Ухвала

12 червня 2018 року
м. Київ
Справа № 480/2224/15-к
Провадження № 51-6671 ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2017 року та на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 02 квітня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189,
встановила:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушив питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів пунктів 3-5 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: судове рішення, що оскаржується; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Проте, вказаних приписів закону захисник належним чином не виконав.
Так, захисник ОСОБА_4 ставить питання про перевірку ухвали Апеляційного суду Херсонської області від 04 квітня 2018 року, хоча насправді апеляційним судом ухвалу постановлено 02 квітня 2018 року.
У касаційній скарзі захисник вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно положень статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);

2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);

3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Також, усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, захисник ОСОБА_4 просить скасувати лише рішення суду апеляційної інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, проте не порушує питання про відповідне скасування вироку місцевого суду. Крім того, ОСОБА_4 у прохальній частині касаційної скарги ставить питання про скасування вироку апеляційного суду від 02 квітня 2018 року, хоча насправді апеляційним судом постановлено ухвалу.

За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
постановила:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3