Дата документу 25.10.2018 Справа № 322/960/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №322/960/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/69/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000310 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

прокурор Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт належного ОСОБА_9 предмету, схожого на ніж, що візуально підпадає під категорію ножів холодної зброї, який 18 вересня 2018 року вилучено під час огляду місця події, і який знаходиться в Новомиколаївському відділенні поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим не доведено, що вилучений ніж може відноситися до холодної зброї, а відтак річ, накласти арешт на яку просить слідчий, не відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України, а тому на неї не може бути накладено арешт.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що слідчим не з`ясовано, яким чином встановлено, що у барсетці знаходиться ніж, хто та на якій підставі провів огляд барсетки. При цьому у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б стали підставою для проведення 18 вересня 2018 року огляду місця події. А тому проведений органом досудового розслідування 18 вересня 2018 року огляд місця події фактично є обшуком, який здійснюється лише після внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Тому слідчий суддя дійшов висновку, що протокол огляду місця події являється недопустимим доказом і не може бути використаний при вирішенні питання про накладення арешту на майно.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вищезазначену ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про арешт майна задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що органом досудового розслідування дотримано процедуру звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме ніж, який є предметом злочину.
Крім того, прокурор зазначив, що слідчий суддя в порушення вимог кримінального процесуального закону належним чином не повідомив прокурора про розгляд клопотання. Суд не навів жодних доводів в обґрунтування відмови в задоволенні клопотання слідчого, а обмежився проголошенням вступної та резолютивної частини ухвали. При цьому суд зазначив, що повний текст ухвали буде проголошено о 17 годині 10 хвилин 25 вересня 2018 року, хоча згідно з графіком трудового розпорядку дня суду, робочий час закінчується о 17 годині 15 хвилин, що свідчить про упереджене ставлення слідчого судді до органів досудового розслідування та прокуратури.
Також, на думку прокурора, слідчий суддя неоднаково застосовує норми кримінального процесуального закону при розгляді клопотань про арешт майна, оскільки по іншим справам аналогічної категорії слідчим суддею постановлено ухвали про накладення арешту на майно, де предметом був ніж.
Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про арешт належного ОСОБА_9 предмету, схожого на ніж, що візуально підпадає під категорію ножів холодної зброї, який 18 вересня 2018 року вилучено під час огляду місця події.

У клопотанні зазначив, що 18 вересня 2018 року близько 15 години 50 хвилин на околиці с.Новоукраїнка Новомиколаївського району Запорізької області, неподалік току №2 на узбіччі автодороги виявлено громадянина ОСОБА_10 , поруч з яким знаходилася підозріла чорна чоловіча шкіряна барсетка, яка, зі слів ОСОБА_10 , належить його товаришу ОСОБА_11 . При перевірці вмісту вказаної барсетки, встановлено, що в ній знаходяться документи на ім`я ОСОБА_9 та інші речі, серед яких виявлено та вилучено ніж, який за своєю структурою візуально схожий на холодний вид зброї, у зв`язку з чим його вилучено.
Після цього, 18 вересня 2018 року в період часу з 16 години 21 хвилини по 17 годину 14 хвилин під час проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості на околиці с.Новоукраїнка Новомиколаївського району Запорізької області, напроти території механізованого току №2 на узбіччі асфальтової частини дороги було виявлено громадянина ОСОБА_10 , поруч з яким на асфальті лежала барсетка чоловіча чорного кольору шкіряна. Як пояснив ОСОБА_10 , вказана барсетка належить його товаришу ОСОБА_11 , інші анкетні дані йому не відомі. Що саме знаходиться у вказаній барсетці, ОСОБА_10 не відомо. Під час огляду барсетки виявлено документи на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 , а також ніж, який за своїми візуальними характеристиками упору на ручці, зубців на лезу, потовщення леза біля ручки, може відноситися до ножів категорії холодної зброї.
За даним фактом 18 вересня 2018 року розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.
