ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000524 від 03.04.2018 року відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянин України, має повну загальна середню освіту, не одружений, не має неповнолітніх дітей на утриманні, не працевлаштований, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 06.11.2003 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 30.07.2010 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 69, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі;

- 28.11.2014 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України, до 1 року обмеження волі;

- 26.06.2015 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК, ст. 71 КК України та призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі;

- 06.08.2015 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді 1 рік 1 місяць обмеження волі;

- 14.07.2017 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 25.07.2017 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 24.01.2018 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України, до 3 років 2 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02.04.2018 року, приблизно о 18 год. 58 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у торгівельній залі магазину «Варус № 39» ТОВ «Омега», що розташована у ТРЦ «Мельниця» за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, буд. № 9-А, побачив на торговому стелажі відділу горілчаних напоїв, пляшку «Олмека Текіла Голд», об`ємом 0,7 л., яку він, з урахуванням раптово виниклого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, визначив як предмет свого злочинного посягання.
Далі, 02.04.2018 року, приблизно о 18 год. 59 хв., ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, взяв до лівої руки з торгового стелажу, відділу горілчаних напоїв, пляшку «Олмека Текіла Голд», об`ємом 0,7 л., вартістю 462,33 гривні, що належить ТОВ «Омега» та направився до касової зони.
У подальшому, 02.04.2018 року, приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди та бажаючи їх настання, пройшов крізь зону касового контролю разом з товаром, за який не розрахувався, проте після її перетинання був помічений та зупинений охоронцем супермаркету «Варус-39» ТОВ «Омега» разом з викраденим майном.
Умисними діями ОСОБА_4 ТОВ «Омега» могло бути завдано матеріальну шкоду на загальну суму 462, 33 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що в квітні 2018 року він зайшов до магазину «Варус», що розташований в ТЦ «Мельниця» на вул. Калиновій у м. Дніпро. Перебуваючи у зазначеному магазині, він взяв пляшку текіли, об`ємом 0,7 л та реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, намагався пройти через касову зону, не розрахувавшись за товар, однак був зупинений охоронцем вказаного магазину.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно,оскільки він своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, що передбачено ст. 66 КК України.
Також суд враховує обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме рецидив злочинів, що передбачено ст. 67 КК України.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того, вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2018 року ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 1 ст. 263 КК України та призначено остаточне покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Оскільки ОСОБА_4 скоїв злочин після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, суд при призначенні остаточного покарання обвинуваченому, застосовує положення ч. 1 ст. 71 КК України, обираючи принцип часткового складання покарань.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання, частково (у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі) приєднати невідбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2018 року, призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання - 23.04.2018 р., зарахувавши строк попереднього ув`язнення з 23.04.2018 р. по день набрання вироком законної сили відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Речові докази:

- пляшку «Олмека Текіла Голд», об`ємом 0,7 л., яка передана на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 повернути ТОВ «Омега»;

- СD-R диск з відеозаписом з камер спостереження приміщення магазину «Варус» за 02.04.2018 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000524 від 03.04.2018 року у прокурора зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000524 від 03.04.2018 року у прокурора.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 300 грн.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1