149/1780/18

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2018р. смт. Літин
Слідчий суддя Літинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин клопотання слідчого СВ Хмільницького відділення поліції Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
Слідчий ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке погоджене 09.07.2018 р. прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Досудовим розслідуванням в наведеному кримінальному провадженні встановлено, що 26.12.2014 р. приблизно о 11:36 год., ОСОБА_5 маючи умисел на вчинення розбійного нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, умисно, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив та маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужих грошових коштів, заздалегідь приготувавши предмет ззовні схожий на пістолет, а також спеціальні предмети, а саме: рукавиці та одяг, що прикривали його обличчя з метою уникнення залишення біологічних та інших слідів вчинення злочину, а також неможливості впізнання можливими очевидцями, шляхом вільного доступу проник до адміністративного приміщення СО «Хмільницькі електричні мережі» ПАТ «Вінницяобленерго», що в м. Хмільнику по вул. Столярчука, 19, в якому розташована каса по оплаті платежів населенням за спожиту електричну енергію.
Продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що у вказаному приміщенні перебувають працівники СО «Хмільницькі ЕМ», які забезпечують її роботу та відвідувачі, пройшов до зони роботи касира ОСОБА_7 по прийому платежів за електроенергію та з метою вчинення психологічного тиску та подолання можливого опору відкрито та раптово для останньої направив на неї заздалегідь заготовлений та принесений із собою предмет, ззовні схожий на пістолет, здійснивши перед цим рух характерний для досилання патрона у патронник, який ОСОБА_7 сприйняла як реальну зброю, що загрожує її життю та здоров`ю. Подолавши таким чином можливий опір касира, ОСОБА_5 наказав останній передати йому грошові кошти, що знаходились в робочому столі, які поклав до заздалегідь заготовленого та принесеного із собою полімерного пакету. Помітивши в службовому приміщенні ще одного працівника СО «Хмільницькі ЕМ» - техніка ОСОБА_8 , який в цей час спробував скористатись мобільним телефоном для виклику правоохоронних органів, наказав останньому припинити свої дії та розвернутися до нього спиною, залишаючись в полі його зору. Подолавши таким чином будь-який можливий опір зі сторони працівників СО «Хмільницькі ЕМ», ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, повернувшись до касира ОСОБА_7 , наказав останній відчинити сейф, з якого заволодів грошовими коштами, які також поклав до заздалегідь заготовленого та принесеного із собою полімерного пакету, заволодівши таким чином грошовими коштами належними СО «Хмільницькі ЕМ» ПАТ «Вінницяобленерго» в загальній сумі 78 000 гривень. Надалі грошові кошти, якими заволодів під час нападу, були обернуті ОСОБА_5 на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
30.08.2016 р. постановою старшого слідчого Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 оголошено розшук ОСОБА_5
17.05.2018 р. о 16:00 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України у приміщенні Солом`янського УП ГУНП в м. Києві за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, 1 (а.с. 12-14). Того ж дня повідомлено про підозру у скоєнні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 187 КК України (а.с. 7-11).
18.05.2018 р. до ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на стирок 60 днів, тобто до 15.07.2018 р. (а.с. 15-17).
02.07.2017 р. строк досудового розслідування по кримінальну провадженню продовжено до трьох місяців (а.с. 30-33).
Враховуючи, що строк тримання під вартою ОСОБА_5 , закінчується, а органу досудового розслідування необхідно провести ряд необхідних слідчих дій, а також для забезпечення явки підозрюваного до суду, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 до 14 серпня 2018 року.
У судовому засіданні слідчий Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених у ньому.
Прокурор ОСОБА_3 повністю підтримав клопотання слідчого з підстав, наведених у ньому.Додаткового зазначив, що існує ще ряд дій котрі необхідно виконати на стадії досудового розслідування. Вважає клопотання обґрунтованим та таким що підлягає до задоволення.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою пояснивши, що з 2016 р. проживав у м. Київ без постійного місця проживання, займався виконанням будівельних робіт.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання та просив застосувати будь-який інший більш м`ягкий запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, мотивуючи тим, що органам досудового розслідування було надано достатньо часу починаючи з 2014 р. для виконання всіх слідчих дій.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши матеріали клопотання та докази по даних матеріалах, а також враховуючи вимоги глави 18 КПК України, слідчий суддя прийшов до наступного.
Слідчий, із дотриманням вимог ч.1 ст. 199 КПК України у встановлений строк, (10.07.2018 р.) слідчим за погодженням з прокурором подав клопотання про продовження строку тримання під вартою (а.с. 1).
Постановою від 02.07.2018 р. продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців (а.с. 30-33).
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 на даний час не має постійного місця роботи та проживання, не одружений, в силу ст. 89 КК України раніше судимий, обгрутновано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, проживав не за місцем реєстрації протягом майже двох років, власного житла не має, тобто наявні ризики його неявки до СВ Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, а також згідно п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також наявність ризиків, що перебуваючи на волі він буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж провадженні, та вчиняти нові кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування м`яких запобіжних заходів.
Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги забезпечити виконання ним покладених обов`язків. Зокрема, не підлягають до застосування щодо ОСОБА_5 запобіжні заходи у виді: особистого зобов`язання - через можливість останнього ухилитись від слідства та суду(перебування у розшуку з 30.06.2016 р. (а.с. 34-36)); у виді особистої поруки - у зв`язку з відсутністю поручителів, які заслуговують на довіру; у виді застави у зв`язку з відсутністю у нього коштів та відсутністю роботи. Неможливо застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, у зв`язку з тим, що останній ухилявся від слідства та був оголошений у розшук у якому знаходився протягом тривалого часу.
Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Так, правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України». Остаточне рішення від 20 травня 2010 року, п 34. передбачає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою.
При обранні запобіжного заходу враховуються також рішення Європейського суду у справі «Подвезька проти України» від 12 лютого 2015 року, зокрема, що обґрунтування будь якого періоду тримання під вартою має бути переконливо продемонстровано владою. Аргументи за і проти звільнення, у тому числі і ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному проведенню розслідування, не повинні бути абстрактними, а фактично бути підтверджені фактичними даними. Небезпека того, що обвинувачений сховається від правосуддя, не може встановлюватися виключно на основі серйозності покарання. Однак ні захисником ні підозрюваним у судовому засіданні не було доведено того ОСОБА_5 буде всебічно сприяти досудовому розслідуванню.
Оскільки прокурором та слідчим доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 (дванадцяти) років, наявні декілька ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також є необхідність у проведенні необхідних слідчих дій, повідомлених слідчим та прокурором під час розгляду клопотання, клопотання підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до п. 1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (ч.3 ст. 187 КК України).
Враховуючи, що злочин, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_5 вчинений із погрозою застосування застосуванням насильства, тому, вважаю за необхідне не визначати підозрюваному заставу.
Керуючись ст. ст. 27, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 14 серпня 2018 року.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя:ОСОБА_1