У Х В А Л А

27 липня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась в суд із клопотанням, яке погоджено із прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на грошові кошти в сумі 4000 гривень, грошові кошти в сумі 1000 доларів США, грошові кошти в сумі 701 гривня, блокнот чорного кольору ОСОБА_5 , два пояснення, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №158039, сумку чорного кольору.

Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 242 о/с від 30.10.2017 лейтенанта поліції ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора з ювенальної превенції відділу превенції Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Так, 20 липня 2018 року лейтенант поліції ОСОБА_5 під час несення служби з метою виявлення та запобігання вчиненню адміністративних та кримінальних правопорушень, перебуваючи у магазині «Рукавичка», що по вулиці Соборна, 197, в м. Рівне, виявив факт продажу слабоалкогольних напоїв неповнолітній особі, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі правил торгівлі слабоалкогольними напоями. Тоді ОСОБА_5 відібрав пояснення у продавця вказаного магазину ОСОБА_6 та залишив приміщення магазину.

Тоді ж у лейтенанта поліції ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе за вирішення питання щодо не документування факту продажу слабоалкогольних напоїв неповнолітній особі.
20 липня 2018 року, о 17 годині 00 хвилин, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, лейтенант поліції ОСОБА_5 запросив у службовий кабінет №24 Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, що знаходиться за адресою: вулиця Пушкіна, 4, в м. Рівне, власника магазину «Рукавичка» ОСОБА_7 та повідомив останнього, що він ( ОСОБА_5 ) може скласти відповідні матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, які направить до Рівненського міського суду та Головного управління ДФС в Рівненській області з метою позбавлення власника магазину ліцензії на продаж алкогольними виробами. Крім того, ОСОБА_5 зазначив, що можна не складати відповідні матеріали за грошову винагороду у розмірі 400 доларів США.
Побоюючись притягнення до адміністративної відповідальності громадянин ОСОБА_7 вимушений був погодитись на протиправну вимогу працівника поліції.

У подальшому, 24 липня 2018 року, близько 17 години 30 хвилин, лейтенант поліції ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу кафе «Крила», що за знаходиться за адресою: вулиця Соборна, 36, в м. Рівне, з метою незаконного збагачення, зустрівся з ОСОБА_8 , який діяв в інтересах ОСОБА_7 , де отримав від останнього грошові кошти в сумі 4000 гривень, як неправомірну вигоду за не документування факту продажу слабоалкогольних напоїв неповнолітній особі та подальшого притягнення до адміністративної відповідальності за це.
Злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України класифікується, як тяжкий, оскільки за вчинення якого передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

В ході досудового розслідування отримано достатні дані вважати, що при собі ОСОБА_5 може зберігати грошові кошти та речі, отримані злочинним шляхом, томувиникає необхідність провести його особистий обшук, з метою їх вилучення, так як вказані предмети мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, як речові докази, та існує загроза втрати і знищення цих предметів. Отримати ці предмети в інший спосіб, з огляду на наведені обставини, не представляється можливим.

24 липня 2018 року враховуючи невідкладний характер, користуючись вимогою крайньої необхідності, з метою безпосереднього переслідування ОСОБА_5 ,було проведено особистий обшук ОСОБА_5 , якого було затримано поблизу кафе «Крила» за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 36, до постановлення ухвали слідчого судді, в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 4000 гривень, які останні отримав в якості неправомірної вигоди, а також грошові кошти в сумі 1000 доларів США, грошові кошти в сумі 701 гривня, блокнот чорного кольору ОСОБА_5 , два пояснення, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №158039, чистий протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №158048, посвідчення працівника поліції серії РВП №002618, жетон поліцейського №0051288, сумку чорного кольору.

Грошові кошти в сумі 4000 гривень, блокнот чорного кольору ОСОБА_5 , два пояснення, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №158039, сумка чорного кольоруявляються речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, накладення арешту на вказане майно дасть можливість отримати повню інформацію щодо осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, повної схеми незаконного заволодіння бюджетними коштами та встановити істину у справі.

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
До початку розгляду клопотання слідчим ОСОБА_3 подана заява про розгляд клопотання у її відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання розглядається без повідомлення власника майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.
Слідчим відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000137, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2018, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.

Слідчий в клопотанні вказує, що грошові кошти в сумі 4000 гривень, блокнот чорного кольору ОСОБА_5 , два пояснення, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №158039, сумка чорного кольоруявляються речовими доказами у кримінальному провадженні.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що з метою збереження речових доказів, враховуючи сукупність наявних підстав вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, необхідно накласти на нього арешт.. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти в сумі 4000 гривень, грошові кошти в сумі 1000 доларів США, грошові кошти в сумі 701 гривня, блокнот чорного кольору ОСОБА_5 , два пояснення, копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №158039, сумку чорного кольору.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до апеляційного суду Рівненської області з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1