Провадження № 1-кс/539/1353/2018
Справа № 539/3828/18
У Х В А Л А
23 жовтня 2018 року м. Лубни
ВСТАНОВИВ:
Дане клопотання мотивовано тим, що 09.10.2018 року до Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що 08.10.2018 року близько 22 год. 30 хв., невстановлена особа, шляхом відкриття вхідних дверей проникла до будинку по АДРЕСА_1 , де вчинила розбійний напад на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого застосовуючи фізичне насильство до потерпілої, заволоділа її грошовими коштами в сумі 3000 грн. та мобільним телефоном "Нокіа". Ступінь отриманих тілесних ушкоджень та сума завданого збитку встановлюються.
В ході досудового розслідування допитані в якості свідків родичі потерпілої ОСОБА_5 дали покази про те, що після вчинення нападу на потерпілу, в спілкуванні з нею, вона їм говорила що вказаний злочин міг вчинити її онук ОСОБА_6 .
10.10.2018, відповідно до постанови прокурора Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відібрано біологічні зразки для проведення судових експертиз, а саме зрізано верхню частину нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом кистей обох рук а також проведено змиви з долонь обох рук.
Крім цього, 12.10.2018 року, під час проведення огляду у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було вилучено куртку зі шкірозамінника чорного кольору, штани чорного кольору, кросівки білі з червоними вставками, в які він був постійно одягнений до 10.10.2018 року.
Сторона обвинувачення вважає, що вилучені у ОСОБА_6 речі а також біологічні зразки могли зберегти на собі сліди вчинення злочину.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, незастосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.
Враховуючи вищевикладене, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також для збереження речових доказів, конфіскацію майна як виду покарання, для збереження слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, а також для встановлення всіх обставин вчиненого злочину та в подальшому для забезпечення відшкодування заявлених в ході досудового розслідування цивільних позовів, є потреба накладення арешту на вищезазначені речі та біологічні зразки.
В судовому засіданні слідчий вимоги клопотання підтримав, прохають накласти арешт на вказане майно та біологічні зразки.
Володілець тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.
У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності до п.1 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до п 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи, що стороною обвинувачення доведено необхідність накладення арешту на вищевказані речі, які були вилучені у ОСОБА_6 та в подальшому визнані речовими доказами, з метою досягнення повноти та всебічності розслідування зазначеного кримінального правопорушення, для збереження слідової інформації, слідчий суддя вважає, що клопотання в цій частині підлягає до задоволення.
Разом з тим, клопотання щодо накладення арешту на відібрані біологічні зразки для проведення судових експертиз, а саме зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом кистей обох рук а також змиви з долонь обох рук ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає, оскільки воно внесено не вчасно. Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Керуючись ст. ст.26, 98, 100, 110, 167, 170-174, 309, 395 КПК України, -
Накласти арешт на куртку ОСОБА_6 зі шкірозамінника чорного кольору, штани ОСОБА_6 чорного кольору, кросівки ОСОБА_6 білі з червоними вставками, які будуть зберігатися в камері речових доказів Лубенського ВП за адресою м. Лубни вул. Монастирська, 4, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1