБА_8 за порушення установленого порядку відбування покарання до приміщення камерного типу.

Судом першої інстанції. за наслідками розгляду даного подання, постановлено задовольнити це подання, перевести засудженого ОСОБА_8 до приміщення камерного типу на строк три місяці.

Із вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

Судом першої інстанції, на виконання вимог ч. 1 ст. 134 КВК України, при призначенні заходів стягнення, враховано причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень.
Як встановлено, ОСОБА_8 засуджений у межах даного кримінального провадження вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією всього належного на праві власності майна.
Засуджений з 14 лютого 2011 року утримувався в Дніпровській установі виконання покарань № 4, де за час відбування покарання зарекомендував себе з негативного боку, допустив порушення вимог режиму тримання, за що притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, стягнення не зняте і непогашене.
З 08 вересня 2017 року відбуває покарання у ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)», де зарекомендував себе з негативного боку.
Як слідує зі змісту довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_8 , який відбуває покарання у ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)», останній допустив двадцять п`ять порушень вимог режиму відбування покарання, за що притягнутий до дисциплінарної відповідальності як правами начальника відділення, так і правами начальника установи, зокрема: одинадцять разів оголошено догану, дев`ять разів оголошено сувору догану, п`ять разів поміщений до ДІЗО.
Всі порушення мали місце з 12 вересня 2017 року по 19 січня 2018 року, всі стягнення не зняті й не погашені.
Засуджений заохочень протягом часу відбування покарання не має.
Як особа засуджений характеризується негативно.
Ставлення до праці негативне, засуджений не працевлаштований, від праці ухиляється, на заходи виховного впливу не реагує, свідомо не виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань, умисно уникає робіт із самообслуговування.
Зазначене вище свідчить про те, що застосування щодо засудженого ОСОБА_8 заходів впливу є безуспішним, а тому накладення у конкретному випадку стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) є виправданим та доцільним.
Тому, доводи апеляційної скарги сторони захисту з приводу того, що накладене на засудженого ОСОБА_8 дисциплінарне стягнення у виді поміщення до ПКТ є занадто суворим, - дійсності не відповідають, і спростовуються матеріалами подання.
Порушень порядку застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі та процедури дисциплінарного провадження, як на те посилається адвокат засудженого, - не встановлено.
За таких підстав, колегія суддів прийшла до висновку про обґрунтованість та законність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, а тому залишає її без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2018 року, якою подання начальника державної установи «Петрівська виправна колонія (№49)» задоволено та поміщено засудженого ОСОБА_8 , який відбуває покарання у ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)», до приміщення камерного типу на строк три місяці залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4