Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/950/18
Провадження № 1-кс/280/505/18
У Х В А Л А
Іменем України
про арешт майна

23 червня 2018 року м.Коростишів
Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області, з участю секретаря ОСОБА_1 , слідчого ОСОБА_2 , власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000118 від 18.02.2018 р., -
в с т а н о в и в:
Старший слідчий СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 , за погодженням прокурора Коростишівської місцевої прокуратури звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту у виді заборони права на відчуження та/або розпорядження на домоволодіння та земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0008 площею 0,0782 га, які знаходиться в АДРЕСА_1 , що на праві спільної власності належні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
В обґрунтування вимог, викладених у клопотанні про арешт майна, слідчим зазначено, що СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 18.02.2018 р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що 04.09.2004 приватним нотаріусом Коростишівського нотаріального округу ОСОБА_5 був посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 1300 договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, укладений між ОСОБА_6 , що діє від імені ОСОБА_7 , іменована як «представник продавця» з одного боку та ОСОБА_3 і ОСОБА_8 , іменовані як «покупці» з другого боку, за умовами якого покупці купили в рівних частинах житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,0782 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Домоволодіння та земельна ділянка кадастровий номер :01:008:0008 загальною площею 0,0782 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , являються речовими доказами у кримінальному проваджені, оскільки являються предметом укладеного 04.09.2004 договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки і які може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Завданням арешту вищевказаного майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі та відчуження. Підставою арешту майна є в сукупності підстав та розумних підозр вважати, що належні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на праві спільної власності домоволодіння та земельна ділянка площею 0,0782 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 , є предметом та доказом злочину.
На підставі викладеного, з метою збереження речових доказів, а саме домоволодіння та земельної ділянки площею 0,0782 га, які знаходиться в АДРЕСА_1 , що належні ОСОБА_3 і ОСОБА_9 , просить накласти арешт на вищевказане майно.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
В судовому засіданні власники майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечили щодо даного клопотання, оскільки доводи викладені в ньому не відповідають дійсності, ОСОБА_10 ніде не працював, будинок та земельна ділянка придбані за їх кошти.
Вислухавши пояснення слідчого, власників майна, а також дослідивши матеріали, долучені до клопотання, встановлено наступне.
До Коростишівського ВП надійшла заява ОСОБА_10 про вчинення відносно нього та його матері ОСОБА_6 шахрайських дій колишньою дружиною ОСОБА_3 під час придбання та оформлення права власності на домоволодіння та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
18.02.2018 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000118, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, 04.09.2004 приватним нотаріусом Коростишівського нотаріального округу ОСОБА_5 був посвідчений та зареєстрований в реєстрі за № 1300 договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, укладений між ОСОБА_6 , що діє від імені ОСОБА_7 , іменована як «представник продавця» з одного боку та ОСОБА_3 і ОСОБА_8 , іменовані як «покупці» з другого боку, за умовами якого покупці купили в рівних частинах житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,0782 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
27.04.2018 р. постановою старшого слідчого СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 вказане у клопотанні майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000118
Об`єкти нерухомості житловий будинок та земельна ділянка площею 0,0782 га. кадастровий номер :01:008:0008, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.05.2018 № 123746060, належать власникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві приватної спальної часткової власності по кожній.
Положеннями ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, документи які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з п. 7 ч. 2 та ч. 1 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що має застосовуватись з метою досягнення дієвості цього провадження.
Так, загальні правила застосування будь-якого із заходів забезпечення кримінального провадження встановлені статтею 132 КПК України.
Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Враховуючи, обставини вчинення кримінального правопорушення, вказане майно підлягає арешту з метою забезпечення його збереження.
На даному етапі провадження до завдань суду не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб.
Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого про накладення арешту, підлягає задоволенню як обґрунтоване, з метою збереження речових доказів, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню № 0000118 .
Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт у виді заборони права на відчуження та/або розпорядження на домоволодіння та земельну ділянку кадастровий номер :01:008:0008 площею 0,0782 га, які знаходиться в АДРЕСА_1 , що на праві спільної власності по належні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_11