Справа № 368/57/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/745/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 31.07.2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

особи, яка подала заяву про реабілітацію, ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представників потерпілих адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника та особи, яка подала заяву про реабілітацію, на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 21 травня 2018 року, якою кримінальне провадження щодо ОСОБА_14 за ч.1 ст.286 КК України закрито у зв`язку з його смертю,

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою ОСОБА_14 12 квітня 2015 приблизно о 14 год. 30 хв. у денну пору доби при сприятливих погодних умовах, на асфальтобетонному покритті, керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «Мitsubishі Pajero Sport 2,5 ТD» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого він є, рухався по населеному пункту с. Стайки Кагарлицького району Київської області на підйом, по головній дорозі автодороги Кагарлик-Стайки в напрямку центру с. Стайки Кагарлицького району Київської області.

Наблизившись до заокруглення дороги вправо, на підйомі, на 28 км. + 100 метрів вказаної автодороги, де на проїзній частині автодороги нанесена горизонтальна вузька суцільна лінія дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху, ОСОБА_14 був не уважний до дорожніх обставин, не вибрав безпечну швидкість руху для керованого ним транспортного засобу, не стежив за дорожньою обстановкою та не відреагував на її зміну, щоб постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним.

Зокрема, ОСОБА_14 допустив порушення вимог Правил дорожнього руху, а саме:

- п. 1.1 вимог дорожньої розмітки відповідно до якої «(вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей», оскільки перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху;

- п. 2.3.б), відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», оскільки був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою,

- п. 12.1 ПДР, згідно з яким «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», оскільки не обрав безпечну швидкість для руху керованого ним транспортного засобу,

- п. 11.2 ПДР, відповідно до якого «нерейкові транспортні засоби повинні рухатися як найближче до правого краю проїзної частини», оскільки не рухався якнайближче до правого краю проїзної частини, унаслідок чого втратив контроль над керуванням свого автомобіля,

- 11.9 ПДР, згідно з яким «забороняється виїжджати на розділювальну смугу», оскільки перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., виїхав на смугу зустрічного руху.

Внаслідок зазначених порушень вимог ПДР ОСОБА_14 допустив зіткнення з автомобілем марки «Range Rover», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керувала, рухаючись в зустрічному напрямку руху по свої смузі руху, а саме в напрямку від центру с. Стайки Кагарлицького району Київської області, ОСОБА_15 ,яка отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого характеру перелому шилоподібного відростку лівої ліктьової кістки (з незначним зміщенням).

Зазначений перелом відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як не становив небезпеки для життя потерпілої і призвів до тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день.

Також під час дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Range Rover», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого характеру уламкового перелому лівої вертлюгової западини, який відноситься до середнього ступеня тяжкості, так як не становив небезпеки для життя потерпілого і призвів до тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день.

Порушення водієм ОСОБА_14 вимог дорожньої розмітки 1.1 та пунктів 2.3.б), 11.2, 11.9, 12.1 Правил дорожнього руху, перебуває в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у виді заподіяння ОСОБА_15 та ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Водій автомобіля «Мitsubishі Pajero Sport 2,5 ТD» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і згідно довідки № 243 від 02.06.2015 року Київської міської клінічної лікарні №12 причиною смерті є тромбоз глибоких вен нижніх кінцівок. Під час досудового слідства та до суду 28.03.2017 року дружиною померлого ОСОБА_14 ОСОБА_8 були подані заяви про реабілітацію ОСОБА_14 . Також для захисту інтересів ОСОБА_14 , згідно доручення від 29 березня 2017 року № 998 Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Київській області, було призначено адвоката ОСОБА_7 .

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 21 травня 2018 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито у зв`язку з його смертю.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду та ухвалити нову ухвалу, якою кримінальне провадження закрити у зв`язку зі смертю ОСОБА_14 та відсутністю доказів його вини. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначає, що судом справа розглянута упереджено та не об`єктивно, справа побудована на неналежних та недопустимих доказах, суд повинен був повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України. Так, при розгляді справи не взято судом до уваги, що автомобілі визнані речовими доказами без надання слідчим суддею дозволу на тимчасовий доступ до речей, а тому усі наступні докази, пов`язані з автомобілями, є недопустимими доказами, копії письмового пояснення покійного ОСОБА_14 , постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вимог ПДР, фототаблиць є недопустимими доказами, оскільки не є оригіналами, висновки судових експертиз виконані на підставі невірних вихідних даних, так як фактично не було визначено точне місце зіткнення транспортних засобів. Вважає, що належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_14 у порушенні вимог ПДР в судовому засіданні прокурором не надано, у зв`язку з чим кримінальне провадження мало б бути судом закрите на підставі п.3,5 ч.1 ст.284 КПК України.

В апеляційній скарзі особа, яка подала заяву про реабілітацію дружина померлого ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою кримінальне провадження закрити у зв`язку зі смертю ОСОБА_14 та відсутністю доказів його вини. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначає, що судом на підготовчому судовому засіданні безпідставно були відхилені клопотання про повернення обвинувального акту прокурору як такого , що не відповідає вимогам КПК, вирок побудований на припущеннях, на суперечностях, які не були усунуті судом. Так, судом не було звернуто уваги на порушеннях КПК, допущених органом досудового розслідування при внесенні відомостей про злочин до ЄРДР, вилученні та визнанні речовим доказом автомобіля «Мitsubishі Pajero Sport 2,5 ТD», на протиріччя,допущені при складанні протоколу огляду місця події, схеми до нього та фототаблиць, на необ`єктивність проведених експертиз, на показання свідків, зазначених у вироку, що суперечать фактичним їх показам у судовому засіданні. Також зазначає про неправильну оцінку судом доказів по справі та про те, що висновки суду ґрунтуються на недопустимих та неналежних доказах.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника потерпіла просить апеляційну скаргу захисника відхилити, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 21 травня 2018 року залишити без змін.

В запереченнях на апеляційні скарги захисника та особи, яка подала заяву про реабілітацію, представники потерпілих просять апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 21 травня 2018 року-без змін.

Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого та особу, яка подала заяву про реабілітацію, які підтримали апеляційні скарги, потерпілих, їх представників, прокурора, які заперечили проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Винуватість ОСОБА_14 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, за обставин, викладених у вироку, стверджується дослідженими судом доказами, які містяться у показаннях потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , протоколі огляду місця події зі схемою та фототаблицями до нього, висновках судово-медичних експертів, висновках судових авто-технічних , інженерно-технічних, комісійної комплексної транспортно-трасологічної та авто-технічної експертиз.

Доказам по кримінальній справі суд надав належну оцінку і дійшов вірного висновку про наявність у діях померлого ОСОБА_14 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Доводи апеляційних скарг про те, що суд мав би повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки недоліків обвинувального акту, які б перешкоджали призначенню судового розгляду на його підставі, не встановлено.

З матеріалів справи випливає, що в установленому КПК України порядку були розглянуті заяви про відвід судді та прокурору, в задоволенні яких відмовлено, що свідчить про безпідставність доводів апеляційної скарги захисника про упереджений підхід суду до розгляду справи.

Як випливає із вимог кримінального процесуального законодавства тимчасовий доступ до речей є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Оскільки власники транспортних засобів, у тому числі і дружина померлого ОСОБА_14 , дали згоду на те, що б пошкоджені при ДТП транспортні засоби до розгляду справи у суді перебували на майданчику тимчасового тримання Кагарлицького РВ (т.3 а.18,19) , у органу досудового розслідування не було перешкод для їх дослідження, а тому були відсутні підстави звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як про надання тимчасового доступу до речей та документів у порядку гл.15 КПК України.

Тому, доводи апеляційних скарг захисника та дружини померлого обвинуваченого про недопустимість доказів, які містяться у висновках ряду експертиз щодо транспортних засобів, у зв`язку з відсутністю рішення слідчого судді про надання до них тимчасового доступу, є неспроможними.

