Справа № 495/7410/17
№ провадження 1-кс/495/2562/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України - ОСОБА_3 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу, -

В С Т А Н О В И В:

24.05.2018 року прокурор військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу.

В клопотанні зазначено, що військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000225 від 18.11.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно Указу Президента України від 24.03.2014 № 339 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 № Д-1 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України передислоковано за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначеними Указом Президента України та директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України визначено строк прибуття військовослужбовців Збройних Сил України з тимчасово окупованої території у період з 06 до 12 травня 2014 року.

Пунктом прибуття військовослужбовців 222 окремого автомобільного батальйону Севастопольської військово-морської бази (в/ч НОМЕР_1 ) Військово-Морських Сил Збройних Сил України визначено військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ).

Проте, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про його переведення до нового місця служби, у зв`язку із передислокацією НОМЕР_3 окремого автомобільного батальйону Севастопольської військово-морської бази (в/ч НОМЕР_1 ) Військово-Морських Сил Збройних Сил України до міста Одеси, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання взагалі виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у визначений строк (12.05.2014) на службу до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується АДРЕСА_2 , з тимчасово окупованої території півострову Крим не з`явився і командуванню про своє місцезнаходження не повідомив, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, чим вчинив 13.05.2014 дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилитися від військової служби.

У зв`язку з вищевикладеним, у період з 13 травня 2014 року по теперішній час ОСОБА_4 ухиляється від проходження військової служби.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, являючись військовослужбовцем НОМЕР_3 окремого автомобільного батальйону Севастопольської військово-морської бази (в/ч НОМЕР_1 ) Військово-Морських Сил Збройних Сил України, будучи належним чином повідомлений про прийняте Президентом України та Міністерством оборони України та Генеральним штабом Збройних Сил України рішення, про переведення у період з 6 по 12 травня 2014 року особового складу окремого автомобільного батальйону Севастопольської військово-морської бази (в/ч НОМЕР_1 ) Військово-Морських Сил Збройних Сил України до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), діючи з прямим умислом, з мотивів небажання взагалі виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, у порушенні вимог ст. ст. 11, 16, 49, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 13.05.2014 вчинив дезертирство, тобто на службу до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) з тимчасово окупованої території півострову Крим не з`явився і командуванню про своє місцезнаходження не повідомив, таким чим незаконно знаходиться поза межами розташування військової частини та проводить час на власний розсуд, незаконно ухиляючись від проходження військової служби до цього часу, тобто підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, - дезертирство, тобто нез`явлення вчасно на службу у разі переведення з метою ухилитися від військової служби.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 408 КК України дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилитися від військової служби.

Вжитими заходами розшуку, проведеними слідчими та процесуальними діями встановити місцезнаходження ОСОБА_4 не надалося можливим.
20 квітня 2016 року у кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_4 вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлення (поштовим зв`язком).
Приймаючи до уваги, що з 13 травня 2014 року по теперішній час підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, переховується від органу досудового розслідування та суду, перешкоджає проведенню слідчих дій, що унеможливлює прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні, то наразі необхідно отримати дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України підозрюваний зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Згідно ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у заходу статті 177 цього Кодексу.

Прокурором та слідчим зазначені обставини доведені.

20 квітня 2016 року у кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.
У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_4 вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлення (поштовим зв`язком).
Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, а тому клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя