Справа № 456/2942/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/543/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.04.2018р. щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

законних представників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_17 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.04.2018р. визнано винуватими та засуджено:

ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 104 КК України неповнолітнього ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України на неповнолітнього ОСОБА_7 покладено процесуальні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання;

ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 104 КК України неповнолітнього ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України на неповнолітнього ОСОБА_8 покладено процесуальні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання;

ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 104 КК України неповнолітнього ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України на неповнолітнього ОСОБА_9 покладено процесуальні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання.

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про відшкодування 7326 грн. матеріальної шкоди та 67000 грн. моральної шкоди.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 5000 грн. витрат на правову допомогу.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на користь держави по 790,96 грн. витрат на залучення експерта з кожного.
Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, у період часу з 12.06.2017р. по 19.06.2017р. близько 24 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступив у попередню змову з неповнолітніми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою викрадення чужого майна, зайшли на подвір`я будинку ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: Львівська область, Стрийський район, хутір Смоляний, та реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підійшли до підсобного приміщення ОСОБА_6 , а ОСОБА_8 по домовленості з ними, залишився стояти поблизу будинку ОСОБА_6 з метою попередити ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про можливість виявлення їх злочинних дій сторонньою особою.
У подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_9 шляхом взлому навісного замка, проникли у підсобне приміщення ОСОБА_6 , звідки таємно викрали майно потерпілого ОСОБА_6 , а саме: маску захисну торгової марки «SHERMAN» моделі «Prof» в кількості 1 шт. вартістю 1144,20 гривень, круги відрізні по металу з написом «ANDRE», 41-125х1х22,2 в кількості 233 шт. вартістю 23 гривні кожен, загальною вартістю 5359 гривень, круги відрізні по металу з написом «INOX», 125х1х22,2 в кількості 16 шт., вартістю 23 гривні кожен, загальною вартістю 368 гривень, круги відрізні по металу з написом «INCO FLEX», 41-150х1,6х22,23 в кількості 17 шт., вартістю 25 гривень кожен, загальною вартістю 425 гривень, круг пелюстковий торцевий 125х22,2мм в кількості 1 шт., вартістю 55 гривень, круг шліфувальний 125х22,2 мм в кількості 12 шт, вартістю 15 гривень кожен, загальною вартістю 180 гривень, круг полірувальний 125 мм, в кількості 1 шт., вартістю 247 гривень, пристрій для зняття підшипників торгової марки «MIOL» 75 мм в кількості 1 шт., вартістю 49,70 гривень, круглогубці 160 мм, в кількості 1 шт., вартістю 35 гривень, плоскогубці з написом «DROP FORGED» 180 мм, в кількості 1 шт., вартістю 34,30 гривень, розвідний гайковий ключ 36 мм, в кількості 1 шт., вартістю 63,60 гривень, дриль електрична «Фіолент» моделі «МСУЗ-13-РЄ» в кількості 1 шт., вартістю 546,70 гривень, кутову шліфувальну машину торгової марки «DeWALT» моделі «D28136», в кількості 1 шт., вартістю 1852,80 гривень, набір автомобільного інструменту торгової марки «ТОРЕХ» 72 одиниці, в кількості 1 шт., вартістю 597,60 гривень, набір автомобільного інструменту 1/4, 3/8 21 одиниця, в кількості 1 шт., вартістю 95,20 гривень, набір автомобільного інструменту торгової марки «YATO» (біти 30 та 75 мм, тримач для біт 1/2) 11 одиниць, вартістю 193,60 гривень.
У подальшому ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну 11246,70 гривень.
Не погоджуючись із даним вироком потерпілий ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, вірність кваліфікації дій обвинувачених та обране їм покарання, просить вироку суду змінити у частині вирішення його цивільного позову та стягнути з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 по 10 000 грн. моральної шкоди. Відмовляється від своїх позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки останній є сиротою.
В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що оскаржуваний вирок винесено з грубими порушеннями норм процесуального права. Так, підготовче судове засідання, всупереч вимогам ч.2 ст. 314 КПК України, було проведено за його відсутності. При цьому, зазначає про наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки зазначені у ньому обставини не відповідають дійсності. Так, в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачені скоїли крадіжку його майна з 12.06.2017р. по 19.06.2017р. Разом з тим, стверджує, що обвинувачені два рази скоїли крадіжку із належного йому приміщення. Дана обставина була встановлена у ході судового розгляду, проте не відображена судом першої інстанції у вироку.

Окрім цього, покликається на те, що суд першої інстанції не встановив обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, однак, в обвинувальному акті така обставина наведена вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Не погоджується із висновком суду першої інстанції у частині вирішення його цивільного позову. Зазначає, що незаконними діями обвинувачених, які навіть не вибачились, йому було завдано непоправиму моральну шкоду, що полягає у сильних душевних стражданнях, які у подальшому проявилися частково на його здоров`ї, зокрема, часті головні болі, піднімається тиск, порушення сну. За таких обставин, вважає, що є всі підстави для стягнення на його користь моральної шкоди у вищезазначеному розмірі.

Щодо завданої злочином матеріальної шкоди, то апелянт наголошує, що у суді першої інстанції він пояснив, що йому було повернуто не всі речі, і розписка про отримання речей стосується лише того майна, яке було вилучено в обвинувачених. Покликається на те, що ніякої заяви про відсутність претензій до обвинувачених він не писав.

Вказує, що у цивільному позові ним зазначено речі, які не було повернуто або такі є розкомплектовані. Ринкова вартість зазначених ним у цивільному позові речей встановлена висновком експерта, які знаходиться у матеріалах кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили таку задоволити, виступ прокурора про безпідставність поданої апеляційної скарги, з огляду на законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку суду, думку неповнолітніх обвинувачених, їх законних представників та захисників, які заперечили апеляційну скаргу потерпілого та просили оскаржуваний вирок залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

В апеляційному порядку фактичні обставини кримінального провадження, вірність кваліфікації дій обвинувачених та обране їм покарання не оскаржується.
Апеляційні вимоги потерпілого зводяться до зміни вироку суду у частині вирішення його цивільного позову та необхідності стягнення з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 по 10 000 грн. моральної шкоди.
Оскаржуваним вироком відмовлено у задоволенні позову потерпілого ОСОБА_6 до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про відшкодування, зокрема, 67000 грн. моральної шкоди.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції не взяв до уваги покликання потерпілого ОСОБА_6 про те, що діями обвинувачених йому заподіяна моральна шкода у сумі 67 000 гривень, оскільки позивач не представив суду жодного доказу на підтвердження наведених у позовній заяві обставин, зокрема, те, що через крадіжку потерпілий не зміг виїхати в Польщу згідно відкритої візи та за п`ять місяців він міг заробити за кордоном 60000 гривень, та на оформлення термінової візи він затратив приблизно 7000 грн.
Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як передбачено п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, за відсутності у матеріалах кримінального провадження доказів на підтвердження обставин викладених потерпілим у позовній заяві, зокрема, у частині відшкодування моральної шкоди, обґрунтовано відмовив у задоволенні таких позовних вимог.
Оскаржуючи таке рішення суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що незаконними діями обвинувачених йому було завдано непоправиму моральну шкоду, що полягає у сильних душевних стражданнях, які у подальшому проявилися частково на його здоров`ї, зокрема, часті головні болі, піднімається тиск, порушення сну.

Разом з тим, будь яких доказів на підтвердження таких своїх апеляційних доводів, потерпілий ОСОБА_6 суду апеляційної інстанції не представив, а тому колегія суддів визнає подану потерпілим апеляційну скаргу необґрунтованою, та вважає, що оскаржуваний вирок відповідає вимогам ч. 1 ст. 370 КК України, підстав для його зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.04.2018р. щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3