АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/237/18 Справа № 703/167/18 Категорія: ст. ст. 303,304,306,307 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

скаржника ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2018 року, якою ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні його скарги на постанову слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області від 28.12.2017 р. про закриття кримінального провадження №0002197,

в с т а н о в и л а :

28.12.2017 р. постановою слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002197 від 08.10.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України за фактом незаконного позбавлення волі ОСОБА_8 , за заявою ОСОБА_7 закрито у зв`язку з встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення.

17.01.2018 р. ОСОБА_7 в порядку передбаченому ст.303 КПК України звернувся до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, про скасування постанови слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 від 28.12.2017 р., вказуючи на незаконність закриття кримінального провадження, неповноту досудового розслідування, невідповідність висновків слідчого, викладених у постанові, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, вважає, що слідчий допустила службову недбалість, що тягне за собою кримінальну відповідальність.

Свою скаргу ОСОБА_7 мотивував тим, що для огляду хворої ОСОБА_8 була викликана сімейний лікар-терапевт КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги населенню» ОСОБА_11 , яка виписала ОСОБА_8 направлення на стаціонарне лікування у неврологічне відділення Смілянської міської лікарні, однак слідчий не встановив дату та осіб, які викликали лікаря терапевта, власника домоволодіння де перебувала хвора ОСОБА_8 та хто в ньому перебував по приїзду лікаря, на що скаржилася ОСОБА_8 , який діагноз їй було встановлено та якої допомоги вона потребувала, і чому вона не була госпіталізована згідно направлення лікаря 12.10.2015 р. відразу, а була госпіталізована 23.10.2015 р. Окрім того, зазначив, що слідчий не опитав, в якості свідків, медичний персонал, який здійснював лікування ОСОБА_8 , в чому полягало лікування та якими медичними препаратами воно здійснювалось і чому медичний заклад не повідомив рідних і близьких ОСОБА_8 про її перебування в лікувальному закладі. Вважає, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 помістили ОСОБА_8 в лікувальний заклад з корисливих мотивів та безконтрольно, на свій розсуд отримували та витрачали її пенсійне забезпечення, що підпадає під ознаки злочину ч.2 ст.146 КК України.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24.04.2018 р. відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області від 28.12.2017 р. про закриття кримінального провадження №0002197 від 08.10.2017 р.

Своє рішення слідчий суддя мотивувала тим, що слідчим Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 були проведені всі необхідні слідчі дії, які були спрямовані на отримання доказів в даному кримінальному провадженні. Складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України за фактом незаконного позбавлення волі ОСОБА_8 за заявою ОСОБА_7 не встановлено, що дало законні підстави для закриття кримінального провадження, таке рішення слідчим прийнято з урахуванням відповіді головного лікаря Смілянської міської лікарні на його запит щодо надання інформації відносно ОСОБА_8 , допиту свідка дільничного лікаря-терапевта ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Слідчий суддя зазначила, що ОСОБА_8 з 23.10.2015 р. по 31.10.2015 р. та з 29.12.2015 р. по 09.01.2016 р. перебувала у неврологічному та кардіологічному відділеннях Смілянської міської лікарні на законних підставах та без будь-якого примусу, крім того, рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2016 р. ОСОБА_8 визнано недієздатною. Так, згідно акту №114 амбулаторно судово-псхіатричної експертизи від 04.03.2016 р., вона виявляє прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі органічного психічного розладу судинного ґенезу після перенесених повторних мозкових інсультів, з проявами парціального недоумства і з параноїдною симптоматикою, через що на теперішній час вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, і цей акт був складений після проходження лікування ОСОБА_8 в неврологічному та кардіологічному відділеннях Смілянської міської лікарні з 23.10.2015 р. по 31.10.2015 р. та з 29.12.2015 р. по 09.01.2016 р.

