В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0004433 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, білоруса за національністю, не судимого, пенсіонера, одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

малолітньої потерпілої ОСОБА_5

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6

представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7

практичного психолога ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 02 липня 2017 року, біля 13.00 год., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклої агресії, викликаної тим, що малолітня ОСОБА_5 намагалась зірвати грушку з посадженого ним дерева, схопивши останню за волосся, вдарив її не менше 5 разів головою об кузов автомобіля, після цього наніс один удар долонею руки в обличчя, в результаті чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на верхній губі зліва, на слизовій нижньої губи зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Тобто, ОСОБА_3 , визнається винним за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, винуватим у вчиненні злочину себе не визнав. Пояснив, що за адресою АДРЕСА_1 він проживає разом зі своєю сім`єю: дружиною та чотирма дітьми, двоє з яких є малолітніми. Територія між проїжджою частиною вулиці Ньютона і огорожею будинку він окультурив, висадив газон та посадив фруктові дерева, які вирощує і доглядає за ними.

02 липня 2017 року в обідню пору він разом зі своєю дружиною, ОСОБА_10 та дітьми, виїхав на своєму мікроавтобусі «Мерседес-Бенц»» з подвір`я та поїхав в місто по справах, однак на вул. Вербовій в м. Рівне відчув поломку в моторі автомобіля, тому вирішив повернутись додому. Він розвернув автомобіль і поїхав назад. Коли повернув з вул. Сошенка на вул. Ньютона і під`їхав до воріт, то помітив незнайому дівчину, яка зривала грушки з дерева, яке він садив. Вона рвала грушки, сидячи на велосипеді. Тоді він під`їхав ближче до неї і запитав, для чого вона рве грушки, адже вони ще зелені і тверді. Дівчина почала кричати. Кричати напевно вона почала через те, що злякалась. Тоді він сказав, щоб вона вкусила грушку і попробувала її на смак. Далі з автомобіля вийшла дружина і підійшла до дівчини. Сказала їй, щоб вона їхала звідси. Після цього дівчина сіла на велосипед і поїхала від його будинку. До дівчини ні він, ні його дружина не доторкались. Повз автомобіль в цей час ніхто не проїжджав і не робив ніяких зауважень. Звідки в дівчини, що рвала груші, тілесні ушкодження сказати не може. Після того як дівчина поїхала, він з сім`єю пересів в інший автомобіль і поїхав у місто.

Коли через деякий час повернувся додому, то біля будинку знаходились батьки даної дівчини та працівники поліції. В їхній присутності мати дівчини почала його шантажувати. Говорила, що він заплатить їй за втрачену сережку і взагалі заплатить їй за все. Вважає, що дівчина його оговорила.

Незважаючи на невизнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість доводиться показами потерпілої, свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Допитана в судовому засіданні в присутності законного представника потерпілої ОСОБА_6 та психолога ОСОБА_8 малолітня потерпіла ОСОБА_5 , суду показала, що в неділю, 02 липня 2017 року, в обідню пору, вона разом з своїми друзями: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 каталась на велосипеді поблизу будинку, де проживає. Коли вони виїжджали на вул. Ньютона, то ОСОБА_14 впав з велосипеда, оскільки він тільки вчиться на ньому їздити, йому лише 5 років. Він довго намагався знову сісти на велосипед. Вони зупинились на перехресті вул. Ньютона та вул. Дунайської, біля будинку № 1 і стали його чекати. Тоді вони помітили грушу, на якій вже були грушки, вирішили їх зірвати, щоб з`їсти. Дана груша росте поблизу бордюру, не огороджена тому вона була впевнена, що з неї можна зірвати груші, однак її друзі вирішили повернутись до ОСОБА_15 , щоб допомогти йому сісти на велосипед. Ворон ОСОБА_16 попросив, щоб вона поїхала нарвала грушок, доки вони будуть допомагати ОСОБА_15 . Вона під`їхала до дерева та зірвала одну грушку, щоб попробувати, чи вона вже спіла. В цей момент до неї під`їхав мікроавтобус марки «Мерседес», білого кольору. Водій буса опустив скло дверцят і лівою рукою, не виходячи з салону, схопив її за волосся з лівого боку голови та почав шарпати. Вона дуже злякалась, почала плакати. Цей чоловік почав кричати, що груша, з якої вона зірвала грушку належить йому, оскільки він її садив. Спочатку шарпав її рукою за волосся. Потім, тримаючи її за волосся біля 5 разів вдарив головою об двері авто. Потім почав вимагати, щоб вона з`їла зірвану грушку. Далі кулаком в обличчя наніс їй декілька ударів. В неї від цього боліла ліва щока. Вона плакала і просила, щоб він її відпустив. Крім того забрав в неї з рук грушку і намагався засунути її їй в рот, вимагаючи з`їсти. Невідома їй жінка вийшла з автомобіля та попросила свого чоловіка, щоб він перестав її бити. Однак вкінці, коли чоловік вже відпустив її, вдарила по спині. Коли її бив невідомий чоловік, біля них зупинився незнайомий чоловік, який проїжджав мимо на велосипеді. Він зупинився і почав вимагати, щоб її припинили бити. Протягом всього інциденту її друзі стояли осторонь і спостерігали за всім що відбувається, однак вони не намагались зупинити цього чоловіка, оскільки теж були налякані. Вже коли повернулись в двір свого будинку, ОСОБА_11 помітила, що в неї з лівого вуха зникла золота сережка. Вони потім з друзями шукали її на місці події, однак не знайшли. Внаслідок ударів чоловіка в неї напухла губа, боліла ліва щока, боліла голова в місцях удару об автомобіль.

Допитаний в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_17 та психолога ОСОБА_8 малолітній свідок ОСОБА_18 показав, що в неділю, 02 липня 2017 року, в обідню пору, він разом з ОСОБА_5 та своїми друзями катався на велосипеді. Його менший брат впав з велосипеда і він зупинився, щоб надати йому допомогу.

В цей момент ОСОБА_19 сказала, що поїде далі і зірве грушку, що росте на дереві, яке розташоване перед огорожею будинку № 1 по вул. Дунайській. Раніше вони неодноразово зривали там груші. Він попросив, щоб ОСОБА_19 також зірвала йому грушку. В цей момент він помітив мікроавтобус «Мерседес-Бенц», яким керував дорослий чоловік, що проживає у будинку, поблизу якого росте груша. Потім він почув крик, кричав чоловік, що приїхав на мікроавтобусі на ОСОБА_19 за те, що вона зривала з його дерева груші. Він бачив, як чоловік, не виходячи з салону автомобіля, схопив рукою ОСОБА_19 за волосся і почав бити її головою об двері автомобіля. Марина була сильно налякана і кричала. З автомобіля вийшла дружина цього чоловіка і спочатку говорила, щоб він не чіпав ОСОБА_19 , а потім сама вдарила її в спину. В цей момент повз автомобіль проїжджав незнайомий чоловік, який зупинився і почав вимагати, щоб ОСОБА_19 не били і відпустили, тоді водій її відпустив, ОСОБА_19 на велосипеді поїхала звідти. Після цього всі поїхали в двір будинку, де проживає ОСОБА_19 . Там розповіли про все що трапилось батькам.

Допитана в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_20 та психолога ОСОБА_8 малолітній свідок ОСОБА_21 дала показання, що вона з ОСОБА_5 та своїми друзями каталася на велосипеді в приватному секторі. Ворон ОСОБА_15 впав з велосипеда і вони всі зупинились, чекаючи, поки він знову почне їхати. ОСОБА_22 сказала, що поки вони будуть чекати, то вона під`їде до груші, яка росте неподалік та зірве грушку. ОСОБА_19 під`їхала до груші, яка знаходилась від них на відстані 30-50 метрів. Далі вона помітила, як з іншої вулиці до груші завернув мікроавтобус «Мерседес-Бенц», білого кольору, за кермом якого сидів незнайомий чоловік, старшого віку. Він зупинився біля ОСОБА_22 і, не виходячи з автомобіля, через опущене вікно просунув руку, схопив ОСОБА_19 за волосся і вдарив її головою об двері свого автомобіля. Він сварився на неї за те, що вона рвала його зелені грушки і звинувачував її в тому, що вона зламала дерево. Після цього він взяв в неї з рук грушку, яку ОСОБА_19 зірвала і намагався засунути їй в рот. Однак в цей час повз автомобіль їхав незнайомий чоловік на велосипеді і почав кричати, щоб водій припинив бити дитину. Незнайома жінка, яка знаходилась в салоні автомобіля, напевно дружина водія, вийшла з машини і сказала водієві, щоб він перестав бити ОСОБА_19 . Після цих слів водій її відпустив, однак жінка, коли ОСОБА_19 вже відходила від автомобіля, вдарила її рукою в спину. Після цього ОСОБА_19 забрала велосипед і втекла до них. Вона помітила, що в ОСОБА_19 відсутня сережка. Далі вони поїхали додому і розповіли про все що трапилось своїм батькам.

Допитаний в судовому засіданні в присутності законного представника ОСОБА_23 та психолога ОСОБА_8 малолітній свідок ОСОБА_24 дав показання, що в неділю, 02 липня 2017 року, в обідню пору, він разом з ОСОБА_5 та своїми друзями катався на велосипеді. Ворон ОСОБА_15 впав з велосипеда і вони всі зупинились, чекаючи, поки він знову почне їхати. Тим часом ОСОБА_22 поїхала далі до будинку АДРЕСА_1 , де біля дороги, на неогородженій території росте груша. Вона сказала, що хоче зірвати собі грушку. Ворон ОСОБА_16 сказав, щоб вона вирвала і йому грушку. Як ОСОБА_19 рвала дані грушки він не бачив, однак помітив, як до неї під`їхав мікроавтобус білого кольору. За кермом сидів незнайомий чоловік, який проживає в будинку АДРЕСА_1 . Він на автомобілі під`їхав до ОСОБА_19 , і не виходячи з салону, протягнув руку через опущене вікно, схопив її за волосся і вдарив головою об двері автомобіля. ОСОБА_19 почала плакати. Він сварився на неї через те, що вона зірвала його грушку. Далі він забрав в неї з рук грушку та почав тикати в обличчя ОСОБА_19 , а потім кинув її їй в обличчя. Його дружина спочатку намагалась заспокоїти чоловіка. Коли чоловік відпустив ОСОБА_19 , то жінка вийшла з салону автомобіля і вдарила ОСОБА_19 в спину. В цей час повз них проїжджав незнайомий чоловік на велосипеді і заступився за ОСОБА_19 . Почав кричати, щоб чоловік та жінка не чіпали дитину. Тоді ОСОБА_19 забрала свій велосипед і вони всі поїхали додому, де розповіли батькам про те, що трапилось. Відстань між ним та бусом була близько 15 метрів, тому він все добре роздивився.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показав, що 02 липня 2017 року в обідню пору він їхав в перукарню, але оскільки забув гроші, змушений був повернутись до місця свого проживання. Він їхав на велосипеді по вул. Сошенка, потім повернув на вул. Ньютона. Коли їхав по вул. Сошенка, то його обігнав мікроавтобус «Мерседес-Бенц», білого кольору. Коли він повернув на вул. Ньютона, то побачив, що автомобіль стоїть поблизу тротуару на перехресті вул. Ньютона та вул. Дунайської. Водій даного автомобіля знаходився в салоні, він витягнув з вікна руки і наносив удари незнайомій йому малолітній дівчині. Поруч лежав її велосипед. Спочатку чоловік схопив дівчину за волосся і почав бити її головою об двері автомобіля, наніс не менше 3-4 ударів. Потім просто почав бити долонями по обличчю. Тоді він втрутився і сказав, щоб вони припинили її бити. На його слова водій відпустив дівчину і почав здавати автомобілем назад. Він подумав, що це дитина втекла від батьків і вони її за це сварять, тому поїхав далі по своїх справах. Вдома взяв гроші і тим самим шляхом повертався на вул. Вербову. Коли проїжджав через двір будинку АДРЕСА_2 , то побачив цю дівчину, яку побили. Він зупинився і запитав у неї за що її били дорослі. Вона плакала, в неї були розпухлі щоки від ударів. Дівчина сказала, що дорослі її побили за те, що вона зірвала грушку з дерева, що росте на перехресті вулиць. Запитав де її батьки. Дівчина відповіла, що батьки на роботі. Після цього він поїхав по своїх справах.

Показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 повністю підтверджуються покази потерпілої ОСОБА_5 про те, що 02 липня 2017 року, в обідню пору, ОСОБА_28 , опустивши скло дверцят, лівою рукою, не виходячи з салону автомобіля, схопив її за волосся з лівого боку голови та почав шарпати, потім почав кричати, що груша, з якої вона зірвала грушку належить йому, оскільки він її садив. Спочатку шарпав її рукою за волосся. Потім, тримаючи її за волосся біля 5 разів вдарив головою об двері авто. Потім почав вимагати, щоб вона з`їла зірвану грушку. Далі кулаком наніс їй декілька ударів в обличчя.

Показами потерпілої та свідків, також, спростовуються покази обвинуваченого про те, що він потерпілу не бив, а лише зробив їй зауваження. Дані покази обвинуваченого суд оціює критично, оскільки вони не узгоджуються з встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами та спростовуються показами потерпілої та свідків.

З системного аналізу показів потерпілої, свідків та показів обвинуваченого, суд приходить до висновку, що саме обвинувачений ОСОБА_28 умисно наніс потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження під час конфлікту, який виник спонтанно та був пов`язаний з тим, що малолітня потерпіла ОСОБА_5 зірвала плід груші з посадженого ним дерева.

Крім показів потерпілої та свідків вина обвинуваченого ОСОБА_28 доводиться і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

Протоколом огляду місця події від 14 липня 2017 року зафіксовано місце вчинення злочину і підтверджуються покази потерпілої та свідків стосовно того, де малолітня ОСОБА_5 зірвала плід груші за що отримала тілесні ушкодження (а.п. 10-11).

Згідно висновку експерта від 05.07.2017 року № 611 Комунального закладу «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради встановлено, що у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на верхній губі зліва, на слизовій нижньої губи зліва, крововилива з осадненням на лівому стегні.

Вказані тілесні ушкодження виникли не менше як від двох травматичних дій тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, могли утворитися у вказаний в обставинах термін і, згідно п. 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95 року № 6, як кожне окремо, так і в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.п. 13-14).

Суд вважає, що висновком експерта від 05.07.2017 року № 611 повністю підтверджуються покази потерпілої ОСОБА_5 та свідків стосовно кількості нанесених ударів та тяжкості ушкоджень.

Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 липня 2017 року з участю свідка ОСОБА_21 та потерпілої ОСОБА_5 підтверджується, що саме обвинувачений ОСОБА_28 умисно наніс потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження під час конфлікту (а.п. 22, 24).

Таким чином, суд оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази вважає їх належними та допустимими, які підтверджують поза розумним сумнівом, що саме обвинувачений ОСОБА_28 умисно наніс потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження під час конфлікту, який відбувся 02 липня 2017 року, близько 13.00 год., біля будинку № 1, що по вул. Дунайській в м. Рівне.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не був судимий, має не задовільний стан здоров`я, що підтверджується епікризом виданим ННЦ «Інститут кардіології ім. академіка М.Д. Стриженка» АМН України від 13 жовтня 2017 року № 6055, на «Д» обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є інвалідом ІІ групи.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає незадовільний стан здоров`я обвинуваченого.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину по відношенню до малолітньої особи.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_28 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у виді штрафу.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_9 подано клопотання про застосування амністії та звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі пунктів «в» та «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 має на утриманні 2 (двох) малолітніх дітей: ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , крім того, є пенсіонером та інвалідом II групи, що засвідчує пенсійне посвідчення Пенсійного Фонду України, серія НОМЕР_1 видане 23.11.2016 року.
Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

*згідно пункту «в», не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;

*згідно пункту «г», яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком двох малолітніх дітей, є інвалідом другої групи, він не позбавлений батьківських прав, Закон України «Про амністію» відносно нього раніше не застосовувався. Згода про застосування Закону України „Про амністію дана підсудним в судовому засіданні і оформлена відповідною заявою.

Згідно п. «г» ст. 10 ЗУ «Про амністію у 2016 році» у разі якщо до особи може бути застосовано декілька підстав, передбачених цим Законом, застосовується підстава, яка найбільшим чином поліпшує становище особи.

Зважаючи на те, що п. п. «в» і «г» ст. 1 Закону України „Про амністію в 2016 році є рівноцінними, суд вважає за можливе застосувати Закон України „Про амністію в 2016 році та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі п. п. «в» і «г» ст. 1 Закону України „Про амністію в 2016 році.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 про стягнення 3000 гривень матеріальної шкоди та 50000 гривень моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як на підставу позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди в сумі 3000 гривень, позивач посилається на вартість придбаних сережок, в замін тих, які були втрачені під час нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_3 .

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд вважає, що подані представником цивільного позивача докази не підтверджують, що втрачена ОСОБА_5 сережка вартує саме 3000 гривень.

Крім того, згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 02 липня 2017 року, близько 13.00 год., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , вдарив малолітню ОСОБА_5 не менше 5 раз головою об кузов автомобіля, після цього наніс один удар долонею руки в обличчя, в результаті чого заподіяв їй тілесні ушкодження.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування вартості втраченої сережки виходять за межі пред`явленого обвинувачення. В судовому засіданні не доведено, що саме неправомірні дії ОСОБА_3 по відношенню до малолітньої ОСОБА_5 призвели до втрати нею сережки.

Таким чином позовні вимоги цивільного позивача в частині стягнення матеріальної шкоди є недоведеними.

Розглядаючи цивільний позов позивача в частині стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3-5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Її розмір суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
На переконання суду, доведеним в судовому засіданні є нанесення обвинуваченим для малолітньої потерпілої ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, які призвели до фізичних та моральних страждань.

Виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи, що у обвинуваченого ОСОБА_3 на утриманні є двоє малолітніх дітей та враховуючи його незадовільний стан здоров`я, на думку суду, підлягає стягненню з обвинуваченого на користь ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 моральна шкода в сумі 7000 гривень.

Також, підлягає стягненню з обвинуваченого на користь ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 сплачений нею судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1600 гривень.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обивався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, ст. ст. 23, 1166 ЦК України, ст. 81 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати виннуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі п. п. «в» і «г» ст. 1 Закону України „Про амністію в 2016 році звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання.

Цивільний позов ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 7000 (сім тисяч) гривень моральної шкоди та 1600 (одну тисячу шістсот) гривень сплаченого судового збору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1