В И Р О К
іменем України

Справа № 142/748/18
Провадження № 1-кп/142/101/18

23 жовтня 2018 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 29 травня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1 від 17.08.2015 року ОСОБА_4 призначено на посаду начальника відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення.
Відповідно до ст.ст. 3, 9 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.
Комплектування Збройних Сил України особовим складом, їх мобілізаційне та оперативне розгортання в особливий період, здійснення заходів, пов`язаних з підготовкою та призивом громадян на військову службу забезпечується Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 671 від 26 листопада 2014 року визначено, що Міністерство оборони України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та реалізації державної політики з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва.
Абзацом 16 ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що до органів військового управління віднесено і військові комісаріати, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Таким чином, Міністерство оборони України реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва, як безпосередньо, так і через органи військового управління, що перебувають у його підпорядкуванні.
Відповідно до пунктів 1, 3, 8, 9, 11 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 3 червня 2013 року № 389 визначено, що військові комісаріати утворюються, зокрема в областях, м. Києві, інших містах, районах, районах у містах, які очолюють військові комісари, що організовують їх діяльність. При цьому районні, об`єднані районні, міські, об`єднанні міські, військові комісаріати підпорядковуються відповідному обласному військовому комісаріату, на території відповідальності якого вони перебувають, згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, та є відокремленими підрозділами відповідних обласних військових комісаріатів, а отже одиницею органу державної влади.
Завданням військових комісаріатів є проведення призову громадян на військову службу у мирний і воєнний час, проведення добору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у доборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення заходів з підготовки та ведення територіальної оборони, інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Згідно вимог ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Отже, ОСОБА_4 являється службовою особою і військовою посадовою особою, яка згідно із ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», являється суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, якому заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.
Відповідно до ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 зобов`язаний бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язаний завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників).
Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі вчинення протиправних діянь військовослужбовці несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до своїх посадових обов`язків ОСОБА_4 , окрім іншого, відповідає за організацію та дієвий контроль за допризовною підготовкою молоді, організацію військово-професійної орієнтації молоді та осіб, які пройшли строкову військову службу, підготовку і проведення приписки до призовної дільниці громадян України, достовірність та своєчасність військового обліку призовників, організацію і проведення всебічного вивчення, професійно-психологічного відбору призовників і раціональний розподіл по військових спеціальностях.
Проте ОСОБА_4 достовірно знаючи норми вищевказаного законодавства щодо службової діяльності, всупереч інтересам служби, вирішив стати на злочинний шлях, протиправно використав своє службове становище з метою власного незаконного збагачення за рахунок інших осіб шляхом одержання неправомірної вигоди за наступних обставин.
В кінці квітня 2018 року близько 14 години лейтенант ОСОБА_4 , усвідомлюючи той факт, що він може впливати на процес призиву військовозобов`язаних осіб, діючи умисно та з корисливих мотивів, прибув за місцем реєстрації громадянина ОСОБА_6 , 1998 року народження, а саме за адресою: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою та переслідуючи злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, висловив пропозицію матері ОСОБА_6 , громадянці ОСОБА_7 щодо передачі йому ОСОБА_4 , неправомірної вигоди у розмірі 200 доларів США за нездійснення призову на строкову військову службу та надання відстрочки від призову на три місяці її сину ОСОБА_6 .
В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи переслідувати злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок осіб призовного віку, які перебувають на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , 25 травня 2018 року близько 15 години 00 хвилин, знаходячись поблизу ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , зустрівся із громадянином ОСОБА_6 , якому також висловив пропозицію щодо надання йому ОСОБА_4 , неправомірної вигоди у розмірі 200 доларів США за не- здійснення призову на строкову військову службу та надання відстрочки від призову строком на 3 місяці.
Тоді ж, ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_4 , звернувся до правоохоронних органів і з 29 травня 2018 року розпочав діяти під їх контролем.
Надалі, ОСОБА_4 доводячи свій злочинний умисел на незаконне збагачення за рахунок осіб призовного віку до кінця, 30 травня 2018 року, близько 19 години 20 хвилин, у салоні автомобіля Opel Omega, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований по вул. Центральній смт. Піщанка Вінницької області напроти буд. № 28, повторно зустрівся із громадянином ОСОБА_6 .
Перебуваючи у салоні вищевказаного автомобіля, ОСОБА_4 знову висловив пропозицію ОСОБА_6 про передачу йому, ОСОБА_4 , неправомірної вигоди та тоді ж отримав від військовозобов`язаного громадянина ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 100 доларів США (по курсу НБУ на 30 травня 2018 року 2609 грн. 90 коп.) та 2600 грн. за не здійснення призову на строкову військову службу та надання відстрочки від призову строком на 3 місяці.
Під час судового розгляду між прокурором військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України капітаном юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000061, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2018 року, з одного боку, та обвинуваченим у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, раніше не судимим, неодруженим, громадянином України, українцем, з іншого боку, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472,473 КПК України в приміщенні військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України за адресою: м. Вінниця, вул. Стрілецька, 105, діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_9 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч.1 ст.368 КК України щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та розмірпокарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 21 250 (двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків у Збройних Силах України та інших військових формуваннях на строк 1 рік.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити зазначену угоду та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в ній покарання.
Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.368 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано вірно, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 368 КК України, а саме: будучи службовою особою, висловив пропозицію надати для себе і одержав неправомірну вигоду за вчинення в інтересах особи, яка надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого йому службового становища.
До обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання у виді штрафу та в судовому засіданні пояснив, що спроможний його виконати.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України капітаном юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК.

Судові витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні в розмірі 4 576 гривень, відповідно до ст.124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 12 вересня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000061 від 29 травня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, між прокурором військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України капітан юстиції ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 - 473 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1 250 (однієї тисячі двохсот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 21 250 (двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків у Збройних Силах України та інших військових формуваннях на строк 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 1 716 гривень 00 копійок, згідно довідки до висновку експерта від 03 липня 2018 року № 113.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 2 860 гривень 00 копійок, згідно довідки до висновку експерта від 04 липня 2018 року № 280.
Речові докази: 5 купюр номіналом по 500 гривень: ВФ4728402, ЛИ4616737, ВИ8047959, ЛД5086125, ЛА7604720, 1 купюра номіналом 100 гривень: СЕ0157734 та 1 купюра номіналом 100 доларів США: KF 34954968 B повернути громадянину ОСОБА_6 .

Банківські картки «Ощадбанк» НОМЕР_3 , «ПриватБанк Мастер кард» НОМЕР_4 , «ПриватБанк Золота» НОМЕР_5 , грошові кошти в сумі 443 грн., а саме: одна купюра номіналом 200 гривень серія та номер: КГ 8144880, одна купюра номіналом 100 гривень серія та номер: МИ 4216570, дві купюри номіналом 50 гривень серії та номер: ПД 9081826, СЄ 7700502, одна купюра номіналом 20 гривень серії та номер: КД 9544626, одна купюра номіналом 10 гривень серії та номер СГ 6929072, дві купюри номіналом 5 гривень серії та номер: УВ 5671695, УА 1231538, три купюри номіналом 1 гривня серії та номер: УК 1156144, УЄ 1318313 та УС 3468856, мобільний телефон марки HUAWEI TIT U02, золотого кольору, IMEI1 НОМЕР_6 , IMEI2 НОМЕР_7 із двома сім- картками із номерами НОМЕР_8 , НОМЕР_9 повернути ОСОБА_4 .

Транспортний засіб марки «OPEL» модель «OMEGA», чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить батькові ОСОБА_4 повернути ОСОБА_10 .

Роз`яснити сторонами, що відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Піщанський районний суд Вінницької області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя :