Ухвала
Іменем України
07 травня 2018 року

м. Київ
справа № 161/16073/14-к

провадження № 51-4128 ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 16 листопада 2017 року щодо засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
встановив:

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2017 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 257 Кримінального кодексу України (далі КК) та виправдано на підставі пункту 1 частини 1 статті 373 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). ОСОБА_5 засуджено за частиною 4 статті 187 КК на 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, за частиною 1 статті 263 КК на 5 років позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців із конфіскацією майна.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 ухвалено обчислювати з

11 червня 2014 року.
Залишено незмінним запобіжний захід - утримання під вартою до набрання вироком законної сили.
На підставі частини 5 статті 72 КК (в редакції від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_5 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 11 червня 2014 року до набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Також цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 257 КК, та виправдано на підставі пункту 1 частини 1 статті 373 КПК. ОСОБА_6 засуджено за частиною 4 статті 187 КК на 8 років 2 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна, за частиною 1 статті 263 КК на 4 роки позбавлення волі, за частиною 2 статті 342 КК на 1 рік позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 2 місяці з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з

11 червня 2014 року.
Залишено незмінним запобіжний захід - утримання під вартою до набрання вироком законної сили.
На підставі частини 5 статті 72 КК (в редакції від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_6 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 11 червня 2014 року до набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Також цим вирокомОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 257 КК, та виправдано на підставі пункту 1 частини 1 статті 373 КПК. ОСОБА_7 засуджено за частиною 4 статті 187 КК на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за частиною 1 статті 263 КК на 7 років позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією майна.
На підставі частини 4 статті 70 КК остаточне покарання, за сукупністю злочинів, ОСОБА_7 призначено шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2015 року у виді позбавлення волі на строк 11 років 1 місяць з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з

11 червня 2014 року.
Залишено незмінним запобіжний захід - утримання під вартою до набрання вироком законної сили.
На підставі частини 5 статті 72 КК (в редакції від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_7 у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 11 червня 2014 року до набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Також цим вирокомОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 257 КК, та виправдано на підставі пункту 1 частини 1 статті 373 КПК. ОСОБА_8 засуджено за частиною 4 статті 187 КК на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за частиною 1 статті 263 КК на 7 років позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 , за сукупністю злочинів, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією майна.
На підставі частини 4 статті 70 КК остаточне покарання, за сукупністю злочинів, ОСОБА_8 призначено шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2015 року у виді позбавлення волі на строк 12 років 6 місяців із конфіскацією майна.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з

11 червня 2014 року.
Залишено незмінним запобіжний захід - утримання під вартою до набрання вироком законної сили.
На підставі частини 5 статті 72 КК (в редакції від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_8 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 11 червня 2014 року до набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 16 листопада 2017 року вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2017 року щодо засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишено без зміни.

У касаційній скарзі потерпілий ставить вимогу про зміну судових рішень у частині вирішення питання щодо речових доказів. Посилається на порушення судами статті 100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Відповідно до вимог пункту 1 частини 3 статті 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Так, Верховний Суд ухвалою від 26 лютого 2018 року касаційну скаргу потерпілого залишив без руху і надав йому десятиденний строк для усунення недоліків з дня її отримання.
Як убачається з наявного в матеріалах провадження за скаргою рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та даних Київської міської дирекції «Укрпошта», 10 березня 2018 року потерпілим особисто отримано копію вказаної ухвали касаційного суду, однак на її виконання повторних скарг від нього не надходило.

Оскільки в установлений касаційним судом строк потерпілий не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі суду касаційної інстанції, то його касаційна скарга підлягає поверненню.
На підставі викладеного та керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК, Суд
постановив:

Повернути касаційну скаргу потерпілому ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 16 листопада 2017 року щодо засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3