Справа № 539/379/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 , його захисника - ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни кримінальне провадження №0001912 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білошапки Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, освіта середня технічна, непрацюючого, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.02.2017 року Зінківським районним судом в Полтавській області за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,

- 23.02.2017 року Гадяцьким районним судом в Полтавській області за ч.1 ст.186 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Ялпужень Чимишлінського району Республіки Молдова, громадянина України, освіта неповна середня, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Правожовтня Згурівського району Київської області, громадянина України, освіта середня-технічна, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

23.12.2017 близько 04 год. ранку ОСОБА_4 разом із своїм рідним братом ОСОБА_4 та знайомим ОСОБА_7 рухалися по тротуару із ринкової площі м. Лубни в напрямку майдану Володимирського у м. Лубни. Пройшовши магазин «Камелот», що по проспекту Володимирському вони зупинилися неподалік входу в Центральний парк культури та відпочинку й пішохідного переходу через проспект Володимирський. В цей час останні помітили як неподалік від них переходив дорогу на іншу сторону раніше незнайомий їм ОСОБА_9 . ОСОБА_9 пройшов магазин «Медок» та зайшов у двір між житловими будинками по проспекту Володимирському.

У свою чергу, ОСОБА_4 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 направилися за ОСОБА_9 та наздогнали його. Попередньо домовившись спільно здійснити напад на раніше їм незнайомого ОСОБА_9 з метою заволодіння його майном, ОСОБА_4 дістав паспорт громадянина України та представився працівником правоохоронного органу. В цей час ОСОБА_4 почав перевіряти вміст кишень верхнього одягу ОСОБА_9 з метою пошуку та вилучення майна потерпілого.

Після цього ОСОБА_4 попросив ОСОБА_9 надати йому мобільний телефон під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка. Коли потерпілий дістав телефон, ОСОБА_4 вихопив телефон з рук ОСОБА_9 та залишив собі. У свою чергу, ОСОБА_9 попросив повернути йому мобільний телефон, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, нанесли ОСОБА_9 серію ударів руками та ногами в ділянки голови та тулуба в загальній кількості не менше дев`яти ударів, від яких останній намагався захиститися, закриваючись руками. Після цього, з метою подолання опору та заволодіння речами потерпілого, ОСОБА_4 наступив ногою на ліву руку ОСОБА_9 , а ОСОБА_7 тримав праву руку ОСОБА_9 , наступивши на неї коліном правої ноги.

Утримуючи в такому положенні потерпілого, ОСОБА_4 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 заволоділи наручним годинником «Avon» ОСОБА_9 , а з безіменного пальця правої руки ОСОБА_9 . ОСОБА_11 зняв золоту весільну обручку, після чого швидко зникли з місця вчинення злочину, а майном розпорядилися на власний розсуд.

У результаті розбійного нападу на ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 заволоділи мобільним телефоном «Lenovo A6000» встановленою вартістю 1495 грн., наручним годинником «Avon» встановленою вартістю 166,67 грн. золотою весільною обручкою встановленою вартістю 2561,27 грн., спричинивши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 4222,94 грн.

У результаті розбійного нападу за вказаних вище обставин потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у виді ЧМТ, струсу головного мозку, синців навколо правого та лівого ока, носу з садном на його поверхні, синця з садном лобу зліва, в правій завушній ділянці, в ділянці верхньої губи з забитою раною, синців правого стегна та саден правої кісті, які відповідно до висновку СМЕ № 410 від 25.12.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово змінював свої показання. В остаточних показаннях свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково. Визнав, що здійснив напад на ОСОБА_9 з метою заволодіти його майном, однак при цьому вказав, що напад вчинив самостійно, за відсутності попередньої змови на вчинення розбійного нападу з ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , які лише взяли участь в бійці з ОСОБА_9 і не знали про мету нападу. Вказав, що 22.12.2017 року вони з братом, ОСОБА_4 , прибули в м.Лубни, щоб відпочити. Близько 21 год. до них приєдналися ОСОБА_13 та ОСОБА_7 і вони разом пішли в кафе «Шоколадка», де вживали алкогольні напої. Ще через деякий час вони вирушили в кафе «Бурбон», щоб там продовжити відпочивати. По дорозі в магазині «АТБ» придбали пиво, яке недопили і заховали неподалік кінотеатру «Київська Русь». В кафе «Бурбон» вони продовжили вживати алкогольні напої. Приблизно о 3 год. 30 хв. вони вчотирьох вийшли з кафе «Бурбон» вирушили в напрямку пл.Ярмаркової і біля кінотеатру «Київська Русь» дістали заховано пиво, яке почали допивати. В цей час ОСОБА_11 побачив, що зі сторони кафе «Бурбон» в їхньому напрямку рухався раніше невідомий ОСОБА_9 , який за 50 м від них перейшов на інший бік дороги і зупинився. Через кілька секунд ОСОБА_11 також перейшов дорогу, підійшов до ОСОБА_9 і попросив зателефонувати. Чоловік, тримаючи телефон в руках, відповів, що дасть зателефонувати зі своїх рук, після чого ОСОБА_11 вихопив у ОСОБА_9 телефон. ОСОБА_9 намагався забрати телефон, однак ОСОБА_11 відштовхнув ОСОБА_9 , який в свою чергу також штовхнув ОСОБА_14 , після чого ОСОБА_11 наніс удар кулаком правої руки в щелепу ОСОБА_9 , від якої він впав і з його руки впав годинник, який ОСОБА_11 забрав собі. В цей час до них підійшли ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 . Потім ОСОБА_9 встав і просив віддати телефон. В цей час ОСОБА_15 вирішив допомогти брату у вирішенні конфлікту та завдав кілька ударів кулаком ОСОБА_9 , після цього ОСОБА_11 також наніс один удар ліктем правої руки ОСОБА_17 , після яких потерпілий впав. Потім ОСОБА_11 сів на потерпілого і побачив на правій руці ОСОБА_9 золоте кільце, яке вирішив зняти. Відчувши, що він втомився від боротьби з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 покликав на допомогу ОСОБА_7 , який підійшов до нього і почав утримувати ліву руку ОСОБА_9 , в свою чергу ОСОБА_11 прижав коліном праву руку, з якої зняв кільце. Потім ОСОБА_11 підвівся і вони разом втекли з місця пригоди. Викрадений годинник ОСОБА_11 віддав своєму брату ОСОБА_18 , телефон продав ОСОБА_19 , а кільце вирішив віддати ОСОБА_7 для того, щоб він продав його в м.Києві.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово змінював свої показання. Згідно остаточних показань свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково. Визнав, що брав участь у нападі на ОСОБА_9 , однак напад і заволодіння майном відбулося спонтанно, без попередньої домовленості між обвинуваченими. Суду надав показання, згідно яких ввечері 22.12.2017 року він, брат ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 відпочивали в м.Лубни. Відвідували розважальні заклади, де вживали спиртні напої. Близько 4 год ранку 23.12.2017 року вони вчотирьох знаходилися на вулиці неподалік кінотеатру «Київська Русь», навпроти кіоску «Медок», де вживали пиво. В цей час побачили, що зі сторони кафе «Бурбон» в їх напрямку йшов потерпілий. Не доходячи до них, потерпілий перейшов дорогу. Через кілька секунд ОСОБА_11 пішов до потерпілого, який знаходився біля кіоску «Медок», а ще через деякий час до них вирушили ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 . Підійшовши, ОСОБА_15 побачив в руці ОСОБА_14 телефон і зрозумів, що телефон належить потерпілому, після цього ОСОБА_15 представився потерпілому працівником поліції, а ОСОБА_11 здійснив обшук ОСОБА_9 . Потім між ОСОБА_9 та ОСОБА_20 розпочалася бійка, а ОСОБА_15 вирішив допомоги брату і вдарив кілька разів кулаком правої руки в голову ОСОБА_9 , також один удар ліктем потерпілому наніс ОСОБА_11 , від чого ОСОБА_9 знову впав. Лежачи, ОСОБА_9 почав хапати за руки ОСОБА_14 та ОСОБА_21 і в цей час кілька ударів ОСОБА_9 завдав ОСОБА_11 . Потім ОСОБА_15 та ОСОБА_7 забрали ОСОБА_14 від ОСОБА_9 . Після цього вони залишили потерпілого та викликали ОСОБА_22 і попросили його відвезти їх додому. Дорогою ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_22 золоте кільце в завдаток за перевезення.

Згідно уточнених показань обвинуваченого ОСОБА_7 , він свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Зазначив, що в ніч з 22.12.2017 року на 23.12.2017 року він, ОСОБА_23 та брати ОСОБА_24 відпочивали в м.Лубни, відвідували розважальні заклади, де вживали алкогольні напої. Близько 3 години ночі вони вийшли з кафе «Бурбон» та попрямували до Ринкової площі, недалеко від якої зупинилися випити пиво на парапеті. В цей момент побачили, що до них наближається раніше невідомий їм чоловік, ОСОБА_9 , який за 20 м перейшов дорогу та зайшов за магазин « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Після цього ОСОБА_11 пішов до чоловіка, а через короткий проміжок часу до них вирушили ОСОБА_23 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 . Підійшовши до ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , ОСОБА_7 побачив, що у останнього в руці телефон. Оскільки до цього у ОСОБА_14 не було телефона при собі, ОСОБА_7 здогадався, що цей телефон ОСОБА_11 викрав у потерпілого. Потім ОСОБА_15 представився працівником поліції, а ОСОБА_11 став обшукувати ОСОБА_9 . В свою чергу потерпілий просив віддати йому телефон, пропонував гроші, а ще через деякий час ОСОБА_24 почали бити ОСОБА_9 . В свою чергу ОСОБА_7 та ОСОБА_23 стояли в 3 метрах від них і після початку побиття ОСОБА_23 залишив місце пригоди. Потім ОСОБА_11 покликав на допомогу ОСОБА_7 . Підійшов до потерпілого, ОСОБА_7 почав утримувати ліву руку ОСОБА_9 , якою він тримав ОСОБА_21 за кофту, і прижав її коліном до землі. В цей час ОСОБА_15 знаходився біля ніг потерпілого, а ОСОБА_11 утримував праву руку і знімав з ОСОБА_9 золоте кільце. Потім вони встали і почали тікати. По дорозі зустріли ОСОБА_25 . Потім на виклик ОСОБА_26 приїхав ОСОБА_22 для того, щоб відвести їх додому. Однак, виявилося, що коштів у них немає і вони домовилися розрахуватися пізніше. Потім ОСОБА_7 заснув в автомобілі і про що спілкувалися хлопці він не знає. На наступний день ОСОБА_7 повинен був їхати до бабусі в м.Київ. Вранці він зустрівся з ОСОБА_27 , який передав йому кільце і попросив його продати в м.Київ. Потім в м. Києві ОСОБА_7 попросив бабусю здати кільце в ломбард.

Вина обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, підтверджується наступними доказами:

- наданими в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який суду пояснив, що в ніч з 22.12. на 23.12.2017 року відпочивав в кафе «Бурбон» зі своїми друзями. Близько 4 год. ранку в стані алкогольного сп`яніння вирушив до дому за адресою вул.Першотравнева, 20б. Біля магазину «Медок» до нього підійшли 4 невідомі особи та представилися працівниками поліції. Потім один з них попросив телефон подзвонити, на що ОСОБА_9 погодився, але з його рук і набрав телефон, який вони продиктували. В цей час один з чоловіків вихопив телефон і поклав собі в кишеню. Потерпілий просив віддати телефон, однак чоловіки відмовилися. Через деякий час один з них сказав: «Хватить з ним гратися», і один з чоловіків, нижчий за всіх, наніс ОСОБА_9 один удар кулаком в обличчя зліва, від чого він впав. Потерпілий намагався підвестися, однак не зміг оскільки закрутилася голова і він впав на землю, після цього чоловіки підійшли до нього і почали наносити удари. Хто наносив удари, механізм і локалізацію нанесення ударів він не пам`ятає, проте чув, що один з хлопців просив його не бити. Потім нападники зняли з нього золоту обручку, годинник і почали тікати. Після цього потерпілий пішов до дому, а вранці звернувся до поліції.

- Показаннями свідка ОСОБА_28 , який суду пояснив, що в грудні 2017 року він разом з ОСОБА_9 та іншими друзями гуляли в кафе «Бурбон», де вживали алкогольні напої, після чого ОСОБА_9 пішов додому. Наступного ранку ОСОБА_9 приїхав до нього та повідомив, що біля кафе «Медок» на нього напали четверо осіб і забрали годинник та телефон.

- Показаннями свідка ОСОБА_29 , яка суду пояснила, що є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_7 23.12.2017 року її син поїхав до бабусі ОСОБА_30 в м.Київ. 26.12.2017 року ранком їй подзвонила сестра і сказала, що сина забрали в поліцію, після чого вона поїхала у відділ поліції, де їй розказали, що син затриманий за підозрою в розбійному нападі. Також повідомили, що її син повіз викрадене золоте кільце в м.Київ. Після цього вона подзвонила свекрусі і в розмові остання їй розказала, що до неї приїжджав ОСОБА_7 і попросив продати золоте кільце. ОСОБА_29 попросила забрати викрадене кільце і повернути їй. Також повідомила, що в особистому спілкуванні син розказав обставини тих подій, при цьому повідомив, що потерпілого не бив, а продати кільце попросив ОСОБА_23

- Показаннями свідка ОСОБА_31 , яка суду пояснила, що є дружиною обвинуваченого ОСОБА_21 . 23.12.2017 року за місцем її проживання з чоловіком було проведено обшук, під час якого було знайдено наручний годинник.

- Показаннями свідка ОСОБА_22 , який суду пояснив, що в кінці грудня 2017 року, точної дати він не пам`ятає, він підробляв таксистом в м.Лубни, і в цей час йому надійшов телефонний дзвінок від однокласника ОСОБА_26 , який попросив забрати його біля РАЦС і підвезти в с.Вовчик, на що він погодився. Приїхавши до ОСОБА_32 до нього підійшли ОСОБА_23 і ОСОБА_11 , а через деякий час ОСОБА_15 і ОСОБА_7 . Всі чоловіки були в стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_15 запропонував поїхати до банкомату, оскільки у них не було грошей з собою. Вони під`їхали до кількох банкоматів, однак жоден з них не працював, після чого йому запропонували золоте кільце в якості завдатку за перевезення, на що він погодився. Наступного дня він їздив у справах і попросив ОСОБА_26 йому допомогти. Перебуваючи в с.Вовчик на зупинці вони зустріли ОСОБА_7 , якому за пропозицією ОСОБА_26 він віддав золоте кільце. Після цього за пропозицією ОСОБА_26 вони прибули в с.Висачки, де у братів ОСОБА_24 придбав чорний, сенсорний телефон Lenovo за 400 грн. Через кілька днів до нього приїхала поліція і попросила показати його телефон, ідентифікували його, як викрадений у ОСОБА_9 , а потім попросили поїхати у відділ поліції.