А тому слідчий з метою збереження речових доказів просив накласти арешт на вказану річ, як на предмет злочину.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України, повинен був враховувати наступне: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчим суддею ці положення закону не в повній мірі враховані при розгляді клопотання.
Відповідно до матеріалів провадження, слідчий звернувся до Новомиколаївського районного суду Запорізької області з клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно з клопотанням та доданими до нього документами, в ході проведення огляду місця події органом досудового розслідування виявлено громадянина ОСОБА_10 , поруч з яким на асфальті лежала барсетка чоловіча, яка, зі слів останнього, належить іншій особі. В ході огляду вказаної барсетки виявлено документи на ім`я ОСОБА_9 , а також предмет схожий на ніж, який в подальшому було вилучено.
Прокурор вважає, що оскільки вказаний предмет за своїми зовнішніми характеристиками може відноситися до категорії холодної зброї, він вважається тимчасово вилученим майном, а тому виникає необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.
Перевіряючи доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів звертає увагу на наступне.
Відповідно до вимог ч.7 ст. 237 КПК України, предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.
За змістом цієї статті, лише вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Крім того, згідно з положеннями Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом Генеральної прокуратури України, Державної податкової адміністрації, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року за №51/401/649/471/23/1, до вилучених з обігу належать: предмети, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України; предмети, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством; документи, визначені законодавством та іншими нормативними актами.
Так, вилучений ніж, який візуально схожий за своєю структурою до холодного виду зброї, як це зазначено у витягу з ЄРДР від 18 вересня 2018 року та у клопотанні слідчого, може відноситись до предметів, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами, і які входять у перелік, визначений Положенням про дозвільну систему, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року, № 576.
Таким чином, у розумінні положень ч.7 ст.237 КПК України, зазначений ніж не може вважатися тимчасово вилученим майном, а тому слідчий не зобов`язаний був звертатись до слідчого судді з клопотанням про його арешт.
Крім того, в клопотанні зазначено, що вказаний ніж належить ОСОБА_9 , проте на підтвердження цього факту слідчим та прокурором не надано жодних доказів.
Сам ОСОБА_9 по обставинам провадження не допитаний.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає, проте, не може погодитись з мотивами, з яких суд відмовив у задоволенні клопотання.
Так, слідчий суддя, окрім іншого, зазначив, що проведений органом досудового розслідування огляд місця події фактично є обшуком, тобто мав здійснюватись тільки після внесення відомостей до ЄРДР.
Проте, такі висновки слідчого судді нічим не підтверджені, суперечать наданим матеріалам провадження, та по своїй сутті є припущеннями.
Так, згідно з відомостями з протоколу огляду місця події, які не спростовані у встановленому законом порядку, вищевказаний ніж вилучений з барсетки, яка знаходилася на відкритій ділянці місцевості поруч з громадянином ОСОБА_10 , який вказав, що барсетка належить його товаришу ОСОБА_11 . Барсетку передано на зберігання ОСОБА_10 для подальшої передачі ОСОБА_9 .
Огляд проводився 18 вересня 2018 року з 16 години 21 хвилини до 17 години 19 хвилин.
Відповідно до положень ч.3 ст.214 КПК України, огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після завершення огляду.
Відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України, внесені 18 вересня 2018 року о 19 годині 04 хвилини, тобто з дотриманням вимог ст.214 КПК України, а висновки слідчого судді про протилежне, суперечать матеріалам провадження.
Також колегія суддів вважає передчасними висновки слідчого судді про недоведеність того, що вилучений ніж може відноситись до холодної зброї, оскільки на час розгляду клопотання слідчим суддею кримінальне провадження було тільки розпочато, тобто всі необхідні слідчі та процесуальні дії з об`єктивних причин ще не були виконанні.
З врахуванням викладеного, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали - про відмову у задоволенні клопотання слідчого з наведених вище підстав.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт належного ОСОБА_9 предмету, схожого на ніж, що візуально підпадає під категорію ножів холодної зброї, який 18 вересня 2018 року було вилучено під час огляду місця події, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні вищезазначеного клопотання слідчого, з підстав викладених в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4