Отже, слідчий суддя прийшла до висновку, що оскільки матеріали скарги та кримінального провадження №0002197 від 08.10.2017 р., доказів, які б свідчили про неможливість ОСОБА_8 здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час проходження лікування в неврологічному та кардіологічному відділеннях Смілянської міської лікарні з 23.10.2015 р. по 31.10.2015 р. та з 29.12.2015 р. по 09.01.2016 р., не містять, відтак ОСОБА_8 в зазначений період могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та мала можливість самостійно приймати рішення щодо знаходження на лікуванні чи в іншому місці.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, безпідставною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, слідчим суддею не були прийняті до уваги його доводи, викладені в скарзі на постанову про закриття кримінального провадження, не була надана їм належна оцінка, просить скасувати ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24.04.2018 р., та постановити нову ухвалу, якою постанову слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 від 28.12.2017 р. про закриття кримінального провадження за №0002197 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України за фактом незаконного позбавлення волі ОСОБА_8 , за заявою ОСОБА_7 скасувати. При цьому посилається на те, що слідчий суддя зацікавлена у закритті кримінального провадження за №0002197 від 08.10.2017 р., так, як нею 01.03.2018 р. приймалось рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_9 , ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_13 , ОСОБА_12 про повернення незаконного отримання пенсійного забезпечення недієздатній, і в задоволенні цього позову було відмовлено. Вважає, що в порушення ч.1 ст.80, ст.ст.75-79 слідчий суддя не заявила самовідвід, що вказує на її упереджене ставлення до вирішення справи, а тому така ухвала не може бути законною. Разом з тим зазначив, що слідчий ОСОБА_10 поспішно закрила кримінальне провадження без дослідження фактів викладених у його зверненні до керівника Смілянської місцевої прокуратури від 13.03.2017 р. про незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 та скарги до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18.04.2017 р., разом з тим, вважає, що дії слідчого та слідчого судді направлені на приховування скоєних злочинів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , оскільки їх дії підпадають під ознаки злочинів, передбачених ст.182, ст.190 КК України, однак слідчий не в ніс щодо цього відомості до ЄРДР та не розпочав розслідування, а слідчий суддя не виніс ухвалу з цих підстав, що на його думку, це є службовою недбалістю.

Окрім того зауважив, що в порушення ч.6 ст.284 КПК України слідчий не вручала і не направляла йому копії постанови про закриття кримінального провадження, він її отримав лише після офіційного звернення до начальника Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, в ознайомленні з матеріалами справи законного представника ОСОБА_8 також було відмовлено.

Заслухавши суддю-доповідача, скаржника ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили їх задовольнити, прокурора який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження за доводами скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Прийняття такого процесуального рішення можливе лише після повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних слідчими органами.

Як убачається із матеріалів судової справи до Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області надійшла ухвала слідчого судді Смілянського міськрайонного суду ОСОБА_1 , про задоволення скарги ОСОБА_7 , на бездіяльність слідчого Смілянського ВП, щодо невнесення відомостей викладених в його заяві від 13.03.2017 р., про вчинення злочину, до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 08.10.2017 р. слідчим СВ Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області розпочато досудове розслідування, під час якого слідчим направлено запит головному лікарю Смілянської міської лікарні про надання інформації щодо ОСОБА_8 . У відповідь на запит слідчого повідомлено, що ОСОБА_8 дійсно перебувала на стаціонарному лікуванні у неврологічному та кардіологічному відділеннях Смілянської міської лікарні з 23.10.2015 р. до 31.10.2015 р. та відповідно з 29.12.2015 р. до 09.01.2016 р. і ОСОБА_8 була направлена на лікування дільничним лікарем-терапевтом ОСОБА_11 . Також до матеріалів кримінального провадження приєднано матеріали висновку про результати розгляду звернення ОСОБА_7 №2049. Під час досудового розслідування, слідчим була допитана як свідок ОСОБА_11 , яка показала, що перебуваючи на посаді дільничного лікаря-терапевта Смілянської міської поліклініки в жовтні 2015 р. мешканцями будинку АДРЕСА_1 було здійснено її виклик для огляду хворої ОСОБА_8 . Приїхавши на виклик за даною адресою ОСОБА_8 була оглянута та їй було виписане направлення на стаціонарне лікування в неврологічне відділення Смілянської міської лікарні, на підставі огляду та скарг хворої. Вказала, що ОСОБА_8 , на той час знаходилась у сусідів, які надали їй притулок. Будь-яких висловлювань з приводу її незаконного утримання у сусідів та відмови від лікування у стаціонарі ОСОБА_8 не висловлювала. Вдруге направлення до кардіологічного відділення Смілянської міської лікарні ОСОБА_8 , нею було видано на підставі скарг та огляду хворої, та зазначила, що направлення на лікування зі слів інших осіб не видається .

