Єдиний унікальний номер 234/3559/18
Номер провадження 11-сс/775/238/2018

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області судові матеріали справ за апеляційною скаргою та доповненнями до неї захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 11.06.2018 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва військової прокуратури об`єднаних сил ОСОБА_8 та продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , без визначення розміру застави, строком до 10 липня 2018 року.

Вирішуючи питання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що у данному кримінальному провадженні виконано ряд слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманних доказів у ньому. Разом з тим закінчити розслідування до 14.06.2018 року немає можливості з причин складності вказаного кримінального провадження, оскільки під час розслідування необхідно установити та допитати як свідків осіб, стосовно яких ОСОБА_7 збиралися та передавалися відомості, які становлять таємницю телефонних розмов, допитати як свідків працівників СБУ, інформацію про приватне спілкування яких з ОСОБА_7 зафіксована в матеріалах проведених негласних слідчих (розшукових) дій, забезпечити оформлення доступу та допуску захисників ОСОБА_7 до відомостей, які становлять державну таємницю, для забезпечення процесуальних прав сторони захисту на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування, також вважає, що на час розгляду клопотання по суті не зменшились попередні ризики, а саме, підозрюваний, перебуваючи на свободі, спроможний переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на достовірність показань свідків у кримінальному провадженні; продовжити злочинну діяльність, у якій підозрюється.

Слідчий суддя вважає, що прокурором у клопотанні обґрунтовано наведений перелік вказаних ризиків, які встановлені з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявності у підозрюваного досвіду роботи у правоохоронних органах, зв`язків з керівниками правоохоронних органів, службовими особами органів державної влади, здобуті за тривалий час перебування на службі в органах СБУ. Таким чином, вказані обставини свідчать про неможливість до закінчення досудового розслідування запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_7 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного, подали апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просили скасувати ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2018 року та винести нову, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

Зазначають, що у повідомленні про підозру відсутні будь-які фактичні обставини скоєння злочину підозрюваним, також, на їх думку, слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора не перевірив обґрунтованість повідомлення про підозру останньому.

Вважають, що дана ухвала слідчого судді винесена з порушенням процесуального права, а саме постановлена при неповному судовому розгляді. З невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначають, що у підозрюваного не було можливості надати пояснення усні або письмові з приводу підозри чи обвинувачення, оскільки він позбавлений можливості надати поясненя, так як володіє допуском до секретної інформації.

Крім того, слідчим суддею не було встановлено необхідності розгляду в закритому судовому засіданні, тобто ОСОБА_7 не зміг реалізувати своє право на захист. Також звертають увагу суду, що слідчим суддею порушено принципи диспотизивності змагальності сторін та свободи в подані суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У своїх доповненнях вказали, що слідчим суддею не доведено наявність ризиків, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, також відсутні докази по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 .

Звертають увагу суду, що обставини, які характеризують інкриміноване кримінальне правопорушення є виключно домислами сторони обвинувачення та жодним чином не підтверджені. Слідчим суддею не було взято до уваги щодо міцності соціальних зв`язків підозрюваного, а саме що ОСОБА_7 перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні малолітню дитину. Вважають, що стороною обвинувачення порушено принципи законності та допущено бездіяльність у дотриманні вимог секретності та не бажання досідждувати та збирати докази, які можуть свідчити як про винуватість так і невинуватість підозрюваного.

Прокурор в своїх запереченнях до апеляційної скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вказав, що ухвала слідчого судді від 11.06.2018 року є законна та обґрунтована, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Крім того, звертає увагу суду, що зауваження захисників про відкритий судовий розгляд є необгрунтиованами, так як у поданому клопотанні відсуні докумети, які б мали державну таємницю.

Прокурор у судове засідання не з`явивися, але був повідомлений належним чином про день та час розгляду справ про що надіслав до суду відповідну заяву.

У судове засіданні захисник ОСОБА_6 не з`явився, але був повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. Підозрюваний ОСОБА_7 також був повідомлений належним чином про розгляд справи, не дав заяви про бажання приймати участь в апеляційній інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги з доповненнями та просив її задовольнити, дослідивши заперечення прокурора, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадженя, слідчим відділом ГУ СБУ у Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 14.03.2018 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється військовою прокуратурою об`єднаних сил.

23 березня 2018 року о 15 год. ОСОБА_7 затримано на підставі ст. 208 КПК України, 24 березня 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

25 березня 2018 року слідчим суддею Краматорського міського суду Донецької області ОСОБА_7 обрано запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 діб.

16 травня 2018 року ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області строк тримання ОСОБА_7 під вартою продовжено на 30 діб до 14 червня 2018 року.

14 травня 2018 року, у зв`язку з необхідністю завершення процедури розсекречення матеріалів проведених негласних слідчих (розшукових) дій; установлення та допиту як свідків осіб, стосовно яких ОСОБА_7 збиралися та передавалися учаснику терористичної організації «ЛНР» ОСОБА_9 відомості, які становлять таємницю телефонних розмов; допиту як свідків працівників СБУ, інформація про приватне спілкування яких з ОСОБА_7 зафіксована в матеріалах проведених негласних слідчих (розшукових) дій; забезпечення оформлення доступу та допуску захисників ОСОБА_7 до відомостей, які становлять державну таємницю, для забезпечення процесуальних прав сторони захисту на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування, а також виконання інших процесуальних дій, строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження продовжено до чотирьох місяців до 23 липня 2018 року.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, враховуючи матеріали провадження, які свідчать про обґрунтованість підозри, та те, що інші запобіжні заходи не передбачені за статтею КК України за якою оголошувалась підозра та складено обвинувальний акт.

Зважаючи на обґрунтованість підозри, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вказаним обвинуваченим.

Через тривалість досудового слідства та судового розгляду закінчуються строки перебування обвинувачених під вартою.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав, застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_7 в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, з чим погоджується колегія суддів.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду, всупереч доводам апеляційної скарги, сукупність всіх даних, зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушеня, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема, можливості знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжувати кримінальні правопорушення, у яких підозрюється , які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вищевказаним вимогам, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дані, на які посилаються в своїй апеляційній скарзі захисники, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, матеріали судової справи не містять.

Наявність даних, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , зокрема те, що він ОСОБА_7 з 05 березня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 , є батьком ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На сьогоднішній день і дружина підозрюваного - ОСОБА_10 і його дочка - ОСОБА_11 знаходяться на особистому утриманні підозрюваного, інші джерела доходів у родини відсутні - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_12 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисники підозрюваного просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Обговорюючи зазначені в клопотанні прокурора ризики, апеляційний суд приходить до висновку, що вони не відпали та продовжують мати місце і на сьогоднішній день - це обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Наявність зазначених обставин є достатнім для продовження строку перебування під вартою обвинувачених і не потребує додаткових обставин, щоб лише в такому випадку продовжувати строк перебування під вартою.

Також в ході апеляційного розгляду не встановлено будь-яких виключних обставин, які би свідчили про неможливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, як посилались захисники щодо практики відступу від норм КПК України.

Твердження захисників, що слідчий суддя розглянув справу у відкритому судовому засіданні, судова колегія вважає їх безпідставними, оскільки як вбачається з судового матеріалу та клопотання прокурора жодного документу, який має гриф обмеження доступу, а відомості, які підлягають дослідженню при розгляді клопопатання не становлять державної таємниці.

З наведених підстав апеляційний суд приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі справи не вбачається, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2018 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді