Ухвала

18 червня 2018 року
м. Київ
Провадження № 51-6152ск 18
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 17 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 28 березня 2018 року щодо нього,

встановила:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 травня 2018 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 , у зв`язку з недотриманням вимог статей 427, 436 та 438 КПК України залишено без руху і надано п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У межах наданого судом строку ОСОБА_4 надіслав до касаційного суду уточнену касаційну скаргу, при цьому, зазначені в ухвалі суду від 15 травня 2018 року недоліки не усунув.
Так, як вбачається зі змісту уточненої скарги, засуджений повторно посилається на неповноту судового розгляду й заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України, не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України касаційний суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу та переглядає судові рішення у межах касаційної скарги.

Крім цього, як вбачається зі змісту уточненої скарги, засуджений так і не вказує, які істотні порушення кримінального процесуального закону чи неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність допущено судами при розгляді даного провадження, а також не наведено вмотивованих доводів з цього приводу та чому ці порушення тягнуть на скасування оскаржуваних судових рішень на підставі ст. 438 КПК України.

Також, ОСОБА_4 не зазначив у чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду постановленої при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, з огляду на ст. 419 КПК України.

Крім того, засуджений не навів у касаційній скарзі конкретних підстав для закриття кримінального провадження, передбачених у ст. 284 КПК України, а також не обґрунтував належним чином своїх доводів у цій частині про, що йому наголошувалося в ухвалі касаційного суду.

Згідно з ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, однак засуджений так і не долучив до скарги копію оскаржуваного вироку районного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 17 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 28 березня 2018 року щодо нього разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3