Справа 556/1108/18
Номер провадження 1-в/556/133/2018
У Х В А Л А
10.09.2018 року. Володимирецький районний суд Рівненської області
під головуванням судді- ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника Полицької ВК-76 - ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
захисника засудженого адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець у режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руські Комарівці, Ужгородського району, Закарпатської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , без визначенного місця проживання, угорця, громадянина України,не одруженого, без освіти, раніше не судимого згідно ст.89 КК України.
Засуджений: 14.06.2012 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.4 ст.187; ч.2 ст. 121; ч.1 304 ; ч.1 70 КК України - до 13 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого майна.
11.10.2012 року ухвалою Апеляційного суду Вінницької області вирок Замостянського районного суду м.Вінниці від 14.06.2012 року залишений без змін.
10.12.2013 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 11.10.2012 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Апеляційного суду.
06.03.2014 року ухвалою Апеляційного суду Вінницької області вирок Замостянського районного суду м. Вінниці від 14.06.2012 року змінено, вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.4 ст. 187 ; ч.2 121 ; ч.1 304 ; ч.1 70 КК України - до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. В решті вирок залишено без змін.
22.01.2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 06.03.2011 року скасовано, матеріали направлено на новий апеляційний розгляд.
27.07.2015 року ухвалою Апеляційного суд Вінницької області вирок Замостянського районного суду м. Вінниці від 14.06. 2012 року, змінено, вважати засудженим за ч.4 ст. 187; ч.2 121; ч.1 304 ; ч.1 70 КК України - 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього власного майна. В решті вирок суду залишено без змін.
02.02.2016 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області на підставі ч.5 ст.72 КК України з врахуванням змін внесених ЗУ №838 -8 від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 24.12.2015 року зараховано засудженому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.07.2011 р. по 11.10.2012 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зараховано - 01 рік 03 місяці 08 днів.
16.11.2016 року ухвалою Апеляційного суду Вінницької області ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2016 року скасовано у зв`язку із порушенням судом правил підсудності.
24.01.2017 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області на підставі ч.5 ст.72 КК України з врахуванням змін внесених ЗУ № 838 -8 від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 24.12.2015 року зараховано в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 03.07.2011 р. по 11.10.2012 р. та з 23.02.2015 року по 18.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зараховано - 2 роки 3 дні.
02.03.2017 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області на підставі ч.5 ст.72 КК України, з врахуванням змін внесених ЗУ №838 -8 від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 24.12.2015 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.02.2013 року по 26.04.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зараховано - 2 місяці 22 дні.
23.05.2017 року ухвалою Апеляційного суду Рівненської області ухвалу Володимирецького районного суду від 02.03.2017 року скасовано, в клопотанні засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення 04.02.2013 року по 26.04.2013 року відмовлено,-
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі. В обґрунтування заяви вказував, що відносно нього настав передбачений законом строк для застосування пільги, згідно ст.81 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник підтримали заяву, просили застосувати відносно ОСОБА_5 положення ст.81 КК України та умовно-достроково звільнити з місць позбавлення волі. В даний час працевлаштований, норми виробітку виконує, стягнення погашенні, має чотири заохочення. Вину вчиненного злочину визнає, розкаюється. Раніше не працював, так як хворіє, інвалід ІІІ групи.
Представник Державної установи «Полицька виправна колонія (№76)» заперечив проти задоволення заяви та пояснив, що в ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» ОСОБА_5 відбуває покарання з 6 листопада 2012 року.Комісією колонії було відмовлено у направленні матеріалів в суд щодо умовно-дострокового звільнення, оскільки засуджений не довів свого виправлення, посередньо характеризується, працевлаштований лише 20.07.2018 р., до роботи відноситься задовільно. На даний час виконує норми виробітку.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання ОСОБА_5 , так як останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові докази у справі, в т.ч. особову справу засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення його клопотання.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за ч.4 ст. 187; ч.2 ст. 121; ч.1 ст. 304 ; ч.1 ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього власного майна.
В місцях позбавлення волі ОСОБА_5 перебуває з 3 липня 2011 року, в т.ч. в ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» з 6 листопада 2012 року.
10 липня 2018 року комісією ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України щодо засудженого ОСОБА_5 . На час прийняття вказаного рішення засуджений не працював, характеризувався посередньо, має два стягнення, які погашено, мав чотири заохочення. ( Витяг із протоколу №16 від 10.07.2018 р. засідання комісії ДУ "Полицька виправна колонія (№76)" по розгляду матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення засуджених згідно ст.81 КК України, особова справа, а.с.-133)
Таким чином, рішення комісії ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» прийнято з дотриманням вимог Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.06.2012 N 847/5, дане рішення не оскаржувалось, не скасовувалось і залишається чинним.
Вивченням матеріалів особової справи встановлено, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 мав два стягнення, які погашено, посередньо характеризується, має чотири заохочення.
Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст.81, 82 КК України є:
ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режиму) за весь період відбування покарання;
участь у суспільно-корисній праці;
участь у виховних заходах;
участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;
участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;
участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,
поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;
прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);
визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;
підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.
Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Разом з тим, судом встановлено, що за час перебування у місцях позбавлення волі ОСОБА_5 не в повній мірі довів своє виправлення.
Зокрема, сумлінною поведінкою суд вважає не просто дотримання засудженим вимог адміністрації установи відбування покарання та утримання від порушень режиму, а й активну участь у роботах з благоустрою установи, сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, демонстрування позитивного прикладу іншим засудженим та їх заохочення до правомірної поведінки.
Відбуваючи покарання в Полицькій ВК-76 з 6.11.2012 року засуджений ОСОБА_5 не працював, хоча згідно медичної довідки на засудженого - працездатний.(особова справа, а.с. - 128). Працевлаштований лише з 20.07.2018 року, однак це не може свідчити про те, що останній ставленням до праці довів своє виправлення.
За час перебування у місцях позбавлення волі, з 03.07.2011 року, ОСОБА_5 мав два стягнення, які погашено, має чотири заохочення; вину у вчиненому злочині визнає, міру покарання вважає справедливо, посередньо характеризується. У відношенні до представників адміністрації колонії неоднозначний. Намагається дотримуватись ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, однак поводить себе так, виключно, з метою отримання поблажливого ставлення до себе. 20.07.2018 року працевлаштований робітником по виготовленню бруківки в Цеху №1. До роботи відноситься задовільно. Норму виробітку не виконує. Порушує правила протипожежної безпеки.Позову за виконавчими листами не має. Бере участь у програмі диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямком «Духовне відродження». Роботи із благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов засуджених не виконує, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається виконувати роботи із самообслуговування.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_5 не в повній мірі свідчить про те, що він дійсно довів своє виправлення, і підстав для застосування до нього положень ст..81 КК України в даний час суд не вбачає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.538, 539 КПК України, суд,-
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі відмовити за безпідставністю.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через районний суд протягом 7 діб з моменту проголошення, а засудженим, що перебуває в місцях позбавлення волі протягом семи діб з часу отримання копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1