Справа № 357/4695/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001655 від 02.04.2018 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за наступних обставин.

На початку березня 2018 р. ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Томилівка Білоцерківського району Київської області, вирішив незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, шляхом вчинення крадіжки металобрухту з території домоволодіння АДРЕСА_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_4 , з якою останній раніше спільно проживав.

В кінці березня 2018 р. близько 16 год. (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 з метою вчинення крадіжки прийшов до домоволодіння ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 і, розуміючи, що ОСОБА_4 відсутня за місцем свого проживання та його дії залишатимуться непоміченими для останньої, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з подвір`я вищевказаного домоволодіння вчинив крадіжку 200 кг металобрухту, вартістю 7 грн. 57 коп. за 1 кг.

Після цього, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 1514 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю і показав суду, що дійсно в кінці березня 2018 року, близько 16 год. прийшов до території домоволодіння ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 та вирішив незаконно збагатитися шляхом крадіжки 200 кг. металобрухту з подвір`я вищевказаного домоволодіння. Викрадене майно здав в приймальний пункт, а кошти витратив на особисті потреби.

У скоєному розкаюється, просить суворо не карати та не позбавляти волі, зазначив, що потерпілій повністю відшкодував завдані збитки.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_5 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст.349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор та потерпіла не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ст.185 ч.1 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_5 під наглядом лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, у скоєному чистосердечно розкаюється - наведені обставини суд розцінює як пом`якшуючі покарання.

Як особа за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Як вбачається з досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 , направленого до суду інспектором Білоцерківського міськрайонного відділу з питань пробації «Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень».

Враховуючи наведене, думку прокурора щодо виду покарання, суд вважає що ОСОБА_5 доцільно призначити покарання у виді громадських робіт на строк в межах санкції статті, за якою його визнано винним.

Потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити покарання у вигляді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу початку виконання громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений сторонами провадження до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1 ,