НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
25 травня 2018 року Справа № 322/382/18

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, має середню спеціальну освіту, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:
15 лютого 2018 року, приблизно о 19 годині 35 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Української в смт. Новомиколаївка, в напрямку с. Михайлівського, Новомиколаївського району, Запорізької області.

В цей же час, в попутному з автомобілем «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 напрямку, попереду нього, по проїзній частині рухалися велосипедисти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Під час руху, в районі мосту через річку Терса в смт. Новомиколаївка Запорізької області, водій ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити велосипедистів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , та маючи при цьому технічну можливість уникнути наїзду на них, у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, рухаючись з увімкненим зовнішніми світловими приладами, маючи при цьому об`єктивну можливість своєчасно виявити на проїжджій частині велосипедистів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також маючи при цьому технічну можливість уникнути наїзду на велосипедистів, своєчасно відповідних заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу не вжив та допустив наїзд на велосипедистів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 2.9 а), 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

п. 2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

п. 12.3. «Уразі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 9-232 від 20.04.2018, з технічної точки зору знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією ДТП.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди велосипедисти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме:

- згідно з висновкрм судової медичної експертизи № 492 від 20.03.2018, тупа травма лівого колінного суглоба з частковим розривом передньої хрестоподібної зв`язки, з розвитком гемартрозу лівого колінного суглобу у ОСОБА_5 кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не є небезпечним для життя в момент його спричинення, але потягло за собою довготривалий розлад здоров`я більше як 21 день. Синці в області правої гомілки, в області лівого стегна у ОСОБА_5 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів та могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди;

- згідно з висновком судової медичної експертизи № 493 від 20.03.2018, закритий перелом 3-го ребра справа у ОСОБА_6 кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не є небезпечним для життя в момент його спричинення, але потягло за собою довготривалий розлад здоров`я більше як 21 день. Струс головного мозку, рана в області лоба, в правій тім`яній області синець в області лоба, садна в області лоба, в області підборіддя у ОСОБА_6 в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Рана в області лівого стегна у ОСОБА_6 кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів та могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, підтверджують розмір витрат на залучення експертів, вищезазначених висновків експерта та документів що стосуються речових доказів по справі. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , пояснив суду, що він дійсно 15.02.2018, за вищезазначених обставин, керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, допустив наїзд на велосипедистів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .. Спричинену потерпілим шкоду обвинувачений, за його словами відшкодував частково, що також визнано потерпілими у судовому засіданні.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого.

При визначенні розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, відсутність у нього судимостей, наявність обставин, що пом`якшують його покарання та тяжкість вчиненого ним злочину, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами. Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного основного покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся. Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Довідками Запорізького НДЕКЦ підтверджуються витрати на проведення експертиз у розмірі 4 576,00 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, а питання щодо арешту майна на підставі ст. 174 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 77, ч. 1 ст. 286 КК України, ст.ст. 100, 124, 174, 349, 373 376, 393, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

3. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

4. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму витрат на залучення експерта в розмірі 4 576,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість гривень 00 коп.).

5. Речові докази по справі:

- легковий автомобіль «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_4 та скасувати арешт цього майна;

- велосипед «Україна» синього кольору повернути ОСОБА_5 та скасувати арешт цього майна;

- велосипед «Україна» жовтого кольору повернути ОСОБА_6 та скасувати арешт цього майна

6. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілим.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1