Провадження № 11-кп/792/287/18
Категорія: ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2018 Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 13 лютого 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.11.2015 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України на п`ять років позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області від 25.01.2016 року вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.11.2015 року залишено без змін.
ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням обмеженням волі. Вказує, що відбув частину покарання необхідну для вирішення питання заміни покарання більш м`яким, немає стягнень, має на утриманні доньку, яка потребує постійного догляду.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 більшу частину покарання відбув у ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», оскільки судами постійно розглядаються його заяви та скарги, відповідно до характеристики з Райківецької ВК №78 від 27.10.2016 року ОСОБА_8 на шлях виправлення не став (особа справа т.1 а.с.58-59). Окрім того, згідно опитувального листа про переведення до дільниці соціальної реабілітації засудженого усі керівники частин та служб установи Райківецької ВК №78 заперечили проти такого переведення (т.1 а.с.57).

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник засудженого подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити заяву засудженого ОСОБА_8 в повному обсязі, замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, а саме обмеженням волі.

Свої вимоги аргументує тим, що під час розгляду заяви засудженого було заслухано представника СІЗО який пояснив, що до ОСОБА_8 за час перебування його в СІЗО м. Хмельницького стягнення не застосовувались, особова справа, яка досліджувалася судом першої інстанції, містить довідку про відсутність стягнень за час перебування ОСОБА_8 і в Райківецькій ВК №78, а опитувальний лист, на думку захисника, суд мав би оцінити критично, оскільки він складався в той час коли ОСОБА_8 перебував у виправній колонії нетривалий термін і адміністрація не мала ще можливості в повній мірі дослідити особу засудженого.

Вказує апелянт і про те, що звернення засудженого ОСОБА_8 із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами не можна вважати, як доказ того, що він не став на шлях виправлення, так як кожна особа має право захищати свої права, які, на її думку, є порушеними, отже звернення із заявами про перегляд вироку не може бути підставою відмови засудженому ОСОБА_8 у задоволенні його заяви про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Крім того, як зазначає захисник, судом досліджувався оригінал довідки про стан здоров?я доньки засудженого, яка страждає на важку хворобу епілепсію та проживає із матір?ю ОСОБА_8 і потребує щоденного прийняття ліків, що в свою чергу потребує великих матеріальних затрат, інших родичів, які б могли допомогти дитині немає, а заміна невідбутої частини покарання обмеженням волі дозволить ОСОБА_8 працювати і відповідно допомагати своїй дитині.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, засудженого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив щодо її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та особової справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

Відповідно до ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Заміна невідбутої частини покарання більш м?яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та особової справи засудженого ОСОБА_8 , останній відбув половину строку покарання, призначеного йому вироком Славутського міськрайонного суду від 09 листопада 2015 року, до дисциплінарної відповідальності він не притягувався, але разом з тим у нього відсутні і заохочення, ОСОБА_8 не працює, більшу частину покарання відбув у ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор». Наявна в матеріалах особової справи характеристика з Райківецької ВК №78 від 27.10.2016 року не свідчить про те, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення (особа справа т.1 а.с.58-59). Будь-які інші докази сумлінної поведінки та ставлення до праці засудженого в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких і під час розгляду справи апеляційним судом.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м?яким.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухвали суду першої інстанції та безпідставність доводів апеляційної скарги захисника.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване рішення, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_8 в апеляційному порядку не виявлено.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 13 лютого 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2