Справа № 405/4133/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2018 р. м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю ст.слідчої ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на дії ст.слідчої слідчого відділу ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000191 в порядку ст.303 КПК України,-
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернувся зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій зазначив, що слідчою ОСОБА_3 та невідомою йому особою 25.06.2018 року були обмежені та істотно порушені його права та інтереси, а саме із застосуванням хитрого фізичного насилля, скориставшись обмеженням простором залізної клітки та неочікуваного нападу, всупереч його волі вказані особи відібрали слину, волосся та ніготь. Просить зобов`язати слідчу ОСОБА_3 повернути примусово, із застосуванням насилля, відібрані у нього біологічні зразки букаке епітелію, волосся, ніготь.
В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник скаргу підтримали.
Слідча ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги, зазначаючи, що обставини, вказані ОСОБА_5 не відповідають дійсності, пояснила, що дана скарга за своїм змістом не обґрунтована, а тому остання задоволенню не підлягає.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Зокрема згідно з цією частиною на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності.

За ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, та, як визначено ч. 1 ст. 39 вказаного Кодексу, керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи положення даної статті, слідчий суддя не вбачає підстав для зобов`язання слідчого до вчинення певних дій, оскільки в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження та ОСОБА_5 не доведено факт примусового відібрання біологічних зразків, а тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 11 КПК України, забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Крім того, ч. 6 ст. 206 КПК України передбачено, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:
1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;
2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;
3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
Під час судового розгляду визначені ст.206 КПК України повноваження, виходячи з положень ст.ст.2, 11 КПК України, можуть бути реалізовані судом.
Отже, враховуючи те, що ОСОБА_5 у скарзі вказує, що відносно нього було застосовано слідчою ОСОБА_3 та невідомою йому особою, фізичне насилля, здійснено не очікувано напад та больовим прийомом заблоковано руку та голову, з метою примусового відібрання у нього біологічних зразків букаке епітелію, волосся, ніготь, а тому слідчий суддя вважає необхідним доручити службовим особам прокуратури Кіровоградської області провести дослідження фактів викладених у скарзі ОСОБА_5 , які мали місце 25.06.2018 року у приміщенні слідчої кімнати ДУ №14 Кропивницької виправної установи.
Керуючись ст.ст.206,369-372 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_5 на дії слідчої ОСОБА_3 в порядку ст.303 КПК України.
Доручити службовим особам прокуратури Кіровоградської області провести дослідження фактів викладених ОСОБА_5 щодо застосування до нього недозволених методів досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_7