УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/209/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.173 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
25 травня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5
за участю : прокурора ОСОБА_6
представника власника майна ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10.01.2018 року про накладення арешту,
в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення невідкладного огляду місця події 04.01.2018 року, а саме : автомобіль Audi A6 LT, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_10 , дві сім-карти операторів мобільного зв`язку.
Задовольняючи вищевказане клопотання слідчий суддя вказав, що вилучені в ході обшуку об`єкти відповідають вимогам п.1,3 ч.2 ст.167, 170, КПК України та підлягають арешту з метою збереження та недопущення їх втрати.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді власник майна ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали, ухвалу скасувати зобов`язавши старшого слідчого в особливо важливих справах ГУ НП України ОСОБА_11 повернути йому автомобіль Audi A6 LT, д.н.з. НОМЕР_1 . Вказує, що прийняте рішення є незаконним та необгрунтованим, а висновок суду про те, що вказаний автомобіль є речовим доказом злочину та знаряддям його вчинення є безпідставним та не підтверджується жодним доказом. Зазначає, що арешт на майно був накладений у відсутність власників, що грубо порушує право власності передбачене чинним законодавством. Вважає, що посилання в ухвалі на здобуття майна злочинним шляхом є безпідставними та таким, що не відповідає дійсності.
Заслухавши доповідача, представника власника майна про задоволення поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною і обгрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Приймаючи до уваги, що слідчим суддею клопотання слідчого про накладення арешту на майно розглядалося у відсутності ОСОБА_8 , з оскаржуваною ухвалою він ознайомився 23.04.2018 року в Єдиному реєстрі судових рішень, а апеляційну скаргу подав на неї 03 травня 2018 року, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 не пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
04.01.2018 працівниками СУ ГУНП в Житомирській області, проведений невідкладний огляд автомобіля Audi А6 LT, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_10 , під час якого виявлено та вилучено: автомобіль Audi А6 LT, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , дві сім-картки операторів мобільного зв`язку.
Постановою слідчого СУ ГУНП України в Житомирській області від 04.01.2018 року вилучені в ході обшуку предмети автомобіль Audi А6 LT, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , дві сім-картки операторів мобільного зв`язку визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.
05.01.2018 року слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.
Ухвалою слідчого судді слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10.01.2018 року клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на майно, вилучене під час проведення невідкладного огляду місця події 04.01.2018 року, а саме : автомобіль Audi A6 LT, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_10 , дві сім-карти операторів мобільного зв`язку.
Розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другоїстатті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другоїстатті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другоїстатті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Розглядаючи подання слідчого, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту.
Враховуючи правові підстави для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінальних правопорушеннь, наслідки арешту майна вилучені в ході обшуку об`єкти відповідають вимогам п.1,3 ч.2 ст.167, 170, КПК України та підлягають арешту з метою збереження та недопущення їх втрати, слідчий суддя на час розгляду вказаного клопотання обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність накладання арешту на зазначене майно, оскільки є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про те, що під час розгляду клопотання слідчого були грубо порушені норми кримінального процесуального права зокрема те, що клопотання слідчого розглядалося за відсутності його власника, не можуть бути самі по собі у відповідності до положень ст. 407 КПК України підставою для скасування ухвали слідчого судді. Крім того, реалізацію своїх процесуальних прав власник арештованого майна зміг здійснити шляхом звернення до суду з даною апеляційною скаргою та шляхом участі в судовому засіданні при її розгляді.
Доводи ОСОБА_8 що автомобіль Audi A6 LT, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 не є речовим доказом по кримінальному провадженню є безпідставними і спростовуються постановою слідчого СУ ГУНП України в Житомирській області від 04.01.2018 року відповідно до якої, вилучені в ході обшуку предмети автомобіль Audi А6 LT, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , дві сім-картки операторів мобільного зв`язку визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10.01.2018 року якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно вилучене під час проведення невідкладного огляду місця події 04.01.2018 року, а саме : автомобіль Audi A6 LT, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_10 , дві сім-карти операторів мобільного зв`язку без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: