ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
У судовому засіданні заявник доводи скарги підтримала, просила скаргу задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, оскільки ухвалою слідчого судді від 31.08.2017 надавався дозвіл на обшук у квартирі заявника з метою вилучення вищеназваних речей та документів, а тому ці речі та документи не є тимчасово вилученим майном. Ухвала слідчого судді виносилась на підставі клопотання прокурора Запорізької області з урахуванням того, що заявник є адвокатом. Також заплановано огляд вилучених речей та документів за участю заявника та представника ради адвокатів. Тому відсутні підстави для ствердження про бездіяльність прокурора у даному випадку. Просила у задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
29.09.2017 до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя внесено клопотання прокурора Запорізької області про проведення обшуку в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання і вилучення договорів, накладних, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, довіреностей, платіжних доручень, грошових чеків, пластикових банківських карток, наказів про призначення посадових осіб, а також електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, системних блоків персональних комп`ютерів, портативних комп`ютерів, магнітних носіїв, які містять інформацію та документи, що мають відомості, які мають доказове значення у провадженні, печаток, чорнових записів незаконної фінансово-господарської діяльності, грошових коштів і цінностей, які набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, та які можуть підлягати спеціальній конфіскації, забезпечити цивільний позов, а також інших документів, пов`язаних з фінансово-господарською діяльністю ряду підприємств.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2017 р. вищезазначене клопотання прокурора задоволено у повному обсязі та надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення вищезазначених речей і документів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України володільцем тимчасово вилученого майна на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 234, ч. 5 ст. 237 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. За рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які перебувають в житлі чи іншому володінні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для кримінального провадження. Обшук особи повинен бути здійснений особами тієї ж статі.
Вимогами ч. 7 ст. 236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий має право, у тому числі, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Аналіз змісту ст. 168 КПК України свідчить, що тимчасово вилученим вважається майно, яке одержане в результаті, у т.ч. й обшуку. При цьому, тимчасово вилученими вважаються вилучені при обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.
Оскільки ухвала слідчого судді від 29 серпня 2017 р. про дозвіл на обшук містила дозвіл на вилучення, в тому числі, пластикових банківських карток, портативних комп`ютерів, магнітних носіїв, чорнових записів, мобільних терміналів систем зв`язку, що охоплюється складом вилучених у ОСОБА_3 речей та документів, тому слідчий суддя доходить висновку, що вилучене у ОСОБА_3 майно не є тимчасово вилученим майном.
Вилучивши вказане майно, прокурор зобов`язаний виконати вимоги статті 100 КПК України, та ставити питання про його арешт є недоцільним.
Як встановлено у судовому засіданні з пояснень прокурора, прокурором призначено проведення огляду вилученого під час обшуку майна, та у разі не встановлення даних, що мають значення для кримінального провадження, вилучене майно буде повернуто.
Отже, скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст. 98, 169, 171, 234, 236, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 28 вересня 2017 р.
Повний текст ухвали оголошений 2 жовтня 2017 р. о 15:40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1