Справа №463/2984/18
Провадження №1-кс/463/887/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

встановив:
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за його заявою від 23.05.2018 року.
Скаргу мотивує тим, що 23.05.2018 року ним подано до Львівської місцевої прокуратури №1 заяву про вчинення слідчим Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст.382 КК України. Прокурор в порушення вимог ст.214 КПК України протягом 24 годин питання про внесення в ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення не вирішив та не повідомив про результати розгляду заяви потерпілого. А тому скаржник звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою, яку просить задоволити.
Скаржник в судовому засіданні від дачі особистих пояснень сприводу поданої скарги відмовився.

Прокурор Львівської місцевої прокуратури №1 в судовому засіданні проти скарги заперечив з підстав її необґрунтованості та безпідставності. Пояснив, що в діях слідчого відсутні склади інкримінованих скаржником їм кримінальних правопорушень. А тому відомості за його заявою у ЄРДР внесені не були.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги вважаю, що в задоволенні такої слід відмовити виходячи з наступних підстав.
Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.
Відповідно до вимог ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
У відповідності до вимог п.п. 4 п. 2.1 наказу Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69 «Про Єдиний реєстр досудових розслідувань» до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви, після їх надходження до ОВС, підлягають розгляду останнім згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом. З вищевказаної норми закону вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Судом встановлено, що 23.05.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Львівської місцевої прокуратури №1 із заявою про внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення слідчим Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст.382 КК України.
Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії заяви про кримінальні правопорушення скаржник ОСОБА_3 просить внести відомості до ЄРДР за ч.1 ст.364 (зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди використання службового становища всупереч інтересам служби), ч.1 ст.366 (складання та видача завідомо неправдивих документів), ч.1 ст.382 (умисне невиконання рішення суду) КК України, однак всупереч вимогам законодавства не зазначає у заяві в чому полягали, на його думку неправомірні дії слідчого, які підпадаються під вищезазначені статті КК україни.
Таким чином, наведення заявником власних міркувань та припущень щодо вчинення на його думку, злочину, без наявності об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки вказаного злочину, не є підставою для реєстрації заяви в ЄРДР.
У зв`язку з вищенаведеним суд у скарзі відмовляє.
Керуючись вимогами статей 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

ухвалив:
В скарзі відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1