Справа № 164/1457/16-к Провадження №11-кп/773/119/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 3 ст. 286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Маневицького районного суду Волинської області від 10 листопада 2017 року, яким -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Карасин Маневицького району Волинської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не працює, неодружений, несудимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Початок строку відбуття покарання визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_10 , ТзОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» задоволений частково.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 150000 гривень моральної та 15000 гривень майнової шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_10 , ТзОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» задовольний частково.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 150000 гривень моральної та 15000 гривень майнової шкоди.
Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду ОСОБА_10 визнаний винним в тому, що він, 16 серпня 2015 року о 23.00год., керуючи технічно справним автомобілем «ФордТранзит», р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою «Красноволя Колки» в районі 22 км+500м, в напрямку с.Красноволя Маневицького району, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він виїжджає, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, в момент виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із зустрічним мотоциклом «Іж-Юпітер», р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 . У результаті дорожньо транспортної пригоди водій мотоцикла «Іж Юпітер», р.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , згідно висновку судовомедичної експертизи №71 від 17.09.2015р. отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичного шоку важкого ступеню, що розвинувся в результаті отримання ним поєднаної тупої травми тіла: закритої черепномозкової травми: поширеного осаднення шкіри обличчя, множинних забійноосаднених ран обличчя, забійної рани тім`яної ділянки голови, субапоневротичних крововиливів лобної і тім`яної ділянок голови, забою головного мозку важкого ступеню (слабо виражений лівобічний субдуральний крововилив, нерівномірний субарохноїдальний крововилив по всіх поверхнях головного мозку, неправомірний поздовжній надрив по правому краю мозолистого тіла головного мозку); закритої тупої травми шиї; осаднення шкіри передньої поверхні шиї, крововиливів в м`які тканини шиї, зламів великих рогів під`язикової кістки і правої пластини щитовидного хряща; закритої тупої травми грудної клітки, надлопаткових ділянок спини, забійноосадненої рани правої лопаткової ділянки спини, зламу лівої ключиці, розтрощення тіла грудини на рівні ІІІ-ІV пар ребер, множинних двобічних зламів ребер, крайового компресійного зламу тіла ІІІ грудного хребця, повного розриву зчленування між ІІІ-ІV грудними хребцями зі зміщенням за шириною, компресійного зламу тіла Х грудного хребця, забоїв легень, крововиливу в клітковину середостіння, двобічного гемотораксу (до 150 мл рідкої темночервоної крові в правій плевральній порожнині і до 250 мл аналогічної крові в лівій плевральній порожнині), розриву правого купола діафрагми; відкритої тупої травми органів черевної порожнини та заочеревинного простору: осаднення шкіри передньої черевної стінки, поширеної рани передньої черевної стінки, що проникає в черевну порожнину, множинних розривів петель тонкого кишківника, його брижі і великого сальника з явищами «мінус» тканини, розтрощення печінки, крововиливів в заочеревинну жирову клітковину, розмозження правого наднирника, множинних розривів лівої нирки, забою правої нирки; осаднення шкіри статевого члена; забійноосадненої рани задньої поверхні правого плечового суглобу; відкритого вивиху правого плеча в плечовому суглобі з відкритим переломом правої ключиці; осаднених ран правих плеча і передпліччя; закритих зламів лівого плеча і обох кісток правого передпліччя; відкритого переломовивиху лівого стегна в колінному суглобі; відкритих зламів обох кісток правої гомілки; забійноосаднених ран обох ступень ніг і правого коліна; множинних осаднень обох верхніх і нижніх кінцівок, від яких останній помер.

Окрім того, пасажир мотоцикла «ІЖ-Юпітер», р.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_13 , згідно висновку судовомедичної експертизи №70 від 16.09.2015р., отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла, а саме: набрякнабухання речовини головного мозку, який розвинувся в результаті відкритої черепномозкової травми: зламів кісток склепіння і основи черепа, забою головного мозку важкого ступеню, від якого останній помер.
У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньотранспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_10 п.п. 2.3.б), 12.3., 14.2. в) Правил дорожнього руху.
У поданій апеляційній скарзі захисник вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що незважаючи на визнання вини самим обвинуваченим, було порушено право на захист останнього, судом не надано правову оцінку всім доказам в сукупності, вирок суду не мотивований, а докази обвинувачення належним чином не перевірені та не визнані недопустимими. Вважає що ряд експертиз, які покладені в основу обвинувачення, є суперечливими по змісту, а тому не можуть вказувати про наявність в діях обвинуваченого складу злочину. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину, за який того засуджено.

В запереченні на апеляційну скаргу, потерілий ОСОБА_12 просить її відхилити, оскільки вважає її необґрунтованою та безпідставною.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування захисника та обвинуваченого, які, кожен зокрема, підтримали скаргу з викладених у них підстав, прокурора, потерпілого та представника потерпілого, які заперечили скаргу захисника та просили залишити вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про доведеність вчинення ОСОБА_10 порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель двох осіб. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом допустимих доказах.

