Справа № 211/3407/18
Провадження № 1-кп/211/550/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 21.06.2018 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перемишляни, Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, який одружений, офіційно не працює, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 19.02.2018 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст.164 КК України до 100 годин громадських робіт, покарання відбуте,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_10 , обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу № 2 «п»-1024 від 07.06.2006 року обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано до сплати аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 14 квітня 2006 року до повноліття на користь матері, ОСОБА_11 , про що 07.06.2006 року видано виконавчий лист № 2 «п»-1024.

На підставі даного виконавчого листа державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_12 , 24.12.2014 року відкрито виконавче провадження № 45879967.

Однак, ОСОБА_3 , знаючи про свій обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, будучи ознайомленим 10.08.2006 року під особистий підпис про те, що згідно вище вказаного рішення суду він зобов`язаний до виплати аліментів на утримання дитини, будучи раніше судимим за злочин, передбачений ст. 164 КК України, в період часу з 01.10.2015 року до 01.07.2018 року злісно ухилявся від сплати аліментів.

Так, ОСОБА_3 в період з 01.10.2015 року до 01.07.2018 року не працював, звертався до центру зайнятості з питань працевлаштування, однак виплату по безробіттю не отримував, не дотримувався порядку щодо перебування на обліку, внаслідок чого був знятий з реєстрації у зв`язку із невідвідуванням без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів, що свідчить про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України у разі ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У зв`язку з укладенням шлюбу 06.02.2009 року ОСОБА_11 змінила прізвище на ОСОБА_13 .

Згідно довідки розрахунку наданої державним виконавцем Довгинцівського ВДВС м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області № 413 від 09.07.2018, загальна сума заборгованості за виконавчим листом № 2 «п»-1024 від 07.06.2006 року станом на 01.07.2018 року складає 122 124 гривні 56 копійок.

В результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду, у ОСОБА_3 в період з 01.10.2015 року по 01.07.2018 року перед ОСОБА_14 утворилась заборгованість із виплати аліментів в сумі 47 953 гривні 36 копійок, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Крім того, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу № 411/3237/2012 від 23.05.2012 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано до сплати аліментів у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 22 березня 2012 року до повноліття на користь матері ОСОБА_15 , про що 23.05.2012 року видано виконавчий лист № 411/3237/2012.

На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Довгинцівського відділу державною виконавчою службою Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_12 20.11.2014 року відкрито виконавче провадження № 45532481.

Однак, ОСОБА_3 , знаючи про свій обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, будучи ознайомленим 12.02.2016 року під особистий підпис про те, що згідно вище вказаного рішення суду він зобов`язаний до виплати аліментів на утримання дитини, будучи раніше судимим за злочин, передбачений ст. 164 КК України, в період часу з 01.09.2017 року до 01.07.2018 року злісно ухилявся від сплати аліментів.

Так, ОСОБА_3 в період з 01.09.2017 року до 01.07.2018 року не працював, звертався до центру зайнятості з питань працевлаштування, однак виплату по безробіттю не отримував, не дотримувався порядку щодо перебування на обліку, внаслідок чого був знятий центром зайнятості з реєстрації у зв`язку із невідвідуванням без поважних причин протягом 30 робочих днів, що свідчить про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України у разі ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У зв`язку з укладенням шлюбу 06.12.2013 року ОСОБА_15 змінила прізвище на ОСОБА_16 .

Згідно довідки розрахунку, наданої державним виконавцем Довгинцівського ВДВС м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області № 412 від 09.07.2018, загальна сума заборгованості за виконавчим листом № 411/3237/2012 від 23.05.2012 року станом на 01.07.2018 року складає 115 552 гривні 94 копійки.

В результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду, у ОСОБА_3 в період з 01.09.2017 року по 01.07.2018 року перед ОСОБА_17 утворилась заборгованість із виплати аліментів в сумі 23 767 гривень 36 копійок, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

В суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та пояснив, що про рішення судів про стягнення з нього аліментів на утримання трьох дітей знає, дійсно має заборгованість по аліментам в тих сумах, що зазначені в обвинувальному акті. Не платив аліменти, оскільки вважав, що це стане підставою для позбавлення його батьківських прав, принаймні так йому обіцяли потерпілі. На даний час у нього інша сім`я, нещодавно він уклав шлюб із ОСОБА_18 , має ще трьох дітей із якими спільно проживає. Офіційно працевлаштуватись у нього не виходить, оскільки немає нормальної роботи, підробляє неофіційно каменщиком. Він щиро кається у скоєному, просить не карати його суворо.

Визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 164 КК України за ознаками: злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), особою, раніше судимою за злочин, передбачений ст. 164 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст.65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч. 2 ст.164 КК України з виконанням вимог ч.1 та ч. 3 ст. 68 КК України та з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебував та не перебуває, офіційно не працює, раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, протягом тривалого часу не виконує зобов`язання по сплаті щомісячних платежів (аліментів) навіть після притягнення його до кримінальної відповідальності за вироком Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 19.02.2018 року за ч. 1 ст. 164 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк становить небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивності нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Орган пробації вважає доцільним зобов`язати обвинуваченого офіційно працевлаштуватись або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутись до органів державної служби зайнятості для реєстрації, як безробітного та працевлаштуватись, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Враховуючи вищевикладене, висновок органу пробації, позицію потерпілих, які просили призначити обвинуваченому суворе покарання, беручи до уваги загальну суму утвореної обвинуваченим заборгованості зі сплати аліментів на утримання трьох дітей, яка є досить значною та вказує на наявність ознаки "злісність", а також на не бажання обвинуваченого виконувати судові рішення та послідовне і свідоме ігнорування обов`язку сплачувати аліменти, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним інших злочинів неможливо без його ізоляції від суспільства, а тому, обвинувачений ОСОБА_3 має бути засудженим за ч. 2 ст. 164 КК України до покарання у вигляді арешту, в межах санкції даної статті.

Суд не вбачає підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України, оскільки ОСОБА_3 аліменти не сплачував, офіційно не працював, був знятий з обліку у центрі зайнятості у зв`язку з невідвідуванням, що свідчить про відсутність бажання у останнього в добровільному порядку погасити заборгованість по оплаті аліментів на утримання малолітніх дітей та не усвідомлення ним карності такого діяння.

Призначене судом покарання відповідає встановленій ч.2 ст.50 КК України меті покарання, оскільки реалізує функцію кари, сприяє виправленню ОСОБА_3 та запобіганню вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами, а також повністю узгоджується з рекомендаціями, що викладені в постанові Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (далі Постанови) та практики ЄСПЛ.

Також, суд зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час судового розгляду не обирався, клопотань про його обрання не надходило.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд-,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набуття вироком законної сили - не обирати.

Строк відбуття покарання рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1