Справа № 487/4257/18
Провадження № 1-кп/487/584/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2018 року. Заводський районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0002323 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Миколаєві, офіційно не працюючого, заробляючого на життя тимчасовими заробітками, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимостей не маючого,

у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 310 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч.1 ст.310 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_4 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту вилучення в ході обшуку 15.05.2018 року незаконно вирощував 11 рослин роду конопель, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини.

Згідно висновку експерта №793 від 11.06.2018 року 11 кущів розслин, які були надані на експертизу, є рослинами роду коноплі і відносяться до розслин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч.1 ст. 310 КК України, а саме незаконно вирощував 11 рослин роду конопель, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 .

05 жовтня 2018 року між прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного. Обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду кримінального провадження у повному обсязі беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений злочин, а саме штраф у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до положень ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Вимогами ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.310 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та розуміє, що наслідком укладання та затвердження даної угоди є обмеження його права на оскарження вироку.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Фактичні підстави для визнання винуватості судом перевірені шляхом дослідження доказів наданих стороною обвинувачення.

Обвинувачений погодився на призначення йому узгодженого покарання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, а отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди та призначення обвинуваченому узгодженого ними покарання.

Таким чином, суд вважає встановленим в судовому засіданні той факт, що своїми умисними діями, які виражені у незаконному вирощуванні конопель у кількості 11 розслин, ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч.1 ст.310 КК України та йому має бути призначене узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (тисяча сімсот) гривень, яке відповідає вимогам закону та особі обвинуваченого, є достатнім для його випрвлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до положень п.п. 3, 4 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази, які вилучені у обвинуваченого під час обшуку та арештовані на підставі ухвали Заводського районного суду міста Миколаєва від 10 травня 2018 року, знищити.

Також, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта в сумі 572,00 грн.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити укладену 05 жовтня 2018 року угоду про визнання винуватості між прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.310 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речові докази по справі знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 572,00 гривні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1