Також не ґрунтується на чинному законодавстві твердження апеляційних скарг про те, що автомобіль «Мitsubishі Pajero Sport 2,5 ТD» помилково визнаний речовим доказом по справі, оскільки він відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, зокрема, зберігав на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Доводи апеляційних скарг про те, що судом невірно визначено місце зіткнення транспортних засобів, а саме ту обставину, що зіткнення транспортних засобів мало місце на смузі руху автомобіля «Range Rover», спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_15 , свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які пояснили, що автомобіль «Мitsubishі Pajero Sport 2,5 ТD» перед зіткненням їхав назустріч по смузі руху автомобіля «Range Rover», протоколом огляду місця події, з якого вбачається, що після ДТП передня частина автомобіля «Мitsubishі Pajero Sport 2,5 ТD» перебуває на розділовій лінії розмітки, а передня частина автомобіля «Range Rover» - на відстані 0,85м від розділової лінії розмітки. показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які підтвердили саме таке розташування транспортних засобів після ДТП і правильність зазначення його на схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, висновком судової транспортно трасологічної експертизи, які підтверджені допитаним в судовому засіданні експертом ОСОБА_25 , та висновком експертів за результатами проведення судової комісійної комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 13769/16-52 від 20.10.2016р., що підтверджений в судовому засіданні експертом ОСОБА_26 , за якими транспортні засоби первинно контактували своїми передніми лівими частинами і місце зіткнення вказаних автомобілів знаходилося на смузі руху автомобіля «Range Rover» у межах ділянки осипу уламків і частин деталей.

Сукупність зазначених доказів судом була належним чином досліджена і правильно визначено, що зіткнення транспортних засобів мало місце на смузі руху автомобіля «Range Rover» внаслідок виїзду на неї зустрічного автомобіля «Мitsubishі Pajero Sport 2,5 ТD».

Доказів на спростування таких висновків суду сторонами, у тому числі і авторами апеляційних скарг, до кримінальної справи не приєднано.

Як випливає із змісту висновків автотехнічних експертних досліджень, з технічної точки зору, водієм автомобіля «Мitsubishі Pajero Sport 2,5 ТD» допущені порушення вимог п.10.1 та п.34 «дорожня розмітка 1.1», які знаходяться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди , а водій автомобіля «Мitsubishі Pajero Sport 2,5 ТD» у даній дорожній обстановці мав би діяти у відповідності до вимог п.12.3 ПДР, проте своїми односторонніми діями не мав технічної можливості попередити зіткнення.

Зазначеним експертним висновкам судом також надана належна оцінка , зміст якої свідчить про доведеність з технічної точки зору наявності у діях водія автомобіля «Мitsubishі Pajero Sport 2,5 ТD» факту недотримання вимог безпеки дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Характер тілесних ушкоджень потерпілих та середня ступінь їх тяжкості сторонами в апеляційному порядку не оспорюється.

За змістом ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Доводи апеляційних скарг про неповноту та неправильність досудового слідства, деякі суперечності при виготовленні експертних висновків, не суттєві протиріччя у показах свідків не спростовують належності і допустимості доказів, на підставі яких прийняте судове рішення.

При апеляційному розгляді у порядку ч.3 ст.404 КПК України клопотань про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, з підстав дослідження їх судом не у повному обсязі або з порушеннями, або дослідження нових доказів, учасниками судового провадження не заявлялось.

Таким чином, у матеріалах кримінального провадження є достатня кількість належних і допустимих доказів винуватості померлого ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі яких судом надана вірна правова оцінка діям водія «Мitsubishі Pajero Sport 2,5 ТD».

Також судом вірно застосовані норми кримінального процесуального закону у частині закриття кримінального провадження у зв`язку із смертю обвинуваченого ОСОБА_14 .

Отже, вимоги апеляційних скарг про необхідність скасування ухвали суду та ухвалення нової ухвали про закриття кримінального провадження не тільки з підстави смерті обвинуваченого, а ще з підстави не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливості їх отримати, які виключають одна одну, на матеріалах кримінального провадження та нормах кримінального процесуального законодавства не ґрунтуються.

Порушень норм процесуального закону, які могли слугувати підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За змістом ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Ухвала суду щодо ОСОБА_14 вимогам, визначеним у ст.370 КПК України, на думку колегії суддів, відповідає.

За таких обставин апеляційні скарги захисника та особи, яка подала заяву про реабілітацію, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника та особи, яка подала заяву про реабілітацію, залишити без задоволення, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 21 травня 2018 року щодо ОСОБА_14 без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя