11-кп/775/403/2018(м)
264/2995/18

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Суддя-доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2018 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 09 липня 2018 року, якою ОСОБА_8 було відмовлено у задоволенні його заяви про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області було відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_9 є. про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
На вказану ухвалу ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що з рішенням суду першої інстанції не згоден, вважає що є підстави застосувати відносно нього положення ст. 82 КК України. Просить переглянути рішення суду першої інстанції. Заслухавши доповідача, захисника, який частково підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього кримінального Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Згідно з правовими позиціями, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року № 2, суди повинні ретельно з`ясовувати, зокрема, ставлення засудженого до скоєного злочину, праці, дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених.
З характеристики адміністрації Маріупольського слідчого ізолятору на засудженого ОСОБА_8 вбачається, що останній був чотири рази судимий; під час перебування в Маріупольському слідчому ізоляторі порушував режим утримання, за період перебування в Маріупольському СІ заохочень не має. ОСОБА_8 не працевлаштований, до суспільно-корисних робіт з благоустрою території не залучався. За час перебування в слідчому ізоляторі характеризується посередньо, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Має охайний зовнішній вид, до майна і предметів установи відноситься дбайливо.
Відсутність у ОСОБА_8 заохочень та наявність посередньої характеристики в процесі відбування покарання свідчить про те, що особа не стає на шлях виправлення та не прагне довести своє виправлення.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції вірно прийшов до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, а відтак не заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною і обґрунтованою і підстав для її скасування або зміни немає, апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, ст. 82 КК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 09 липня 2018 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
Судді: