Справа № 367/1493/18
Провадження №1-кс/367/719/2018
УХВАЛА
Іменем України

29 травня 2018 року суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_2 про самовідвід по кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-
встановив:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до заяви судді ОСОБА_2 від 23.05.2018 року, в якій зазначено, що Ухвалою Ірпінського міського суду від 23.03.2018 року обвинувальний акт в даному провадженні було повернуто прокурору, в подальшому ухвалою Апеляційного суду Київської області від 02.05.2018 р. зазначену ухвалу було скасовано та обвинувальний акт повернуто до суду першої інстанції, а тому на підставі ст.ст. 75, 76 КПК заявляє собі самовідвід.
Суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням слухати його заяву про самовідвід у його відсутність.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про самовідвід такою, що підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.2 ст.76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75 цього Кодексу, слідчий судця, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
У відповідності до ч. ч. 3, 4 ст. 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) одного чи кількох суддів із складу суду або всього складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведених суддів із заміною останніх іншими суддями або іншим складом суддів. Слідчий суддя, суддя (судді), на розгляд яких передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі «Фельдман проти України», заяви № 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).
Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.
Основним завданням суду, як органу державної влади, здійснюючи правосудця на засадах верховенства права, забезпечити кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону № 2453-УІ).
Вимогами Закону № 2453-УІ передбачено, що судді зобов`язані своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядали і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (пункт 1 частини четвертої статті 54 цього Закону).
Правила етичної поведінки судді затвердженні XI черговим з`їздом судців України 22 лютого 2013 року в Кодексі суддівської етики кореспондуються з зазначеними вимогами закону. Зокрема, згідно зі статтею 1 Кодексу суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість. Стаття 8 Кодексу встановлює правило, згідно з яким суддя повинен здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законом, і виявляти при цьому тактовність, ввічливість, витримку й повагу до учасників судового процесу та інших осіб.
Суд, дослідивши заяву, приходить до висновку, що заявлений відвід судді ОСОБА_2 в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підлягає до задоволення, оскільки ґрунтується на вимогах ст. 75, 76 КПК України, в яких визначено підстави для відводу судді, а саме: розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за номером 367/1493/18, може викликати у сторін обґрунтовані сумніви у неупередженості судді.
Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. Поскільки всі учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.
Керуючись ст.ст. 35,75,80,81, 82, 107 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:

Задовольнити заяву судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_2 про самовідвід по кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1