№ 336/2403/18
пр. 1-кп/336/411/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(НА ПІДСТАВІ УГОДИ ПРО ВИЗНАННЯ ВИНУВАТОСТІ)

17 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тростянець Ямпільського району Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) на посаді номер обслуги 2-ї гарматної артилерійської батареї 1-го гарматного артилерійського дивізіону у військовому званні солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

укладену 14 квітня 2018 року між заступником військового прокурора Запорізького гарнізону ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання останнім винуватості за ч. 4 ст. 407 КК України та погодження на призначення покарання за ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 заступником військового прокурора Запорізького гарнізону ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за ознаками самовільного залишення військової частини без поважних причин, військовослужбовцем, в умовах особливого періоду.

19.11.2015 року наказом № 309 командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) солдат ОСОБА_5 був зарахований до списків особового складу військової частини та призначений на посаду номер обслуги 4-ї гарматної артилерійської батареї 2-го гарматного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно Указу виконуючого обов`язки Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні оголошена часткова мобілізація та з 18 березня 2014 року настав особливий період, який діє по теперішній час.

Відповідно до розпорядку дня військовослужбовців за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), військовослужбовці у нічний час перебувають за місцем фактичного проживання та прибувають на службу до військової частини НОМЕР_1 на 08.00 годину, тобто на ранкове шикування.

Однак, 14 серпня 2017 року о 08.00 годині солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, мір для повернення до військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, військового та цивільного управління не повідомляв та несвоєчасно перебував за межами військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) до 22 березня 2018 року.

Таким чином, 14 серпня 2017 року о 08.00 годині солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та незаконно перебував за межами військової частини до 22 березня 2018 року.

14 квітня 2018 року між заступником військового прокурора Запорізького гарнізону ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про визнання останнім винуватості за ч. 4 ст. 407 КК України та погодження на призначення покарання за ч. 4 ст. 407 КК України, відповідно до якої:

- підозрюваний беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за обставин, які викладені у повідомленні про підозру, щиро кається і активно сприяв розкриттю злочину;

- сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України тривалістю один рік.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про визнання винуватості, що передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні сторони просять про затвердження угоди.

Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. ст. 471, 472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.

Перед затвердженням угоди про визнання винуватості суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє:

- що він має право на судовий розгляді, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про допит свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України;

- характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

- вид покарання, а також умови звільнення від його відбування з випробуванням, а також зміст обов`язків, які приймає на себе одночасно із звільненням від відбування покарання з випробування.

Відомостей про речові докази та процесуальні витрати суду не надано.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості за ч. 4 ст. 407 КК України, укладену 14 квітня 2018 року між заступником військового прокурора Запорізького гарнізону ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним за ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити, якщо обвинувачений протягом іспитового строку тривалістю в один рік не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1