Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

30 жовтня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційні скарги прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000542, представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та законного представника потерпілої - ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 10 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_11 , погодженого прокурором, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, і обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, і забороною залишати помешкання з 22 год. до 7 год ранку.

Як вбачається з клопотання слідчого, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 08 вересня 2018 року близько 21.30 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , використовуючи безпорадний стан неповнолітньої ОСОБА_8 через її сп`яніння, застосувавши до неї фізичне насильство, вступив з нею в природний статевий акт, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, про що 09.10.2018 року ОСОБА_6 оголошено.

У поданих апеляційних скаргах:

Прокурор зазначає, що ОСОБА_6 , який офіційно ніде не працює, місце реєстрації не співпадає з місцем проживання, а відтак він має змогу вільно пересуватись територією Костопільського району та Рівненської області, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років, потерпіла та свідки проживають в одному селі разом із підозрюваним, а тому є ризики можливого незаконного впливу та тиску на них зі сторони ОСОБА_6 , а тому обраний судом запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу і обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 та законний представник потерпілої ОСОБА_10 вказують, що ОСОБА_6 , на їхню думку, не має міцних соціальних зв`язків, обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а тому вважають, що обраний запобіжний захід стосовно нього є несправедливим внаслідок м`якості, і не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим просить скасувати оскаржувану ухвалу і обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В запереченні на апеляційні скарги захисник-адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді залишити без зміни, а апеляційні скарги апелянтів - без задоволення. Покликається на те, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення - зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_6 не підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами, оскільки потерпіла ОСОБА_8 в своїх поясненнях в присутності законного представника вказує, що статеві стосунки були добровільними, факт зґвалтування не підтверджується висновком судово-медичної експертизи, а твердження апелянтів про те, що ОСОБА_6 перешкоджає досудовому розслідуванню та чинить тиск на свідків не відповідають дійсності, так як ОСОБА_6 не судимий, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, і будь-яких даних, що він чинить тиск на свідків, потерпілу чи створює будь-які перешкоди органу досудового розслідування у встановленні фактичних обставинах вказаного кримінального правопорушення не має.

Іншими учасниками судового розгляду ухвала слідчого судді в апеляційному порядку не оскаржена.

Представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 та законний представник потерпілої ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленими про день і час розгляду апеляційних скарг, подали письмові заяви про розгляд апеляційних скарг, які підтримують в повному обсязі, без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які просять залишити ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 183 КПК України та розяснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, який обирається лише за наявності підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим його процесуальних обов`язків та належної поведінки.

З клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 слідує, що слідчим на його обґрунтування вказано про тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 , суворість покарання, що йому загрожує, й можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків та потерпілу, чи переховуватися від органів досудового розслідування і суду.
Між тим, відповідно підпункту 1(с) статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність відповідних і достатніх підстав для тримання особи під вартою. Ризик переховування обвинуваченого від слідства і правосуддя, враховуючи Рішення Європейського суду з прав людини у справі W. проти Швейцарії від 26.01.1993 року, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку.
Як під час розгляду клопотання, так і при апеляційному розгляді жодних даних, які б свідчили про тиск ОСОБА_6 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким негативних характеристик немає, на свідків, потерпілу або перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином не встановлено, як і доказів незабезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 його процесуальних обов`язків, належної поведінки чи переховування від досудового розслідування.
Не навів таких доказів і прокурор в судовому засіданні.
Твердження апелянтів в апеляційних скаргах про те, що підозрюваний ОСОБА_6 є суспільно - небезпечною особою, оскільки вчинив особливо тяжкий злочин стосовно неповнолітньої, і повинен утримуватися під вартою, є безпідставними, так як в судовому засіданні прокурор зазначила, що ОСОБА_6 з`являється на всі виклики до слідчого, не чинить ніяких перешкод досудовому розслідуванню і не порушує умов домашнього арешту та покладених на нього судом першої інстанції обов`язків.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення та обрання ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 10 жовтня 2018 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора, представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та законного представника потерпілої - ОСОБА_10 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3