Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/1326/18

Справа № 711/3653/18

25 червня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар судових засідань - ОСОБА_2 , захисник - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду міста Черкаси скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на постанову слідчого Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про часткову відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження №0001998,
ВСТАНОВИВ:
Захисник звернувся до суду 10.05.2018р. зі скаргою, в якій просив скасувати постанову від 27.04.2018р., винесену слідчим ГПУ ОСОБА_6 про часткову відмову у задоволенні клопотання захисника від 23.01.2018р. про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження як незаконну і недостатньо вмотивовану.

В обґрунтування скарги зазначено, що оскаржувана постанова слідчого не відповідає вимогам законності, вмотивованості та обґрунтованості, обмежує законні права сторони захисту та порушує принцип рівності сторін кримінального провадження.

В судовому засіданні захисник підтримав вимоги скарги і просив їх задовольнити. Зауважив, що відмова в наданні стороні захисту матеріалів кримінального провадження для ознайомлення в даному випадку суттєво порушує право підозрюваного на захист, оскільки він позбавлений можливості оцінити наявні у сторони обвинувачення докази та належним чином підготуватись до захисту задля спростування певних обставин кримінального провадження. Зауважив, що в даному випадку постанова слідчого мала містити конкретний перелік найменувань доказів, з якими стороні захисти не дозволяється ознайомитись на даній стадії досудового розслідування.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що в контексті положень ч.3 ст.306 КПК не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши надані письмові документи, вважаю що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Надаючи оцінку доводам захисника слідчий суддя виходить з наступного.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження чітко визначений ст.303 КПК України і не підлягає розширеному тлумаченню, оскільки скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

З огляду на зазначене скарга розглядається відповідно до п.1. ч.1 ст.303 КПК України в контексті дотримання слідчим обов`язку за клопотанням сторони захисту надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню, що передбачене ч.1 ст.221 КПК України.

Системний аналіз змісту ст.221 КПК України в контексті положень ст.ст.222, 290 КПК України свідчить, що право сторони захисту на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не має абсолютного характеру та не передбачає обов`язок слідчого надати стороні захисту всі документи кримінального провадження, окрім як у випадках, встановлених законом. Зазначене обумовлюється тим, що законом надано слідчому право самостійно визначати перелік матеріалів досудового розслідування, ознайомлення з якими на певній стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. За таких обставин покладання на слідчого обов`язку надати стороні захисту певні матеріали досудового розслідування для ознайомлення згідно ч.1 ст.221 КПК України обумовлюється потребою сторони захисту у доступі до документів, якими обґрунтовується підозра або потреба у проведенні конкретних слідчих чи процесуальних дій, а також до матеріалів (доказів) про існування яких і їх перебування у володінні сторони обвинувачення достовірно відомо стороні захисту.

Таким чином, ст.221 КПК України не передбачає абстрактного оскарження дій слідчого, що полягають у ненаданні стороні захисту матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, а має на меті не допустити створення слідчим перешкод стороні захисту у доступі до конкретних матеріалів, які використовуються на даній стадії досудового розслідування і є підставою для проведення слідчих чи інших процесуальних дій.

Даючи оцінку діям слідчого, слід звернути увагу, що відмовляючи частково у задоволенні такого клопотання слідчий виходив з того, що на вказаній стадії кримінального провадження ознайомлення захисника з усіма матеріалами може зашкодити подальшому здійсненню досудового розслідування. Проте в постанові слідчий зазначив, що захисник має право на ознайомлення з документами щодо руху кримінального провадження, клопотань про тимчасові доступи до речей і документів, ухвалами слідчих суддів про результати розгляду вказаних клопотань, протоколами тимчасових доступів, огляду вилучених предметів і документів, постановами про призначення експертиз та їх висновками, перевірками контролюючих органів, витребуваними матеріалами службових розслідувань проведених працівниками центрального апарату Генеральної прокуратури України.

Таким чином, захисник має право знайомитись з певними документами кримінального провадження.

У свою чергу захисник не надав доказів того, що з боку слідчого чиняться перешкоди щодо надання стороні захисту для ознайомлення якогось конкретного доказу, з яким сторона захисту має право знайомитись на даній стадії кримінального провадження.

Щодо доводів захисника щодо необхідності забезпечити право сторони захисту на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, зібраними стороною обвинувачення, особливо з тими, якими обґрунтовується підозра ОСОБА_5 , так як це дозволить запобігти зайвим процесуальним витратам зі збирання доказів всім сторонам кримінального провадження, то слід зауважити, що враховуючи принцип змагальності саме слідчий та прокурор під час досудового розслідування, до відкриття матеріалів кримінального провадження, визначає якими доказами обґрунтовується підозра. Судовий нагляд за обґрунтованістю повідомленої підозри здійснюється в порядку, визначеному законом, зокрема під час розгляду клопотань сторони обвинувачення про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Процедура розгляду таких питань слідчим суддею, що визначена КПК, в достатній мірі забезпечує рівність сторін кримінального провадження та надає можливість стороні захисту спростовувати подані слідчим (прокурором) докази до того, як вирішуватиметься питання щодо застосування обмежень прав та свобод підозрюваного. Отже доводи захисника про порушення принципу рівності та права на захист є помилковими.