Так суд першої інстанції підставно взяв до уваги саме показання потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які в судовому засіданні підтвердили факт дорожньої пригоди за участю обвинуваченого, в результаті якої було збито мотоцикл. Показання вказаних потерпілих та свідків є послідовними, підтверджені іншими доказами по справі, зокрема і протоколами огляду місця події, відтворення обстановки та обставин події, висновками судових експертиз, які є науково-обгрунтованими та піддавати їх сумніву в суду підстав немає, а також висновком судово-медичних експертиз загиблих. Показання потерпілих, свідків та часткові показання самого обвинуваченого в своїй сукупності дають змогу відтворити всі обставини злочину, які були до і на момент його вчинення.

Суд першої інстанції дав обґрунтовану оцінку всім висновкам експертиз. При цьому судом першої інстанції дано належну оцінку дослідженим в судовому засіданні всім доказам, обґрунтовано відхилено клопотання сторони захисту щодо недопустимості рядку доказів з наведених у вироку мотивів, з чим погоджується і апеляційний суд.

Апеляційний суд не вбачає підстав для визнання недопустимими доказами протокол огляду місця події, а також висновки судово-трасологічної, судово-металознавчої та автотехнічної експертиз, оскільки такі докази зібрані отримані в порядку, передбаченому КПК України, будь-яких істотних порушень прав та свобод людини при цьому не виявлено, а неточності щодо вилучених на місці події речових доказів, про які вказує апелянт не є суттєвими та не можуть свідчити в загальному про недопустимість вказаних доказів.

Твердження захисника про порушення права на захист ОСОБА_10 при проведенні слідчого експерименту та визнання протоколу проведення слідчого експерименту недопустимим доказом є безпідставними, оскільки хоча ОСОБА_10 і був при цьому в статусі свідка, однак йому були роз`яснені права, передбачені ч.ч. 3, 4, 5, 6, 7 ст.42 КПК України, про що свідчить його підпис. Сам обвинувачений під час проведення слідчого експерименту вказував про обставини, які були до та на момент ДТП.

Звертає апеляційний суд увагу і на той факт, що і в судовому засіданні обвинувачений, допитаний з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, повністю визнав свою винуватість та вказував, що при здійсненні маневру обгону він виявив на зустрічній смузі руху мотоцикл, однак не гальмував з метою уникнення зіткнення та не намагався відмовитися від маневру обгону.

Висновком судовотрасологічної та судовометалознавчої експертизи від 16.10.2015р. встановлено, що представлена на дослідження електролампа габаритного вогню фари мотоцикла «ІЖ», р.н.з. НОМЕР_2 , в момент руйнування колби знаходилася в робочому стані світилася. Таким чином показаннях свідків щодо відсутності освітлювальних приладів на мотоциклі в момент руху, апеляційним судом не беруться до уваги.

Згідно висновку експерта №88 від 25.04.2016р., згідно якого у заданій дорожній ситуації з технічної точки зору, водій автомобіля «Форд Транзит», р.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 9.2 б), 9.4., 12.3 та 14.2. в) ПДР України, тобто повинен був завчасно подати сигнал покажчиками повороту про намір здійснити обгін автомобіля «Фольксваген Транспортер 4», р.н.з. НОМЕР_3 , перед початком обгону повинен був переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, а із моменту виявлення на смузі зустрічного руху мотоцикла «ІЖ», р.н.з. НОМЕР_2 , повинен був відмовитися від виконання маневру обгону та негайно вжити заходів для зменшення швидкості до швидкості руху попутного автомобіля; у заданій дорожній ситуації з технічної точки зору водій автомобіля «Форд Транзит», р.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , мав би технічну можливість уникнути зіткнення із мотоциклом «ІЖ», р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , та не контактувати із попутним автомобілем «Фольксваген Транспортер 4», р.н.з. НОМЕР_3 , при умові дотримання вимог пунктів 12.3 та 14.2. в) ПДР України.
Відповідно до вимог пункту 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об їзду перешкоди.
Таким чином встановлено, що обвинувачений під час керування технічно справним автомобілем, здійснюючи обгін, побачивши на дорозі мотоцикл, який рухався по зустрічній смузі з ввімкнутою електролампою габаритного вогню, зберігав об`єктивну можливість для обміркування ситуації і прийняття безпечного для мотоцикла рішення про зменшення швидкості і зупинки, або відмову від виконання маневру обгону. Проте обвинувачений, порушуючи вимоги пункту 12.3 та інші вказані у вироку пункти ПДР, обрав невиправданий маневр (обгін та негальмування), який і призвів до ДТП на зустрічній смузі руху. Внаслідок зазначених дій потерпілі загинули.
Отже, причиною настання суспільно небезпечного наслідку у виді травмування потерпілих є невиправданий маневр, який був здійснений обвинуваченим у конкретній дорожній ситуації, і між діянням останнього та наслідками є причинний зв`язок. З даними висновками повністю погоджується і апеляційний суд.
Твердження сторони захисту фактично про те, що водій мотоцикла порушив Правила дорожнього руху не беруться до уваги, оскільки саме від дій обвинуваченого настали суспільно-небезпечні наслідки.

Таким чином, істотних порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, які наведені в апеляції захисника, по справі не виявлено.

За таких обставин, в судах першої та апеляційної інстанцій винуватість ОСОБА_10 доведена повністю, вірно встановлено, що його злочинні дії знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що наступили, і кваліфікація цих дій за ч.3 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель двох осіб, є правильною.

Доводи захисника, які наведені в апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Маневицького районного суду Волинської області від 01 листопада 2017 року щодо ОСОБА_10 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді