Дата документу 08.11.2018
Справа № 334/6570/16-к
Провадження № 1-кп/334/151/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джанкой Автономної республіки Крим, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.12.2007 року Гуляйпільским районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, засуджений до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 29.12.2008 року Гуляйпільским районним судом за ч. 1 ст. 187 КК України, засуджений до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано до покарання Гуляйпільского районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2007 року та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

- 25.08.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України, засуджений до 4 років позбавлення волі з іспитовим стром 3 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:
10.06.2016, приблизно об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на зупинці громадського транспорту,?яка розташована навпроти кафе «Старий Дніпро» по пр. Інженера Преображенського, 5 в м. Запоріжжя, шляхом ривку, з шиї ОСОБА_6 відкрито викрав золотий ланцюжок, вагою 31,04 грами, 585 проби, вартістю 31496 гривень, який належить потерпілій, після чого втік з місця вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму. Шкода не відшкодована.

03.09.2016, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи на проїжджій частині між буд. АДРЕСА_2 , шляхом ривку з шиї ОСОБА_7 відкрито викрав золотий ланцюжок вагою 9,16 грам, 585 проби, вартістю 8000,00 гривень, та золотий хрестик з розп`яттям вагою 5,26 грам, 585 проби, вартістю 7365,00 гривень, які належать потерпілому, після чого втік з місця вчинення кримінального правопорушення, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду загальну на суму 15365,00 гривень. На досудовому розслідуванні шкода була відшкодована в повному обсязі шляхом повернення майна потерпілому.

Крім того, 03.09.2016, ОСОБА_5 , маючи умисел на вчинення майнового злочину, біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , побачив особу, щодо якої зможе вчинити злочин Так, о 14 годині 38 хвилин, повертаючись додому, до вищевказаного під`їзду увійшла ОСОБА_8 разом зі своєю сестрою ОСОБА_9 , які попрямували до ліфту, щоб піднятись на свій поверх. ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, забіг до вищевказаного під`їзду даного будинку, підійшов до ліфту, який в цей час знаходився на першому поверсі, підперши однією ногою двері ліфту, схопив рукою золотий ланцюжок на шиї ОСОБА_8 та шляхом ривку заволодів золотим ланцюжком ОСОБА_8 , після чого вибіг з під`їзду та скрився у невідомому напрямку. Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав матеріальний збиток потерпілій на суму 10000,00 гривень, яка була відшкодована шляхом повернення майна.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав і суду пояснив, що проживає за адресою АДРЕСА_1 . 10.06.2016 вранці він, як завжди, вийшов з дому, в квартирі залишився приятель ОСОБА_10 , який був у нього в гостях. Повернувся додому біля 10.00 11.00 години ранку. Чи виходив потім з дому, не пам`ятає. В цей день більше ніде не був, ніякого злочину не вчиняв. Чому потерпіла ОСОБА_6 вказала на нього, пояснити не може. Щодо подій 03.09.2016 пояснив, що того дня приблизно о 13-00 год. він з ОСОБА_11 викликали таксі, сіли і поїхали у справах, на мосту на о. Хортиця їх зупинила поліція, запропонували вийти з автомобіля. Він, ОСОБА_11 і водій таксі вийшли з автомобіля. Згодом під`їхала інша поліцейська машина, де було дві жінки, одна з яких ОСОБА_8 . Вона вказала на нього як на чоловіка, який в під`їзді будинку зірвав з неї золотий ланцюжок. Потім його відвезли у відділ поліції, де йому підкинули в карман золотий ланцюжок. Ніч провів у відділенні поліції. Потерпілого ОСОБА_12 вперше побачив у суді, і потерпілий його не впізнавав. ОСОБА_8 спочатку не впевнена була, що це він її пограбував, вже у відділі поліції вона впевнено на нього вказала. При ньому була сумка, телефон, паспорт інші речі, ювелірних виробів при ньому не було, при затриманні нічого не було вилучено. В той день в приміщенні відділу поліції бачив також ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , водія ОСОБА_14 . Заходи фізичного впливу до нього не застосовувалися. Цивільні позови потерпілих не визнає.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим вини у інкримінованих йому злочинах, його винуватість знайшла своє підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження.

За епізодом, що мав місце 10.06.2016, вина ОСОБА_5 підтверджується наступними дослідженим у судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала на ОСОБА_5 як на особу, яка її пограбувала, і пояснила, що 10.06.2018, приблизно об 11.00 год., вона знаходилась на зупинці громадського транспорту пр. Радянський. Її увагу привернув автомобіль білого кольору, який призупинився і чоловік та жінка, які в ній сиділи, почали на неї уважно дивитись. Машина проїхала далі і зупинилась. Через дві хвилини до неї підійшов молодий чоловік, яким виявився ОСОБА_5 , запитав, коли був автобус, після чого раптово різким рухом зірвав з неї золотий ланцюжок і побіг до білої машини, ОСОБА_15 чи ОСОБА_16 , яка стояла з відкритими дверима, заскочив у машину і вони поїхали. Грабіжника вона добре запам`ятала. Вона підняла золотий кулон, який впав із зірваного ланцюжка, повідомила в поліцію про цю подію. На зупинці знаходився ще один чоловік, голова ОСББ будинку, в якому вона проживає. Він підійшов до неї і сказав, що запам`ятав крадія. Пізніше, приблизно у вересні, вона по фотознімкам впізнала грабіжника за фізіономічними особливостями його обличчя. Спричинену шкоду їй не відшкодовано.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що події, пов`язані з даним кримінальним провадженням, здається, були в травні чи влітку 2016 року, точну дату не пам`ятає. Це сталося вранці, приблизно об 11.00 год., на зупинці громадського транспорту «пр. Радянський», де він очікував автобус №38. На зупинці також знаходилась жінка, яка проживає з ним у одному будинку у сусідньому під`їзді. Бачив, як зі сторони кафе до неї підійшов молодий чоловік і почав з нею про щось розмовляти, тут же почув, як жінка зойкнула і побачив, як молодий чоловік кинувся бігти до автомобіля. В цей час свідок знаходився на відстані 3 метрів від них, обличчя нападника бачив, коли той підходив, і у профіль, коли той став розмовляти з потерпілою. Свідок підійшов до потерпілої і вона сказала, що той чоловік зірвав у неї з шиї золотий ланцюжок. Його одяг уже не пам`ятає, здається був у спортивних штанах, високий, з коротко стриженим волоссям. Зупинити грабіжника потерпіла не намагалася, викликала поліцію, а свідок поїхав у своїх справах. Приблизно через три місяці його як свідка запросили до відділу поліції, де він на запропонованих кольорових фотознімках за рисами обличчя, які тоді добре пам`ятав, впізнав чоловіка, якого бачив в той день на зупинці і який зірвав золотий ланцюжок у потерпілої. На фотографіях було зображено лише обличчя, фотографій було біля 12, точну кількість сказати не може. Потім підписав протокол. Серед присутніх на лаві осіб вказав на ОСОБА_5 як на чоловіка, який в той день на зупинці пограбував потерпілу.

Крім показань потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_17 , вина ОСОБА_5 у скоєні цього кримінального правопорушення об`єктивно підтверджується письмовими документами:

- рапортом від 10.06.2016, згідно якого об 11-30 год. до Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби 102, куди звернулася ОСОБА_6 , про те що по пр. Інженера Преображенського, 5 на зупинці громадського транспорту «пр. Радянський» невідома особа заволоділа її золотим ланцюжком та зникла на автомобілі Таврія світлого кольору в напрямку центра міста. В автомобілі знаходилося двоє чоловіків і жінка, вікна не тоновані (т.3 а.с.102);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.06.2016 від ОСОБА_6 , яка вказувала, що 10.06.2016, приблизно об 11-00 год. знаходячись на зупинці громадського транспорту «пр. Радянський», невідома особа шляхом ривка відкрито заволоділа її золотим ланцюжком (т.3 а.с.103);

- протоколом огляду місця події від 10.06.2016 (з фото таблицею), об`єктом огляду якого є ділянка місцевості, розташована за будинком №5 по пр. Інженера Преображенського, в м. Запоріжжі, де знаходиться кафе «Старий Дніпро», навпроти якого знаходиться зупинка громадського транспорту (т.3 а.с.104-105);

- наданим потерпілою гарантійним талоном виробника від 25.03.2007 на виріб ланцюжок, довжиною 55 см, проба 585, вага 31,04 гр. (т.3 а.с.106);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.09.2016, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 , в присутності понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , серед пред`явлених на фотознімках осіб, за ознаками зовнішності і рисами обличчя впізнала чоловіка на фото №1 (згідно довідки на фото №1 зображений ОСОБА_5 ), як особу, яка 10.06.2016 відкрито заволоділа її ланцюжком (т.3 а.с.107-110);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.09.2016, згідно якого свідок ОСОБА_17 , в присутності понятих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , серед пред`явлених на фотознімках осіб, за загальними рисами обличчя впізнав чоловіка на фото №4 (згідно довідки на фото №4 зображений ОСОБА_5 ), як особу, яка 10.05.2016 пограбувала малознайому жінку на зупинці громадського транспорту пр. Радянський відкрито заволоділа її ланцюжком (т.3 а.с.111-114).

За епізодом пограбування потерпілого ОСОБА_7 , що мав місце 03.09.2016, вина ОСОБА_5 підтверджується наступними дослідженим у судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 03.09.2016 в обідній час на своєму автомобілі приїхав в район Управління пенсійного фонду Хортицького району та поліклініки №1, автомобіль залишив на місці для паркування, а сам направлявся до буд. АДРЕСА_4 . Несподівано до нього з боку підійшов молодий чоловік, зросту приблизно 180 см, в окулярах і в кепці, різким рухом протягнув до нього руку, схопив і зірвав у нього з шиї золотий ланцюжок з хрестиком і почав тікати в сторону зупинки «Пошта». Потерпілий намагався бігти за ним слідом, при цьому кликав на допомогу, просив перехожих викликати поліцію, сам телефонував в службу 102. Невідомий йому чоловік, пересуваючись на велосипеді, почав переслідувати грабіжника, згодом повернувся до потерпілого і віддав розірваний ланцюжок, ланки якого були сильно розтягнуті, і підвіс у вигляді хрестика. При цьому пояснив, що наздогнав грабіжника, пригрозив йому і той віддав викрадені речі. Поліцейські, які прибули на місце злочину, все оформили. На час його допиту у судовому засіданні пройшло багато часу, а тому вже зараз впізнати особу, яка його пограбувала, йому важко. Оскільки майно йому повернули, цивільний позов він не заявляє.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що вдень 03.09.2016 він знаходився в районі поліклініки №1 по вул. Запорізького козацтва у м. Запоріжжі, побачив і почув, як чоловік похилого віку кричав що його пограбували, кликав на допомогу і намагався догнати молодого чоловіка, який тікав від потерпілого в сторону зупинки «Пошта». Свідок їхав на велосипеді і вирішив допомогти потерпілому, почав переслідувати нападника і наздогнав його. Той стомившись тікати, зупинився і на вимогу свідка віддав йому пошкоджений золотий ланцюжок і хрестик. Свідок повернувся до потерпілого і повернув викрадене майно. Грабіжника добре запам`ятав, і риси обличчя, і статуру, оскільки спілкувався з ним. Надав поліції свої пояснення і в цей же день, незадовго після події, він у відділенні поліції впізнав грабіжника по фотознімкам.

Крім показань потерпілого та свідка, вина ОСОБА_5 за цим епізодом об`єктивно підтверджується наступними письмовими документами:

- рапортом від 03.09.2016, згідно якого о 13-31 год. до Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що на вул. Запорізького козацтва, 21А кричить чоловік про те, що у нього щось вкрали, чоловік побіг в сторону пошти (т.3 а.с. 115);

- рапортом від 03.09.2016, згідно якого о 13-40 год. до Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що ОСОБА_7 заявив, що по вул. Ентузіастів, біля зупинки громадського транспорту «Пошта», 10 хвилин тому його пограбував чоловік, зірвавши золотий ланцюжок, та втік у бік пошти (т.3 а.с. 116);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.09.2016 від ОСОБА_7 , який вказав, що 03.09.2016 приблизно о 13-30 год. по вул. Запорізького козацтва невідома особа відкрито, шляхом ривка зірвала у нього з шиї золотий ланцюжок з хрестиком (т.3 а.с.117);

- протоколом огляду місця події від 03.09.2016 (з ілюстраційною таблицею), згідно якого ділянка місцевості на проїжджій частині, яка з правого боку веде до заднього входу в поліклініку №1 Хортицького району, що розташована за адресою м. Запоріжжя, вул. Запорізького козацтва, 25, з лівого боку до під`їздів житлового будинку АДРЕСА_5 . З правого боку від ділянки розташована паркова поліклініки та управління пенсійного фонду (т.3 а.с.118-120);

- протоколом огляду від 03.09.2016, згідно якого було оглянуто належні ОСОБА_7 ланцюжок з металу жовтого кольору, довжиною 74 см, вагою 9,32 грамів, з маркуванням 585 проби, з пошкодженням у виді розриву, та підвіс у формі хрестика з металу жовтого кольору вагою 5,26 грамів (т.3 а.с.123-128);

- бірками виробника ланцюжка і підвіски із зазначенням проби 585, ваги 9,16 грам і 5,26 грам відповідно, наданими потерпілим ОСОБА_7 (т.3 а.с.122);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.09.2016, згідно якого свідок ОСОБА_22 , в присутності понятих ОСОБА_23 і ОСОБА_24 , серед пред`явлених на фотознімках осіб, за загальними рисами обличчя впізнав чоловіка на фото №1 (згідно довідки на фото №1 зображений ОСОБА_5 ), як особу, яка 03.09.2016 пограбувала чоловіка біля поліклініки (т.3 а.с.129-132).

За епізодом пограбування потерпілої ОСОБА_8 , що мав місце 03.09.2016, вина ОСОБА_5 також підтверджується дослідженим у судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що 03.09.2016, приблизно о 14-40 год. вона з сестрою ОСОБА_9 заходила у під`їзд свого будинку. На площадці першого поверху, біля ліфта молодий чоловік, яким є обвинувачений ОСОБА_5 , підійшов спереду до потерпілої схопив рукою золотий ланцюжок, який був у неї на шиї, та ривком зірвав його. Потім вибіг з під`їзду будинку. Люди, які були на вулиці, повідомили їй, що молодий чоловік, який вибіг з під`їзду, сів у автомобіль Ланос білого кольору та поїхав у невідомому напрямку. Вона негайно повідомила про це в поліцію і через нетривалий час їй повідомили, що зупинили автомобіль, в якому може знаходитись особа, причетна до злочину. Вона з сестрою під`їхали до місця зупинки цього автомобіля, серед трьох молодих чоловіків вона впізнала того, хто її пограбував. Не зважаючи на те, що він був в окулярах, риси його обличчя вона запам`ятала дуже добре. Після цього вони з сестрою у відділенні поліції надавали свої пояснення. Вона приймала участь у впізнанні особи і з чотирьох запропонованих для впізнання осіб впевнено вказала на молодого чоловіка, який її пограбував. Ланцюжок, який обвинувачений зірвав у неї з шиї, був із золота, вагою приблизно 12 грамів, який вона придбала разом з браслетом, плетіння «бісмарк». Чому на ньому було клеймо 925 проби, пояснити не може. За загальним виглядом це золотий ланцюжок, вона купувала його як золотий, вартість цього виробу становила на час вчинення злочину 10000,00 грн. Вказаний ланцюжок через декілька днів їй було повернуто, однак оскільки він був пошкоджений і став предметом злочину, вона його продала. Розмір виручених коштів точно назвати і документально підтвердити не може.

Свідок ОСОБА_25 , старший оперуповноважений карного розшуку, пояснив про обставини даної справи, що мали місце влітку 2016 року, точну дату вже не пам`ятає. У зв`язку з пограбуванням по вул. Кремлівській патрульні зупинили на острові Хортиця автомобіль, в якому знаходився ОСОБА_5 . На місце зупинки транспортного засобу під`їхала потерпіла і з трьох осіб, які знаходилися біля автомобіля, вона вказала на ОСОБА_5 як на особу, яка зірвала з неї золотий ланцюжок. Разом з потерпілою була ще одна жінка. ОСОБА_5 при цьому заперечував, що при ньому є золоті вироби, огляд ОСОБА_5 на місці зупинки автомобіля не проводився. Його доставили у відділення поліції, де останній повідомив свідку, що золотий ланцюжок знаходиться при ньому і добровільно дістав його. З цього моменту і до затримання в порядку ст. 208 КПК та складання протоколу ланцюжок залишався при ньому. Затримання ОСОБА_5 здійснювалося слідчим, свідок присутнім при цьому не був.

Свідок ОСОБА_26 , який працює інспектором патрульної поліції, пояснив, що під час несення служби отримали повідомлення про пограбування у Дніпровському районі. Ознаки автомобіля, нападника і його одягу передавалися в орієнтуванні в радіоефірі. Ним і його напарником на острові Хортиця був зупинений автомобіль таксі Ланос білого кольору, у якому знаходилося три особи - водій і два пасажири. Було проведено візуальний огляд автомобіля і осіб, які в ньому знаходилися. Один з чоловіків підпадав під орієнтування, у зв`язку з чим він попросив під`їхати працівників поліції. Протягом 10 хвилин в іншому автомобілі під`їхала потерпіла, яка зразу вказала на чоловіка, який зірвав у неї ланцюжок і зник на таксі білого кольору. Чи одягали на нього при цьому кепку і окуляри, не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_27 пояснив, що з ОСОБА_5 має приятельські стосунки, знає його не дуже давно. Пам`ятає, що в той день ОСОБА_28 заїхав до нього в обід, вони викликали таксі білий Ланос, і разом поїхали в місто, в машині ні про що не говорили, їхали хвилин 15, на мосту їх зупинили. Вони стояли біля машини, привезли потерпілу, щоб вона впізнала того, хто її пограбував. При цьому показували на ОСОБА_28 , одягали на нього окуляри і кепку. У відділі поліції вони знаходилися в різних кабінетах. Потім йому сказали, що у ОСОБА_28 знайшли ланцюжок.

Свідок ОСОБА_29 , інспектор патрульної поліції, пояснив, що влітку 2016 року, точну дату не пам`ятає, під час несення служби разом з інспектором ОСОБА_26 , отримав повідомлення про пограбування в Осипенківському районі, грабіжник скрився в автомобілі Ланос білого кольору. Описання автомобіля і грабіжника передавалося в радіоефір. Зупинили такий автомобіль на мосту, встановили особи пасажирів і водія, який згідно бази даних раніше судимий. Один з них підпадав під орієнтування. Під`їхала поліцейська машина з потерпілою і її сестрою, потерпіла вказала на ОСОБА_5 , як на особу, яка зірвала у неї з шиї золотий ланцюжок. Як був одягнутий ОСОБА_5 , не пам`ятає, на місці їх не оглядали і нічого не вилучали. Чи одягали при цьому на нього окуляри і кепку, точно не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_30 пояснив, що під час його добового чергування зі служби 102 надійшло повідомлення про пограбування на вул. Дегтярьова у м. Запоріжжі у жінки зірвали золотий ланцюжок. Він разом з експертом, працівником карного розшуку виїхали на місце злочину, оглянули місце події, опитали мешканців будинку, після чого приїхали у відділення поліції, де була потерпіла, потім був доставлений ОСОБА_5 . Він склав протокол затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України. При цьому у затриманого вилучили золотий ланцюжок, який знаходився у нього в кармані. Про наявність при ньому золотого ланцюжка ОСОБА_5 повідомив безпосередньо при затриманні та переклав його в свій карман, а при складанні протоколу затримання цей предмет у присутності спеціаліста, понятих був вилучений та опечатаний. При затриманні і вилученні ланцюжка потерпіла не була присутня. Пізніше потерпіла опізнала вилучений ланцюжок як свій, і зазначений речовий доказ їй було повернуто.

Крім показань потерпілої ОСОБА_8 та зазначених свідків, які є послідовними, узгодженими між собою, вина ОСОБА_5 об`єктивно підтверджується наступними письмовими документами:

- рапортом від 03.09.2016, згідно якого о 14-38 год. до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що за повідомленням ОСОБА_8 03.09.2016 о 14-38 год. по вул. Дегтярьова в м. Запоріжжі у ліфті невідомий чоловік зірвав у неї з шиї золотий ланцюжок вагою приблизно 12 грамів (т.3 а.с. 137)

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.09.2016 від ОСОБА_8 , яка вказувала, що 03.09.2016 біля 15-00 год. у ліфті на першому поверсі в будинку АДРЕСА_3 невідомий чоловік віком до 30 років зірвав у неї з шиї золотий ланцюжок вагою приблизно 13-15 грамів довжиною 55 см і зник на машині Ланос білого кольору (т.3 а.с.138);

- протоколом огляду місця події від 03.09.2016 (з фото таблицею), відповідно до якого оглядом місця події є вхід до другого під`їзду буд. АДРЕСА_3 та приміщення першого поверху цього під`їзду, на площадці якого розташований вхід до ліфту (т.3 а.с.139-142);

- протоколом огляду речей від 05.09.2016, який проводився за участі старшого експерта криміналіста ОСОБА_31 , в присутності понятих ОСОБА_32 , ОСОБА_33 проведено огляд речей, вилучених під час затримання ОСОБА_5 від 03.09.2016, з ілюстраційною фото таблицею (т.3 а.с.143-146);

- постановою про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів золотого ланцюжка довжиною 55 см, вагою приблизно 12 г, плетіння «Бісмарк», 925 проби, з пошкодженням на застібці, який передано було 07.09.2016 на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 (т.3 а.с.147-149);

- протоколом затримання особи ОСОБА_5 від 03.09.2016, згідно якого ОСОБА_5 було затримано 03.09.2016 о 16-00 год., під час затримання у якого було вилучено золотий ланцюжок та в присутності понятих упаковано (т.3 а.с.150-152);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.09.2016, згідно якого потерпіла ОСОБА_8 на фотознімку під №1 впізнала за рисами обличчя, зростом, худою структурую тіла, ОСОБА_5 (т.3 а.с.153-155).

Показання потерпілих, свідків є послідовними, об`єктивними, узгодженими між собою, тому суд вважає їх правдивими та покладає в основу вироку.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємопов`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими він обвинувачується.

Невизнання ОСОБА_5 своєї вини суд розцінює як спосіб ухилитися від кримінальної відповідальності і уникнути справедливого покарання.

Судом перевірені доводи ОСОБА_5 та його захисника, висунуті на виправдування останнього, проте вони не знайшли свого підтвердження.

Суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_5 до скоєння грабежів, оскільки вони суперечать поясненням потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які впізнали ОСОБА_5 як особу, яка пограбувала їх, та свідка ОСОБА_22 , який безпосередньо одразу після вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_7 наздогнав обвинуваченого, відібрав у нього викрадене майно та передав потерпілому, пояснення вказаних осіб є логічними і послідовними, узгоджуються з іншими доказами у справі.

Розглядаючи доводи сторони захисту щодо неналежності та недопустимості доказів у справі, суд зазначає таке.

Обвинувачений та його захисник заявили про недопустимість доказів у справі протоколів пред`явлення для впізнання по фотознімках, оскільки на час проведення цих слідчих дій ОСОБА_5 вже був затриманий та мав право приймати участь у всіх слідчих діях, від чого не відмовлявся. Крім того, всі протоколи не відповідають вимогам ст. 228 КПК України, оскільки не зазначено за якими конкретно ознаками свідки та потерпілі впізнали ОСОБА_5 .

З цього приводу суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 був затриманий за фактом грабежу потерпілої ОСОБА_8 і у кримінальному провадженні за даним фактом №0005452 проводилася така слідча дія як пред`явлення особи для впізнання за участі ОСОБА_5 , а пред`явлення впізнання за фотознімками проводилося в інших кримінальних провадженнях до їх об`єднання, що вбачається з досліджених вищезазначених протоколів впізнання і витягів з ЄРДР по вказаним кримінальним провадженням. При цьому суд враховує положення ч.6 ст. 228 КПК України про те, що за необхідності впізнання може проводитися за фотознімками, що виключає в подальшому можливість пред`явлення особи для впізнання.

Свідок ОСОБА_17 у своїх показаннях в суді, як і під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.09.2016 за його участю, пояснював, що описані ним події мали місце 10.05.2016, а не 10.06.2016 як фактично встановлено судом. На думку суду, невідповідність показань свідка ОСОБА_17 в цій частині пов`язана з тим, що пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за його участі відбувалося фактично через три місяці після події, а його допит у судовому засіданні майже через два роки, і об`єктивно обумовлена властивостями пам`яті свідка, який є особою похилого віку. Суд вважає його показання, як і протокол про пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.09.2016 належними доказами, оскільки його показання, окрім дати вчинення злочину, підтверджують існування інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Протоколи відповідають вимогам ст. 228 КПК України, оскільки в них зазначено, за якими ознаками свідки та потерпілі впізнали ОСОБА_5 , що було ними підтверджено в судовому засіданні під час допиту в якості свідків.

За таких обставин судом не встановлено порушень, які б привели до помилкового впізнання потерпілими та свідками обвинуваченого як особу, яка скоїла пограбування.

При цьому суд погоджується з доводами сторони захисту і відхиляє як докази протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.09.2016 за участю свідка ОСОБА_34 , який впізнав ОСОБА_5 як особу, яку 03.09.2016 віз у таксі з Хортицького району, та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2016, згідно якого свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_5 як особу, як відкрито заволоділа ланцюжком потерпілої ОСОБА_8 , оскільки сторона обвинувачення відмовилася від допиту вказаних осіб у якості свідків під час судового розгляду.

Та обставина, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_27 03.09.2016 їхав з Хортицького району у таксі, яким керував ОСОБА_35 , підтверджується іншими доказами та не заперечується обвинуваченим. Відкрите заволодіння ланцюжком потерпілої ОСОБА_8 також об`єктивно підтверджується іншими дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності і взаємозв`язку.

Неврахування судом на обґрунтування винуватості ОСОБА_5 речового доказу, вилученого під час затримання обвинуваченого 03.09.2016 в порядку ст. 208 КПК України, не впливає на висновки суду щодо доведеності вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за фактом відкритого заволодіння майном потерпілої ОСОБА_8 , оскільки це підтверджується сукупністю інших доказів, які є достатніми для прийняття відповідного рішення.

Та обставина, що потерпіла ОСОБА_8 здійснила відчуження отриманого нею на зберігання речового доказу ланцюжка, не спростовує висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 , оскільки судом беззаперечно встановлено, що саме цей виріб належав потерпілій, що саме ним заволодів ОСОБА_5 за встановлених вище обставин, потім цей ланцюжок був вилучений у ОСОБА_5 при затриманні в присутності понятих, спеціаліста, оглянутий та переданий на відповідальне зберігання потерпілій.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що у ОСОБА_5 було вилучено належний потерпілій ОСОБА_8 ювелірний виріб у вигляді ланцюжка, на якому наявне клеймо 925 проби і інше судом не встановлено, суд критично оцінює надані в якості доказів бірки від ювелірного виробу - ланцюжка 585 проби.

При цьому суд враховує, що належність ювелірного виробу до певного сплаву визначається пробою у виді клейма, процент присутності золота у такому сплаві фактично визначає вартість такого виробу. Як стверджувала потерпіла, вартість цього виробу становила 10000,00 грн. і шляхом повернення цього майна матеріальна шкода була відшкодована. Поставлена стороною захисту у зв`язку з цим під сумнів заявлена потерпілою вартість цього виробу, не виключає доведеність в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, оскільки вартість майна на таку кваліфікацію не впливає.
При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні покарання суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 суспільно небезпечних діянь, його ставлення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має непогашені і незняті судимості, в тому числі за вчинення крадіжки, розбою та грабежу, вчинив злочин в період іспитового строку, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2015р., яким був засуджений за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_5 не виявив бажання стати на шлях виправлення. Також судом враховується, що обвинувачений має постійне місце проживання, на обліку у наркологічному, психіатричному диспансері не перебуває.

Обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд застосовує положення ч.1 ст. 71 КК України і визначає остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2015р., із застосуванням ч.5 ст.72 КК України при зарахуванні у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення за попереднім вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2015 у період з 30.04.2015 по 25.08.2015 включно, та у даному кримінальному провадженні у період з 03.09.2016 по день набрання вироком законної сили (ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015).

При вирішенні цивільних позовів суд виходить з наступного.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у сумі 31496,00 грн. і моральної шкоди у сумі 1000,00 грн. Згідно матеріалів кримінального провадження, потерпілій ОСОБА_6 злочином спричинено матеріальну шкоду внаслідок викрадення золотого ланцюжка, вагою 31,04 грамів, 585 проби, вартістю 31496,00 грн., яка на час розгляду справи не відшкодована, а тому позов у цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Оскільки вина ОСОБА_5 у відкритому заволодінні майном потерпілої доведена в судовому засіданні, суд вважає, що потерпіла дійсно понесла моральні страждання у зв`язку з цим злочином, а тому вимоги позову про стягнення моральної шкоди суд визнає обґрунтованими. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує вимоги ч.3 ст.23 ЦК України, і з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, тяжкості наслідків, приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди у сумі 1000,00 грн. підлягають задоволенню, що також відповідає вимогам розумності і справедливості.

Потерпілою ОСОБА_8 пред`явлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у сумі 5000,00 грн. та моральної шкоди у сумі 5000,00 грн., спричинених злочином. Як встановлено судом, потерпілій ОСОБА_8 злочином було спричинено матеріальну шкоду у сумі 10000,00 грн. відповідно до визначеної на час спричинення шкоди вартості викраденого ланцюжка на підставі наданих потерпілою доказів, на стадії досудового розслідування потерпілій був переданий її ланцюжок на зберігання, у зв`язку з чим було встановлено, що спричинена злочином матеріальна шкода була відшкодована потерпілій шляхом повернення майна. Вказані обставини кримінального провадження під час судового розгляду потерпілою не заперечувалися і не спростовувалися.

Також судом встановлено, що наразі потерпіла продала повернуте їй на зберігання майно, розмір отриманих коштів від продажу потерпіла не назвала і документально не підтвердила. В обґрунтування позову про стягнення матеріальної шкоди у сумі 5000,00 грн. потерпіла вказує, що фактична вартість викраденого ланцюжка становить більше 10000,00 грн., а тому вона просить стягнути з обвинуваченого додатково 5000,00 грн. Оскільки матеріали кримінального провадження не містять доказів на підтвердження цього, потерпілою в ході судового розгляду додаткових доказів надано не було, суд вважає, що позов у цій частині є недоведеним і задоволенню не підлягає. При визначенні розміру моральної шкоди суд приймає до уваги, що злочином потерпілій дійсно спричинено моральну шкоду у зв`язку з відкритим заволодінням її майном. При визначенні розміру відшкодування суд враховує вимоги ч.3 ст.23 ЦК України, і з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, тяжкості наслідків, приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково у сумі 1000,00 грн., що відповідає вимогам розумності і справедливості.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2015р. і визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення в період з 30.04.2015 по 25.08.2015, та з 03.09.2016 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання 03.09.2016.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: золотий ланцюжок довжиною 55 см., вагою приблизно 12 г., плетіння «Бісмарк», 525 проби, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 залишити їй за належністю.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду у сумі 1000,00 грн. В іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 31496,00 грн. та моральну шкоду у сумі 1000,00 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1