Справа № 184/939/18
Номер провадження 1-кп/184/139/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000372 від 14 травня 2018 року відносно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Покров, Дніпропетровської області, громадянки України, з вищою освітою, не працює, не заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
01 травня 2018 року приблизно о 21 год. 30 хв. ОСОБА_3 знаходилась біля під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , де в ході бесіди з раніше їй відомою ОСОБА_6 , на ґрунті давно сформованих виниклих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

В цей же день і час, знаходячись там же, реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно умисно завдала множинні удари кулаками своїх рук в обличчя та в область лівого плеча ОСОБА_6 , чим згідно висновку судово-медичного експерта №263 від 17.05.2018 року спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, синця лівого плечового суглобу, котрі згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, який висунете обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду обвинувачувана ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінуємого їй кримінального правопорушення визнала у повному обсязі та надала суду показання про те, що вона дійсно 01 травня 2018 року біля 21 год. на ґрунті давно сформованих виниклих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_6 завдала останній декілька ударів в область обличчя та плеча, чим заподіла тілесні ушкодження. Покази обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, нею не оспорюються, в скоєному вона щиро розкаялась.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, визначивши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, доходить висновку про те, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України та вина обвинуваченої ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» в умисному легкому тілесному ушкодженні, спричиненому потерпілій ОСОБА_6 , доведена повністю.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає.

Таким чином, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; обставини, які пом`якшують її покарання, за відсутності обставини, які обтяжують її покарання; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра, нарколога і фтизіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, в мінімальних межах санкції ч.1 ст.125 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

В кримінальному провадженні цивільний позов заявлено не було.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно складає суму 850 грн.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1