Слідчим були допитані свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яких ОСОБА_7 у своїй заяві від 13.03.2017 р., на підставі якої слідчим Смілянськогго ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 були внесені відомості до ЄРДР за №0002197 від 08.10.2017 р., підозрював у вчиненні відносно ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України. Так, відповідно до протоколу допиту свідка від 26.12.2017 р., ОСОБА_12 показала, що ОСОБА_8 в супереч її волі до Смілянської міської лікарні на лікування не поміщали. Вона та ОСОБА_13 навідували ОСОБА_8 , приносили їжу. Лікування було платним і ліки вона купувала за гроші, які давала їй ОСОБА_8 , рідні не навідували її у лікарні. Аналогічні покази надала і свідок ОСОБА_13 .

Слідчий Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 під час досудового розслідування встановила, що ОСОБА_8 перебувала на стаціонарному лікуванні у Смілянській міській лікарні, куди була направлена дільничним лікарем-терапевтом. Ні ОСОБА_13 , ні ОСОБА_12 не позбавляли волі ОСОБА_8 , оскільки остання і під час проживання у вказаних осіб, і під час перебування у лікарні могла залишити місце, де перебуває. Окрім того, з суб`єктивної сторони, злочин передбачений ст.146 КК України, характеризується прямим умислом: особа усвідомлює, що за законом вона не має права позбавляти волі чи викрадати іншу особу, але бажає це зробити, який відсутній у даному випадку, що встановлено під час досудового розслідування.

Оцінивши здобуті докази, слідчий Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 прийшла до висновку, що в матеріалах перевірки обставин незаконного позбавлення волі ОСОБА_8 , за заявою ОСОБА_7 даних, які б свідчили про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України не виявлено, а тому дійшла до обґрунтованого висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Відповідне процесуальне рішення слідчого відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_7 на вказану постанову відповідно до вимог ст. 303 КПК України, слідчий суддя дала належну оцінку доказам у кримінальному провадженні і дійшла умотивованого висновку про те, що рішення про закриття кримінального провадження з наведених підстав є законним, а доводи скарги - безпідставними, оскільки досудове слідство у справі проведено з достатньою повнотою, а зібрані у справі докази не підтверджують наявність в діях ОСОБА_13 та ОСОБА_12 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України.

Також судова колегія вважає, що слідчий суддя вірно дійшла висновку, що в період перебування ОСОБА_8 на лікуванні в неврологічному та кардіологічному відділеннях Смілянської міської лікарні з 23.10.2015 р. по 31.10.2015 р. та відповідно з 29.12.2015 р. по 09.01.2016 р., ОСОБА_8 могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та мала можливість самостійно приймати рішення щодо знаходження на лікуванні чи в іншому місці, оскільки недієздатною вона була визнана за рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2016 р.

Що стосується доводів апелянта ОСОБА_7 про упередженість та зацікавленість слідчого судді при розгляді його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження то колегія суддів вважає їх безпідставними. Так, суддею Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, 01.03.2018 р. прийнято рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_9 , ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_13 , ОСОБА_12 про повернення незаконного отримання пенсійного забезпечення недієздатній, в задоволенні якого було відмовлено. 10.05.2018 р. постановою колегії суддів апеляційного суду Черкаської області, апеляційну скаргу ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01.03.2018 р. залишено без задоволення, а рішення суду без змін.

Як убачається зі скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, фактично наведені ним доводи про неповноту та однобічність досудового розслідування зводяться до загальних формулювань і не містять переліку процесуальних дій, які б належало здійснити в ході досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшла обґрунтованого висновку про залишення скарги без задоволення.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що слідчий Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 повно, всебічно та об`єктивно провівши досудове розслідування, прийняла вмотивоване рішення про закриття кримінального провадження, а слідчий суддя, ретельно дослідивши скаргу ОСОБА_7 , обґрунтовано визнала її такою, що не підлягає задоволенню, тобто ухвала слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24.04.2018 р. є законною, обгрунтованою і вмотивованою, будь-яких підстав передбачених ст.ст. 408, 409 КПК України для її зміни чи скасування не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407,418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2018 року ОСОБА_1 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :