УХВАЛА

20 вересня 2018 року
м. Київ

справа № 235/5072/17
провадження № 51-8748ск18

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у складі колегії:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 5 червня 2018 року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, Касаційний кримінальний суд Верховного Суду (далі Суд) дійшов висновку, що скаргу було подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та частин 3, 5 цієї статті.

Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та вимоги особи, що подає скаргу; до скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, скаржник, заперечуючи законність судових рішень, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Проте всупереч законодавчим приписам у поданій скарзі засудженим не викладено обґрунтування незаконності оспорюваних рішень, допущення судами таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове їх скасування, а не зміну на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на приписи статей 370, 414 цього Кодексув їх взаємозв`язку. Крім того, вимога засудженого про скасування вироку та ухвали і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК (рішення, які суд касаційної інстанції вправі прийняти за наслідками розгляду скарги).
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Також засудженим не додано завірених належним чином копій оскаржуваних рішень.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 5 червня 2018 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3