АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1524/18 Справа № 210/4824/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001919 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати як незаконний і необґрунтований у зв`язку з неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції істотно порушив вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме: встановив та навів у вироку наступні факти, що потерпілий ОСОБА_10 оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення - механізм та мотиви спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченою; а обвинувачена ОСОБА_7 заперечує проти повного задоволення позовних вимог потерпілого, тобто у повному обсязі своєї вини не визнала, отже, обмежив судове слідство лише допитом обвинуваченої, потерпілого та дослідженням характеризуючих матеріалів.
Вважає, що суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що учасниками судового провадження не оспорюються фактичні дані викладені у обвинувальному акті, отже, не дослідив письмові докази у кримінальному провадженні та докази на обґрунтування позовних вимог потерпілого, тобто судом першої інстанції залишено недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 роки з покладанням обов`язків, стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень; також вирішено питання щодо стягнення судових витрат та речових доказів.

За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_7 , 26 липня 2017 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , де під час сварки із ОСОБА_10 , з метою припинення протиправних дій з боку останнього, які виразилися у нанесенні їй ударів у різні частини тіла, належним чином не оцінивши засоби захисту та нападу, перевищуючи межі необхідної оборони, з метою подальшого припинення нанесення їй тілесних ушкоджень, схопила ножа та нанесла потерпілому три удари у грудну клітину зліва, спричинивши при цьому останньому тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день).
Кримінальне провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинувачену та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно із частиною 3 статті 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Основною умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.
Відповідно до вироку суду та технічного запису судового засідання від 27 квітня 2018 року, обвинувачена ОСОБА_7 у судовому засіданні вину у скоєні злочину визнала, а тому, враховуючи думку учасників процесу, суд прийняв рішення щодо проведення судового розгляду у скороченому порядку, без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Однак, під час допиту обвинуваченої, ОСОБА_7 вину у скоєному злочині визнала повністю, але цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 70 000 гривень визнала частково, лише у розмірі 5 000 або 10 000 гривень.
Крім того, потерпілий ОСОБА_10 , надаючи пояснення у судовому засіданні, пояснив, що обвинувачена підійшла позаду нього та нанесла три удари, однак згідно обвинувального акту та пояснень обвинуваченої удари були нанесені в область грудної клітини зліва, тобто усіх обставин події він не пам`ятає, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння і які мотиви їх спричинення йому невідомо, тобто заперечував механізм та мотиви спричинення тілесних ушкоджень, отже, потерпілий не підтвердив у судовому засіданні всіх обставин кримінального правопорушення, однак суд першої інстанції всупереч вимогам ч. 3 ст. 349 КПК України розглянув кримінальне провадження у скороченому порядку без дослідження доказів, що перешкодило прийняти законне та обґрунтоване рішення.
З огляду на це суд мав провести судове слідство у повному обсязі, у зв`язку із чим вирок суду першої інстанції не відповідає положенням ст. 370 КПК України.
Допущені порушення відповідно до ст. 412 КПК України є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення щодо ОСОБА_7 , що є підставою для скасування вироку суду першої інстанції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Під час нового розгляду суду слід врахувати викладене, належним чином дослідити усі обставини кримінального провадження, перевірити доводи апеляційної скарги захисника та прийняти законне й обгрунтоване рішення.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. п. 2, 13 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження та права на захист, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. ст. 20, 349, 370 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України усунути допущені порушення та прийняти рішення по суті, у зв`язку з чим вирок щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року задовольнити.
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4