Справа №295/5442/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0001549 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любар Житомирської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні немає неповнолітніх дітей, до арешту проживав АДРЕСА_1 , раніше судимого:

28.10.2013 року Любарським районним судом Житомирської області за ст. 309 ч.1 КК України до штрафу в сумі 8150 грн.;

16.07.2014 року Коростишівським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч.3,75 КК України на 4 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;

22.07.2014 року Чуднівським районним судом Житомирської області за ст. 289 ч.1 КК України на 4 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;

08.08.2014 року Любарським районним судом Житомирської області за ст. 198 ч.3,75 КК України на 1 рік обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік;

04.03.2015 року Любарським районним судом Житомирської області за ст.ст. 185 ч.2, 263 ч.1,70,71 КК України до 5 років позбавлення волі;

07.05.2015 року Коростишівським районним судом Житомирської області за ст. 185 ч.1, 70 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі;

22.06.2016 року Богунським районним судом м. Житомира за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.4 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі,

за ст. 391 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 будучи особою, яка з 24 лютого 2015 року відбуває покарання у державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)», яка розташована за адресою м. Житомир, проспект Незалежності,172. Під час відбування покарання у вказаній установі ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, характеризувався негативно, систематично не виконував законні вимоги адміністратиції установи виконання покарань та порушував встановлений порядок відбування покарання, за що на нього 35 разів застосовувалися заходи дисциплінарного впливу. Є злісним порушником режиму утримання відповідно до ст. 133 КПК України.

05 березня 2018 року за порушення встановленого порядку відбування покарання, відповідно до вимог ст.ст. 132,134,135 КВК України, згідно ухвали Богунського районного суду м. Житомира до ОСОБА_5 застосовано захід дисциплінарного у вигляді переведення до приміщення камерного типу строком на 1 місяць, оскільки застосування інших заходів впливу виявилося безуспішнім. Після відбуття дисциплінарного стягнення ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, продовжував порушувати встановлений порядок відбування покарання.

05 квітня 2018 року о 15 год. під час поміщення ОСОБА_5 до дисциплінарного ізолятору державної установи «Житомирська виправна колонія (№4) на підставі рішення дисциплінарної комісії та постанови начальника колонії, засуджений ОСОБА_5 категорично відмовився виконувати законні вимоги чергового помічника начальника виправної колонії ОСОБА_7 , а саме переодягтись в одяг, який закріплено в ДІЗО, карцером, ПКТ (ОК), відповідно до вимог п.6 розділу 25 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 року. Про вказану подію повідомлено начальника виправної колонії ОСОБА_8 та начальника оперативного відділу виправної колонії ОСОБА_9 .

В подальшому, 05 квітня 2018 року о 15 год. 05 хв. в приміщенні сектору ДІЗО, ПКТ державної установи «Житомирська виправна колонія (№4) за адресою м. Житомир, проспект Незалежності,172, начальником оперативного відділу колонії ОСОБА_9 в присутності начальника відділення соціально-психологічної служби №1 ОСОБА_10 та чергового помічника начальника колонії ОСОБА_7 засудженому ОСОБА_5 оголошено письмове розпорядження начальника колонії ОСОБА_8 та доведено вимогу адміністрації колонії про проведення особистого обшуку засудженого з роздяганням, проходженням медичного огляду, та вимогу переодягнутися в одяг, який закріплений за ДІЗО, карцером, ПКТ (ОК).

Засудженому ОСОБА_5 роз`яснено вимоги ст. 391 КК України та попереджено про можливу кримінальну відповідальність за злісну непокору законним вимогам адміністрації колонії в разі невиконання вказаного розпорядження. Проте, засуджений в категоричній формі відмовився виконувати вищезазначене письмове розпорядження начальника колонії.

Своїми неправомірними діями засуджений ОСОБА_5 порушив вимоги ст. 107 КВК України та п. 6 розділу 25 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014 року, відповідно до яких засуджені зобов`язані: дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня в колонії, виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі та за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, в публічній формі, в присутності представників адміністрації виправної колонії категорично відмовився виконувати законні вимоги адміністрації колонії, а саме під час поміщення до дисциплінарного ізолятору переодягтись в одяг, який закріплений за ДІЗО, карцером ПКТ (ОК), хоча усвідомлював протиправність своїх дій, був здоровий та забезпечений необхідним одягом, тобто міг виконати законні вимоги адміністрації колонії, але умисно відмовився їх виконувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що 05 березня 2018 року він був поміщений до ПКТ, а після звільнення вчинив порушення, за що на нього було накладено стягнення у виді поміщення до ДІЗО. Перед поміщенням в ДІЗО йому принеслі форму, яка була малого розміру і в якій він би виглядав як клоун, щоб дуже його в принизило, а тому він перебуваючи в сильному емоційному стані відмовився її вдягати. Йому було роз`яснено, що в разі відмови виконувати законні вимоги адміністрації його можуть притягнути до кримінальної відповідальності, але не зміг заспокоїтися та виконати вимоги адміністрації. Щиро розкаюється у вчиненому злочині та просить суворо не карати.

У зв`язку з не оспорюванням обвинуваченим фактичних обставин за згодою учасників процесу, ухвалою суду було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його умисні дії за ст. 391 КК України, які виразилися у злісній непокорі законним вимогам адміністрації виправної установи, особою, яка відбувє покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

-

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ч.3 ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, приніс публічні вибачення адміністрації виправної колонії, критично ставиться до вчиненого.

У зв`язку з наявністю декількох вище зазначених обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, його поведінку після вчинення злочину, суд на підставі ч.1 ст. 69 КК України призначає обвинуваченому ОСОБА_5 основне покарання, шляхом переходу до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 391 КК України, а саме до покарання у виді арешту, оскільки вказане покарання буде для обвинуваченого необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України і призначити йому покарання за цим законом, із застосуванням ст. 69 КК України - 3 (три) місяці арешту.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати до покарання невідбуте ОСОБА_5 покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 22 червня 2016 року та призначити остаточне покарання - 3 (три) місяці 1 (один) день арешту.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку суду негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1