Справа № 752/582/18
Провадження №: 1-кп/752/780/18
У Х В А Л А

26.10.2018 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в ході судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває вказане кримінальне провадження і в ході судового розгляду представник державного обвинувачення прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на те, що він має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке кримінальним законом передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, а тому у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду, впливати на свідків, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що її підзахисний тримається під вартою в умовах слідчого ізолятора протягом тривалого часу і вказана обставина є порушенням його права на особисту свободу і одочасно порушує одну із найголовніших засад кримінального провадження, яка полягає у презумпції невинуватості, оскільки його вина протягом тривалого часу не доведена у встановленому законом порядку, будь-яких доказів на ствердження доводів, зазначених у обвинувальному акті щодо вчинення її підзахисним інкримінованого йому злочину, у розпорядження суду надано не було. Крім того, зазначила, що у даному кримінальному провадженні відсутні заявлені прокурором ризики, оскільки в обгрунтування клопотання було зазначено один із ризиків - вплив на свідків, однак на даний час прокурором не було забезпечено явку жодного із 24-х заявлених стороною обвинувачення свідків, крім того, в ході судового розгляду було допитано потерпілу, яка не була свідком події кримінального правопорушення та зазначила, що з боку ОСОБА_7 не було здійснено спроб впливу на неї. Просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем його проживання в селі Гатному Києво-Святошинського району Київської області, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, а також на те, що саме такий захід забезпечення кримінального провадження зможе забезпечити належну процесуальну поведінку її підзахисного.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думки учасників кримінального провадження, суд надходить до наступних висновків.

Так, в ході розгляду клопотання прокурором не було зазначено обставин, які б були достатніми для суду, щоб надійти до висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 ч. 1 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, встановлених ст. 177 КПК України, які на даний час хоч і продовжують існувати, однак вони мінімізовані настільки, що не можуть виправдовувати продовження обвинуваченому такого виняткового заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім того, вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішенні «Корнійчук проти України» № 10042/11 від 30.04. 2018 року зазначено, що до обґрунтувань, які вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами, входять такі підстави, як небезпека переховування від слідства, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку, а також необхідність захисту особи, яка утримується під вартою, однак в ході розгляду клопотання було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 не вчиняв як в ході досудового розслідування, так і в ході судового розгляду, спроб впливати на потерпілу або свідків у даному кримінальному провадженні, крім того, дані про його особу, свідчать про те, що загалом обвинувачений є особою, соціально спрямованою, тому суд надходить до висновку про те, що зазначені у клопотанні прокурора ризики, за таких обставин, не обґрунтовані доводами, які б у розрізі зазначеного рішення Європейського суду з прав людини, могли б бути «відповідними» та «достатніми» для продовження такого виняткового заходу забезпечення кримінального провадження.
Крім того, 28.09.2018 року та 23.10.2018 на підставі розпоряджень керівника апарату Голосіївського районного суду міста Києва №2814 та №3575 було замінено учасників колегії у даному кримінальному провадженні, тому з урахуванням складності цього кримінального провадження та кількості процесуальних дій, що необхідно провести, а також робочої завантаженості учасників колегії суддів, закінчити судовий розгляд у строк, встановлений ст. 28 КПК України, неможливо.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що надмірна тривалість судового розгляду кримінального провадження та надмірна тривалість тримання обвинуваченого під вартою може призвести до порушення пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд звертає увагу на те, що про аналогічні порушення було зазначено у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Бондаренко та інші проти України», «Харченко проти України», «Ігнатов проти України», а саме те, що існування системної проблеми надмірної тривалості судового розгляду та тримання осіб під вартою є предметом усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка є вкрай негативною в Україні і практика тривалого розгляду справ та тримання осіб під вартою є несумісною із положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
На підставі викладеного, враховуючи відсутність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, на даний час міг би переважати принцип поваги до особистості і у даному конкретному випадку, коли судовий розгляд кримінального провадження триває, необхідності у такому суворому заході забезпечення кримінального провадження немає, а тому суд надходить до висновку про необхідність у відповідності з вимогами ст. ст. 181, 350 КПК України відмови у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 та зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду, із забороною останньому цілодобово залишати місце свого проживання із одночасним покладенням на нього обов`язків, встановлених ст. 194 ч. 5 п. п. 1, 2, 3, 8, 9 КПК України, а саме прибувати до суду за кожною вимогою, не відлучатися із населеного пункту, у якому він проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, здати суду у разі наявності паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю, у разі його застосування.
Керуючись ст. 350 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання представника державного обвинувачення прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 - відмовити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.
Заборонити ОСОБА_7 цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі ст. 194 ч. 5 КПК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
-прибувати до суду за кожною вимогою;
-не відлучатися із населеного пункту, у якому проживає, без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну місця свого проживання;
-здати суду у разі наявності паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю, у разі його застосування.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що відповідно до ст. 181 ч. 5 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронний засіб контролю у разі його застосування.
Визначити дію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту на строк, який не перевищує 2 місяців, тобто до 24.12.2018 року включно.
Згідно ст. 181 ч. 3 КПК України направити копію ухвали для виконання до Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
Контроль за виконанням ухвали в частині зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №1, який безпосередньо підтримує державне обвинувачення у суді.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2