- Показаннями допитаного в порядку ст.225 КПК України свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що в ніч з 22.12.2017 року на 23.12.2017 року він, ОСОБА_15 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 гуляли в м.Лубни, відвідували розважальні заклади та вживали алкогольні напої. Вночі, точний час він не пам`ятає, вони перебували магазину «Камелот», що знаходиться при вході в парк. В цей час в їх сторону йшов невідомий чоловік і за 12 м перейшов дорогу. ОСОБА_15 пішов до цього чоловіка і попросив цигарку і через короткий проміжок часу ОСОБА_13 , ОСОБА_11 і ОСОБА_7 також підійшли до них. Потім ОСОБА_15 дістав паспорт і почав показувати його як посвідчення поліцейського, а ОСОБА_11 сказав, що буде проводити обшук, з метою виявлення наркотиків і почав обшукувати ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_13 помітив, що у ОСОБА_14 в руках опинився телефон потерпілого. Потім потерпілий сказав, що сходить по гроші і вони разом погуляють, на що ОСОБА_15 став вимагати завдаток у вигляді золотої обручки ОСОБА_9 , яку намагався зняти з руки потерпілого. ОСОБА_9 чинив опір, а тому ОСОБА_15 його вдарив. ОСОБА_13 крикнув ОСОБА_18 , щоб той перестав бити потерпілого. Також до ОСОБА_21 підійшов брат ОСОБА_11 і просив його заспокоїтися, однак ОСОБА_15 знову вдарив ОСОБА_9 , на що потерпілий також вдарив ОСОБА_21 , після чого ОСОБА_15 та ОСОБА_11 звалили ОСОБА_9 на землю і почали його бити. ОСОБА_7 не бив потерпілого і намагався їх розборонити. Потім ОСОБА_24 попросили ОСОБА_7 потримати руку потерпілого, на що він погодився. Побачивши такі події ОСОБА_13 злякався і почав тікати, а через деякий ОСОБА_33 та ОСОБА_34 і ОСОБА_7 його наздогнали і ОСОБА_15 сказав, що якщо він комусь розкаже про ці події, вони скажуть, що він також приймав в них участь. Потім ОСОБА_13 викликав ОСОБА_22 , який підробляв таксистом і попросив їх підвезти додому. Грошей в них не було і ОСОБА_15 попросив підвезти їх до банкомату, проте виявилося, що грошей на картці у нього немає. Після чого намагалися здати в ломбард золоте кільце, яке, як повідомили хлопці, вони зняли з потерпілого. Проте, це їм не вдалося і ОСОБА_15 запропонував ОСОБА_22 кільце в завдаток, на що він погодився і розвіз їх по домам. Наступного ранку до ОСОБА_13 приїхав ОСОБА_22 допомогти йому у побутових справах і в розмові ОСОБА_13 запропонував йому поїхати до ОСОБА_21 і придбати у нього телефон «Леново», на що він погодився. По дорозі за вказівкою ОСОБА_21 вони заїхали до ОСОБА_7 і віддали йому золоте кільце. Через деякий час ОСОБА_22 подзвонив ОСОБА_13 і повідомив, що до нього приїхала поліція. Зрозумівши у чому справа ОСОБА_13 вирішив подзвонити в поліцію і розказати про обставини тієї ночі.

- Показаннями свідка ОСОБА_35 який суду пояснив, що працює слідчим в Лубенському ВП. Вказав, що проводив слідчі експерименти з обвинуваченими, під час яких останні добровільно продемонстрували обставини нападу на ОСОБА_9 . При цьому зазначив, що жодного тиску на обвинувачених не чинилося.

- Протоколом огляду місця події від 24.12.2017 року, а саме: прилеглої території до будинку АДРЕСА_3 , в якому зафіксовано місцевість, де був вчинений злочин.

- Висновком судово-медичної експертизи № 410 від 27.12.2017 року, згідно якого у ОСОБА_9 встановлені тілесні ушкодження у вигляді ЧМТ, струсу головного мозку, синців навколо правого та лівого ока, носу з садном на його поверхні, синця з саднами лобу зліва, в правій завушній ділянці, в ділянці верхньої губи з забитою раною на його поверхні, синців правого стегна, саден правої кисті, які утворилися не менш як від дев`ятикратної дії тупого (тупих) предмету (предметів), можливо в указаний підекспертним строк та при вказаних обставинах і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження в цілому не могли утворитися внаслідок падіння останнього з положення стоячи на площину.

- Протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписами до нього від 16.01.2018 року, з участю потерпілого, під час проведення якого ОСОБА_9 докладно та послідовно розповів і продемонстрував, яким чином та за яких обставин на нього вчинили напад біля магазину «Медок» по просп. Володимирському в м.Лубни. При цьому, результати слідчого експерименту збігаються з власними показаннями ОСОБА_9 , наданими в судовому засіданні.

- Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 48 від 13.02.2018 року, згідно якого виявлені при судово-медичній експертизі ОСОБА_9 тілесні ушкодження (висновок експерта № 410 від 27.12.2017 року) могли утворитися при обставинах, що викладені у протоколі слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_9 від 16.01.2018 року

- Протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписами до нього від 13.01.2018 року, за участі ОСОБА_13 , за результатами якого підтвердилась версія того, що ОСОБА_4 , ОСОБА_4 здійснили напад на ОСОБА_9 , спільно наносили удари потерпілому ОСОБА_9 , а ОСОБА_7 долав опір потерпілого, тримаючи його за руку, заволодівши майном потерпілого. Результати слідчого експерименту збігаються з його власними показаннями ОСОБА_13 , наданими в судовому засіданні в порядку ст.225 КПК України.

- Протоколами проведення слідчих експериментів з ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , під час проведення яких вони докладно і послідовно розповіли і продемонстрували яким чином та за яких обставин вони здійснили напад на ОСОБА_9 біля магазину «Медок» в м.Лубни та заволоділи телефоном, золотим кільцем та годинником ОСОБА_9

- Протоколом огляду від 26.12.2017 року з фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_22 добровільно передав для огляду телефон Lenovo A6000.

- Висновком товарознавчої експертизи від 03.01.2018 року № 965, згідно якої ринкова вартість мобільного телефону Lenovo A6000 може складати 1 495 грн 00 коп.

- Протоколом огляду від 28.12.2017 року з фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_29 добровільно передала для огляду обручку жовтого кольору, чек Київського відділення № 23 ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» № 1011826 від 28.12.2017 року, договір № 17033992 на суму кредиту 1624 грн, сума викупу 1689 грн.

- Листом ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» № 9/1 від 12.01.2018 року, згідно якого ОСОБА_36 зверталася до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» з приводу закладу обручки, яку в подальшому викупила відповідно до чеку № 1011826 від 28.12.2017 року.

- Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 28.12.2017 року, під час якого ОСОБА_9 впізнав належну йому обручку.

- Висновком товарознавчої експертизи від 17.01.2018 року № 37, згідно якого ринкова вартість каблучки, виготовленої із золота 585 метричної проби, вагою 2,8 г, може складати 2 561 грн 27 коп.

- Протоколом обшуку від 28.12.2017 року у помешканні ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено наручний годинник AVON, паспорт ОСОБА_21 , куртку та штани, в яких останній був одягнутий 23.12.2017 року.

- Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 12.01.2018 року, під час якого ОСОБА_9 впізнав належний йому годинник AVON.

- Висновком товарознавчої експертизи від 12.01.2018 року № 12, згідно якого ринкова вартість годинника AVON може складати 166 грн 67 коп.

- Протоколами тимчасового доступу до речей та документів від 22.01.2018 року, під час якого оператори стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар» надали інформацію про адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок телефонних номерів ОСОБА_22 , ОСОБА_26 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 . Отримана інформація узгоджується з показаннями обвинувачених, потерпілого, ОСОБА_26 та ОСОБА_22 щодо маршруту їх переміщення 23.12.2017 року.

- Протоколами перегляду відеозаписів від 15.01.2018 року з магазину «АТБ», ресторану «Бурбон», магазину « ІНФОРМАЦІЯ_6 », магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 », магазину « ІНФОРМАЦІЯ_8 », сигаретного кіоску ПП « ОСОБА_37 », кафе « ІНФОРМАЦІЯ_9 », під час якого встановлено маршрут переміщення обвинувачених та потерпілого, який узгоджується з їх власними показаннями.

Відповідно до п.п. 6, 22 постанови пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства. Розбій вважається закінченим з моменту такого нападу, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Пунктом 9 вищезазначеної постанови пленуму Верховного Суду України передбачено, що небезпечне для життя чи здоров`я насильство (ст.187 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

Згідно п. 24 вказаної постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності», злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Положеннями ч. 3 ст. 28 КК України визначено, що вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення.

Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії до готування злочину, а також у процесі замаху на злочин. Як випливає із ч. 2 вказаної статті, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо.

Аналізуючи всі зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що в діях обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 міститься склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, за ознаками скоєння ними нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_9 із застосуванням до нього насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, під час якого ОСОБА_38 та ОСОБА_39 завдали ОСОБА_9 не менше 9 ударів, а ОСОБА_7 утримував руку потерпілого з метою подолання його опору, вчиненого за їх попередньою змовою.

В свою чергу доводи ОСОБА_4 , ОСОБА_4 щодо обставин вчинення злочину, а саме те, що напад розпочав ОСОБА_11 , а ОСОБА_15 та ОСОБА_7 лише приєдналися до цього нападу, а тому у них не було попередньої домовленості, судом відхиляються.

Такі доводи спростовуються фактами, встановленими судом, на підставі досліджених доказів.

Так, спільні дії обвинувачених, які полягали в нападі на потерпілого і заволодіння його майном підтверджується показаннями свідка ОСОБА_40 , який зазначив, що брати ОСОБА_24 безпосередньо здійснили напад на потерпілого, під час якого заволоділи його телефоном, при цьому в наступному покликали на допомогу ОСОБА_7 , на що він погодився.

На спільність дій обвинувачених вказав і потерпілий ОСОБА_9 , який зазначив, що до нього підійшли 4 особи і після відмови віддати своє майно, йому почали завдавати удари.

Крім того, ОСОБА_15 та ОСОБА_41 повідомили, що побачили в руках у ОСОБА_14 викрадений телефон, після цього бачили як ОСОБА_11 проводив обшук потерпілого. Корислива мета таких дій ОСОБА_14 була очевидною для всіх учасників подій і такі дії ОСОБА_14 були схвалені ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , оскільки вони стали допомагати долати опір потерпілого.

На наявність у обвинувачених спільного умислу на заволодіння майном потерпілого вказує також їх поведінка безпосередньо після вчинення злочину. Так, після заволодіння майном ОСОБА_9 обвинувачені почали тікати з місця події, а потім спільно вживали активних заходів, направлених на збут викраденого майна.

Наведені конклюдентні дії обвинувачених, зокрема, спільне застосування фізичного насильства до потерпілого, під час якого вони заволоділи його майном, послідовність і узгодженість дій співвиконавців після заволодіння майном ОСОБА_9 щодо втечі з місця події, спільні і узгоджені дії обвинувачених щодо розпорядження викраденим майном, в сукупності вказують на наявність попередньої змови всіх обвинувачених на вчинення розбійного нападу.

Вказані дії ОСОБА_4 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_7 відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що він вину у вчиненні злочину визнав, в скоєному кається, попрохав вибачення у потерпілого, взяв участь у відшкодуванні завданої шкоди, активно сприяв розкриттю злочину, визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_4 є те, що вони взяли участь у відшкодуванні завданої шкоди, активно сприяли розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочину, оскільки він вчинив злочин, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення умисних злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , які є осудним, суд вважає за необхідне призначити їм покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією майна.

Разом з тим, враховуючи наслідки вчиненого злочину, ОСОБА_7 , зважаючи на те, що мав місце одиничний злочин, враховуючи незначну роль ОСОБА_7 у вчиненні злочину, яка в короткий проміжок часу полягала в утриманні руки ОСОБА_9 з метою подолання його опору, наявність кількох пом`якшуючих обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, суд вважає за можливе призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.187 КК України, застосувавши ст.69 КК України. Також, у відповідності до ч.2 ст.69 КК України суд вважає за можливе не призначати додаткового покарання у виді конфіскації майна, що передбачене в санкції ч.2 ст.187 КК України.

Разом з тим, враховуючи ступінь тяжкості та наслідки вчиненого злочину, особу винного, зважаючи на його молодий вік, те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, завдану шкоду відшкодував, позицію потерпілого, який просив обрати йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства і вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Документально підтверджені витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинувачених відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання у виді семи років і трьох місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно з зали суду.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити попередню - утримання під вартою.

Строк утримання під вартою рахувати з моменту затримання - 30.12.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 на користь держави по 572 грн. 00 коп. витрат на проведення судових товарознавчих експертиз з кожного.

Речові докази:

- Телефон Lenovo А6000, золоту каблучку, годинник AVON, передані на зберігання до кімнати речових доказів Лубенського відділу поліції, повернути власнику ОСОБА_9

- Телефон S-TELL, переданий на зберігання до кімнати речових доказів Лубенського відділу поліції, повернути власнику повернути власнику ОСОБА_13

- Одяг ОСОБА_4 , переданий на зберігання до кімнати речових доказів Лубенського відділу поліції, повернути власнику - ОСОБА_4

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору та потерпілому.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1