Варто зауважити, що основоположним елементом принципу змагальності у кримінальному провадженні, який закріплює КПК України, є процесуальна рівність прав сторін. Однак, така рівність сторін не означає однаковість їх положення. Рівність прав та обов`язків полягає у тому, що кожен із учасників кримінального процесу наділений правами й несе обов`язки, які відповідають їх процесуальному становищу. Одна сторона не повинна мати привілейованого положення порівняно з іншою стороною.

Однією з особливістю кримінального провадження на досудовому провадженні є таємниця досудового розслідування, що обумовлено необхідністю забезпечення гарантій установлення істини та запобіганню штучного спотворення доказів, якими підтверджуються обставини кримінального провадження. Фактично кримінально-процесуальне законодавство наділяє дискреційними повноваженнями слідчого і прокурора щодо визначення обсягу доказів, з якими сторона захисту може ознайомлюватись до закінчення досудового розслідування, але рівновага між сторонами кримінального провадження досягається шляхом обов`язку сторони обвинувачення надати можливість стороні захисту ознайомитись з усіма матеріалами, якими обґрунтовується обвинувачення, тобто тими доказами, які прокурор має намір використати під час судового розгляду обвинувального акту. По закінченні досудового розслідування саме сторона обвинувачення самостійно визначається з обсягом доказів, які є достатніми для підтвердження об`єктивності підозри та необхідними для висунення обвинувачення і обґрунтування публічного інтересу в необхідності притягнення конкретної особи до кримінальної відповідальності. Отже, не всі зібрані під час досудового розслідування докази можуть використовуватись прокурором під час судового розгляду кримінального провадження, що обумовлює необхідність їх нерозголошення навіть стороні захисту задля дотримання законних прав та інтересів, а також захисту сфери особистого життя людей, які стали учасниками процесу. З огляду на зазначені особливості кримінального провадження метою судового нагляду за дотриманням законних прав та інтересів сторони захисту під час досудового розслідування є недопущення необґрунтованих обмежень з боку сторони обвинувачення у доступі до обсягу доказів, якими обґрунтовується підозра та потреба у використанні заходів забезпечення кримінального провадження на кожній конкретній стадії досудового розслідування, щоб забезпечити рівномірний баланс між правом підозрюваного на ефективний засіб юридичного захисту та публічним інтересом щодо нерозголошення даних кримінального провадження, як однієї з гарантій установлення істини та захисту прав і свобод людини.

В судовому засіданні встановлено, що стороні захисту в повній мірі надані копії всіх документів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує повідомлення про підозру та необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу. До того ж, відмовляючи частково у задоволенні клопотання захисника, слідчий визначив родові ознаки матеріалів кримінального провадження (процесуальних документів та письмових доказів), з якими сторона захисту має право ознайомитись. Аналіз такого переліку свідчить про відсутність зловживань з боку слідчого та його сприяння правам підозрюваного на належний засіб юридичного захисту, а відтак відсутні обмеження законних прав та інтересів підозрюваного.

Необґрунтованими є доводи захисника щодо обмеження сторони захисту на доступ до відомостей про осіб, показання яких сторона обвинувачення має намір використати в якості доказів (свідків сторони обвинувачення). В цьому контексті слід зауважити, що доказове значення, з точки зору належності і допустимості, мають лише показання свідків, які безпосередньо досліджені судом (в деяких випадках слідчим суддею). В той же час володіння стороною захисту інформацією про персональні дані таких свідків становить загрозу об`єктивності їх показань та створює ризик впливу підозрюваного на таких свідків, що дає підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а відтак беззаперечно завдає шкоди інтересам сторони захисту. Отже на даній стадії досудового розслідування право органу досудового розслідування не розкривати відомості про всіх свідків та зміст їх показань є пропорційним заходом відносно загальних засад кримінального провадження і не призводить до дисбалансу рівності сторін кримінального провадження.

Також необхідно зауважити, що на даний час досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001998 від 25.09.2015 є зупиненим на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 на даний час оголошений в розшук. Ухилення підозрюваного від участі у кримінальному провадженні свідчить про небажання ним скористатись гарантованою законом судовою формою захисту його прав та інтересів у спосіб, передбачений законом із дотриманням належної процедури, а відтак доводи захисника про непропорційне та неправомірне обмеження прав підозрюваного на теперішній час є також необґрунтованими.

На підставі вищезазначеного, доводи адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , щодо скасування постанови про часткову відмову в задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0001998 є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

За таких обставин, постанова слідчого від 27.04.2018 про часткову відмову в задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами провадження № 0001998 є такою, що за своїм змістом відповідає положенням ст.ст. 110, 220 КПК України, винесена з врахуванням змісту засад кримінального провадження та законних прав та інтересів сторони захисту, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошений 27 червня 2018 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1