Кременчуцький районний суд Полтавської області
Справа № 1-139/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2010 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Голуб О.В.,

за участю прокурора - Лукія К.В.,

потерпілої- Лікчини Т.В. розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, за спеціальністю механік, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Кременчуцького районного суду від 4.08.1998 р. ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше ніж 1/2 частини прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно на дитину, починаючи з 21 липня 1998 року і до повноліття дитини, тобто до 3 січня 2016 року по виконавчому листу № 2-289/98 виданого 05.08.98 р.

В період часу з 01 грудня 2008 року до 01 березня 2010 року, ОСОБА_1, який є працездатним, достовірно знаючи про обов'язок сплати аліментів, будучи неодноразово попереджений ВДВС Кременчуцького РУЮ в Полтавській області про кримінальну відповідальність, не прийняв ніяких мір щодо працевлаштування, на облік в Центр зайнятості населення Кременчуцького району як безробітний не став, аліменти не платив, будь-якої іншої матеріальної допомоги своїй доньці на протязі вказаного часу не надавав і допустив заборгованість по невиплаті аліментів на дитину станом на 01.03.2010 року на загальну суму 6308 грн 43 коп.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому злочинові визнав повністю, пояснивши про обставини і мотиви скоєного, що відповідає їх описанню у вступній частині вироку.

Крім особистого визнання своєї вини підсудним, його вина підтверджується зібраними у справі доказами та відповідно до ч.3 ст.299 КПК України судом не досліджувались оскільки фактичні обставини справи по вказаному епізоду ніким не оспорювалися.

Таким чином ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини(аліментів), тобто вчинив злочин, передбачений ст. 164 ч.1 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який характеризується позитивно..

Пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття підсудного у вчиненому злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_4 має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та подальшого попередження нових злочинів у виді громадських робіт.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним і призначити покарання за ч.1 ст.164 КК України у виді 100 годин громадських робіт.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1 залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд протягом 15 діб всіма учасниками процесу з дня проголошення.

Суддя О. О. Колотієвський