Справа № 595/1046/17
Провадження №1-кп/595/15/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.06.2018

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000314 від 19 серпня 2016 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Звенигород, Бучацького району. Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2016 року ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Opel Vivaro 1.9» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухався по автодорозі сполученням Івано-Франківськ - Бучач - Тернопіль на 73 км. + 950 м. поблизу села Звенигород, Бучацького району Тернопільської області в напрямку м. Тернопіль, всупереч вимогам п.п. 1.10, 2.3(6), 12.3 ПДР України, не будучи уважним та не стежачи за дорожньою обстановкою, виявивши перешкоду для руху, а саме мотоцикл «Yamaha Fazer 600», яким всупереч п. 2.1(6, ґ), 2.9(в), ПДР України, без реєстраційного документа на транспортний засіб, поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не зареєстрованим у Державтоінспекції, без номерного знака керував ОСОБА_7 , що рухався по проїжджій частині дороги в попутному напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху його об`їзду у зв`язку з чим допустив зіткнення з мотоциклом «Yamaha Fazer 600». В наслідок даного зіткнення, двигун мотоцикла потрапив на зустрічну смугу руху та пошкодив автомобіль «Citroen Jumpy» з реєстраційним номером НОМЕР_2 яким керував ОСОБА_8 та який в цей час рухався по автодорозі Івано-Франківськ - Бучач - Тернопіль в напрямку міста Бучач, Тернопільської області.

Внаслідок зіткнення водій мотоцикла «Yamaha Fazer 600» ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом основи черепа, забою головного мозку, подвійного перелому нижньої щелепи, перелому правої виличної дуги, перелому передньої стінки правої гайморової пазухи, забійних, рваних ран на голові, синця на обличчі, крововилива під коню`ктивальну оболонку правого ока, численних саден на обличчі, волосистій частині голови, тулубі та руках, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до тяжких.

Порушення водієм ОСОБА_4 п. 1.10, 2.3(6), 12.3 Правил дорожнього руху України перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням ДТП та спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, у вчиненому розкаявся, просить застосувати до нього амністію, від інших пояснень, на підставі ст.63 Конституції України, відмовився. Від дослідження інших доказів по справі відмовився.

Захисники в судовому засіданні просили заявлені ними клопотання про визнання доказів не допустимими залишити без розгляду, застосувати до обвинуваченого амністію, просили не досліджувати інші докази по справі, в зв`язку з повним визнанням вини обвинуваченим.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 19 серпня 2016 року він керував мотоциклом «Yamaha Fazer 600», та поблизу села Звенигород, Бучацького району Тернопільської області, ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Opel Vivaro 1.9» допустив зіткнення з його мотоциклом. В результаті ДТП, він отримав тілесні ушкодження. При визначенні покарання для обвинуваченого, покладється на думку суду.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснив, що 19 серпня 2016 року він керував автомобілем «Citroen Jumpy» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , та рухався по автодорозі Івано-Франківськ - Бучач - Тернопіль в напрямку міста Бучач, Тернопільської області. Побачив, як із повороту виїхав бус і в цей момент в його автомобіль, раптово, вдарився мотор від мотоцикла, зупинившись побачив на землі мотоцикліста, який був в тяжкому стані. У буса була пошкоджена передня частина автомобіля. Самого зіткнення буса з мотоциклом не бачив.

З дослідженого в судовому засіданні висновку експерта №337 вбачається, що ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Із висновку експерта № 340 вбачається, що ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Із висновку експерта № 338 вбачається, що ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Згідно висновку експерта № 175 вбачається, що ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до тяжких.

Згідно висновку експерта № 200/16-22, вбачається, що мотоцикл «Yamaha Fazer 600» отримав механічні пошкодження складових частин мотоцикла та його систем, що впливають на безпеку руху, під час ДТП.

Відповідно до висновку експерта № 202/17-22, система робочого гальма автомобіля «Opel Vivaro 1.9» знаходилась у працездатному стані. На момент проведення експертного огляду автомобіля «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 встановлено: система рульового керування знаходиться у працездатному стані. Несправностей системи рульового керування, які виникли до ДТП та які могли привести до самостійної втрати керованості та курсової стійкості автомобіля «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 , під час експертного огляду не виявлено. Технічний стан шин коліс автомобіля «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 на момент проведення експертизи вимогам ПДР України відповідав. Механічні пошкодження зовнішньої поверхні кузова автомобіля «Opel Vivaro» д.н.з. НОМЕР_1 та його переднього вітрового скла виникли під час (внаслідок) ДТП .

Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується поясненнями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , висновками експертів, схемою ДТП, протоколом місця події.

Оцінюючи в сукупності докази, здобуті в судовому засіданні, з матеріалами справи суд прийшов до переконання, що вина обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії за ч.2 ст.286 КК України, кваліфіковані вірно як порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Оскільки обвинувачений в ході судового розгляду змінив свою позицію та повністю визнав вину в скоєнні кримінального правопорушення, погодився зі всіма доказами по справі, суд вважає, що в силу ст.349 КПК України слід обмежити дослідження фактичних обставин справи та не досліджувати інші докази по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, а також враховує пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а тому вважає, що йому слід призначити покарання передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України, а саме позбавлення волі із застосуванням ст.75,76 КК України, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілим, а також цивільним позивачем до суду було подано заяви з яких вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять залишити їх цивільні позова до ОСОБА_4 без розгляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування відносно нього ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та просив звільнити його від покарання, оскільки має дитину, якій не виповнилося 18 років.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст.1 п. «в» Закону України « Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Згідно з п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі та від інших видів покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Відповідно до ст.10 зазначеного Закону України питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.
Згідно ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин тяжкий злочин з необережності до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» (07.09.2017 року) і на зазначений день має дитину, якій не виповнилося 18 років, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Підзамочківською сільською радою Бучацького району Тернопільської області.
Таким чином, ОСОБА_4 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставини, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_4 , судом не встановлені.
Клопотання про застосування положень про амністію ініціював сам засуджений, під час судового засідання наполягав на його задоволенні.
Враховуючи вимоги, які викладені в ст. 10 Закону України «Про амністію в 2016 році», то суд зобов`язаний зясовувати наявність згоди на застосування цього акту саме у особи, щодо якої вирішується це питання. Надання ж згоди на за застосування положень законодавства про амністію з боку потерпілих не є обов`язковою.
Судом роз`яснюється обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме що в подальшому протягом десяти років до нього не може бути застосовано амністію.
Враховуючи, що ОСОБА_4 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію в 2016 році» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності цим Законом він має неповнолітню дитину, якій не виповнилось 18 років, вчинив злочин з необережності, а також те, що Закон України «Про амністію в 2016 році» поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення останнього від призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченого про його звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення експертиз:

- № 203/17-22 в сумі 1584 (одну тисячу п`ятсот вісімдесят чотири) грн.;

- № 202/17-22 в сумі 1485 (одну тисячу чотириста вісімдесят п`ять) грн.. 60 коп.;

- № 204/17-22 в сумі 1188 (одну тисячу сто вісімдесят вісім) грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення коштів залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_9 про стягнення коштів залишити без розгляду.

Речові докази:

-автомобіль марки «Опель Віваро» , реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 ;

-мотоцикл марки «Ямаха» - повернути ОСОБА_7 ;

-автомобіль марки «Сітроен Джампі», реєстраційний номер НОМЕР_4 повернути ОСОБА_10 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1