ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/144/17
Провадження № 1-кс/210/1525/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" липня 2018 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області радник юстиції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000009, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.01.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

25 липня 2018 року слідчий в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.
В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що в провадженні другого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000009 від 04.01.2017 за ч. 4 ст. 190 КК України.
Так, особи, які встановлюються досудовим розслідуванням, в період часу з 2012 по 2016 роки, вводячи в оману органи судової влади, та вступаючи у злочинну змову з окремими працівниками суду, шляхом підроблення документів, подання на підставі них низки судових позовів та підроблення судових рішень заволоділи об`єктами комунального майна нежитловими приміщеннями №№16, 17, 18 в буд. АДРЕСА_1 , чим спричинили законному власнику майна - громаді міста Дніпро в особі Дніпропетровської міської ради, майнову шкоду у особливо великих розмірах.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 2012 по 2013 роки В період часу з 2012 по 2013 роки ОСОБА_5 спільно з іншими невстановленими досудовим слідством особами, самовільно зайняв нежитлове приміщення №15 за адресою: м.Дніпро, вул.Пастера, 16, який належить Публічному акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (), та частину нежитлового приміщення №16 за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності територіальній громаді м.Дніпро в особі Дніпровської міської ради .
В період часу з 2012 по 2013 роки, більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 спільно з невстановленими особами об`єднав та переобладнав нежитлові приміщення №15 та №16 у окреме приміщення загальною площею 106,5 кв.м., у яку повністю включено нежитлове приміщення №15 загальною площею 27,4 кв.м. та частина нежитлового приміщення №16 площею 74,0 кв.м.
У листопаді 2013 року на створене приміщення ОСОБА_5 замовив та отримав технічний паспорт від 24.11.2013 (Інвентаризаційна справа №01695) виготовлений ФОП ОСОБА_6 як на квартиру АДРЕСА_2 , відповідно до якого площа квартири складає 106,5 кв.м., у яку повністю включено нежитлове приміщення №15 загальною площею 27,4 кв.м. та частина нежитлового приміщення №16 площею 74,0 кв.м., які належали до державної та комунальної власності.
В період часу з листопада 2013 року по січень 2016 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на придбання права на комунальне та державне майно шляхом шахрайства та з використанням підробленого рішення суду. Реалізовуючи свій злочинного намір, ОСОБА_5 в період часу з листопада 2013 року по січень 2016 року вступив у змову з невстановленими особами, в тому числі службовими особами Дніпропетровського районного суду, з метою підроблення вже існуючого судового рішення шляхом внесення до нього завідомо неправдивих відомостей про визнання за ОСОБА_5 права власності квартиру АДРЕСА_2 .
В період часу з листопада 2013 року по січень 2016 року невстановлені службові особи Дніпропетровського районного суду, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , отримали доступ до матеріалів цивільної справи Дніпропетровського районного суду № 2-2163 за 2006 рік за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання права власності на гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 (суддя ОСОБА_9 ).
В період часу з листопада 2013 року по січень 2016 року ОСОБА_5 діючи умисно, спільно з невстановленими досудовим слідством особами та невстановленими службовими особами Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області здійснили підроблення матеріалів цивільної справи № 2-2163 за 2006 рік, шляхом складення завідомо неправдивих процесуальних документів суду, позовної заяви та документів до заяви, у які внесли неправдиві відомості, що предметом судового розгляду було визнання за ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_2 , а саме: Ухвали про відкриття провадження у справі від 30.11.2016; Позовної заяви про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно; ксерокопії договору купівлі продажу майна від 14.06.2006 між ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ; Заяви від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про розгляд провадження без їх присутності; Заяви від імені ОСОБА_8 про розгляд провадження без його присутності; протоколу судового засідання від 05.12.2006; Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2006 у справі № 2-2163 за 2006 рік. Після складення зазначених завідомо неправдивих документів ОСОБА_5 підписав особисто позовну заяву про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, та заяву від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про розгляд провадження без їх присутності, після чого діючи за попередньою змовою з невстановленими службовими особами Дніпропетровського районного суду, та іншими невстановленими досудовим слідством особами, здійснили заміну документів цивільної справи Дніпропетровського районного суду № 2-2163 за 2006 рік на підроблені документи, крім того долучили до справи фотокопію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_5 .
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно та спільно з невстановленими досудовим слідством особами та невстановленими службовими особами Дніпропетровського районного суду, з метою заволодіння правом на державне та комунальне майно шляхом обману, внесли до підробленого рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2006 у справі № 2-2163 за 2006 рік завідомо неправдиві відомості про визнання за ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 106,5 кв.м., житловою площею 59,0 кв.м., що розташована на першому поверсі чотирьохповерхового житлового будинку.
З метою доведення свого злочинного умислу на придбання права на державне та комунальне майно до кінця ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами, у січні 2016 року подав приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , заяву про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 та підроблене рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2006 у справі № 2-2163 за 2006 рік.
23.02.2016 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 на підставі поданих ОСОБА_5 документів проведено державну реєстрацію на його ім`я права власності на квартиру АДРЕСА_2 , таким чином, ОСОБА_5 шахрайським шляхом придбав право на нежитлове приміщення №15 у буд. АДРЕСА_1 , яке є державною власністю, вартістю 242 244 грн., та на частину нежитлового приміщення №16 загальною площею 74,0 кв.м., яке є комунальною власністю, вартістю 654 237 грн., а взагалі в розмірі 896 481 грн., що більше ніж в 1301 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на час вчинення злочину та є особливо великим розміром.
Внаслідок заволодіння правом на майно шляхом обману ОСОБА_5 , спричинив державі в особі Регіональна філія «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» матеріальну шкоду в розмірі 242 244 грн., та територіальній громаді м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради в розмірі 654 237 грн.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у придбанні права на майно шляхом обману, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах кваліфікуються за ч.4 ст.190 КК України.
27.06.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
12.06.2018 у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовими доказами в тому числі нежитлових приміщень №15 та АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_2 .
В подальшому право власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 12.04.2016 перереєстровано на ОСОБА_11 . Відповідно до висновків судової почеркознавчої експертизи підписи на договорі про задоволення вимог іпотекодержателя, нотаріально посвідченій заяві та у реєстрі нотаріальних дій приватного нотаріуса не належать ОСОБА_5 .
Таким чином, на теперішній час існує ризик збереження речових доказів - нежитлових приміщень АДРЕСА_1 та №17 та квартири АДРЕСА_2 шляхом їх подальшого перепродажу під виглядом квартири АДРЕСА_1 .
На теперішній час вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у провадженні доказами: показаннями свідків, проведеною судово-будівельною експертизою, судовими-почеркознавчими експертизами, іншими матеріалами кримінального провадження, які повністю підтверджують причетність підозрюваного до заволодіння майном шляхом шахрайства.
Враховуючи те, що з метою заволодіння права на державне та комунальне майно ОСОБА_5 здійснив штучне створення об`єкту майна квартири за адресою: АДРЕСА_2 до якої включено площі нежитлових приміщень №16 та №15, арешту підлягає вказаний об`єкт нерухомості. Подальша експлуатація вказаного об`єкту майна може призвести до його псування та перетворення теперішнім власником. Враховуючи, що вказаний об`єкт нерухомості жодними особами як житлове приміщення не використовується, стосовно вказаного об`єкта майна необхідно застосувати арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Стосовно нежитлової будівлі, який належить ОСОБА_5 необхідно зазначити, що накладення арешту на вказане майно з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування забезпечить схоронність та цілісність вказаного майна, виконання основних завдань кримінального судочинства з захисту інтересів держави та суспільства від кримінального правопорушення. В той же час не може призвести та не призведе до надмірного обмеження прав підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Суд розглядає дане клопотання у відсутність власника майна або його представника, так як відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні другого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000009 від 04.01.2017 за ч. 4 ст. 190 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання щодо арешту майна слідчий суддя повинен враховувати сукупність чинників та факторів, серед яких наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного та інших осіб.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна (речового доказу), може негативно вплинути на кримінальне провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в ОВС другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області радник юстиції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ: квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Зобов`язати службових осіб відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо арешту майна на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01).

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1