АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1094/18 Справа № 183/4126/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цугол, Могойтуйського району, Читинської області, Росія, громадянина України, з вищою освітою, менеджера торгового дому «Альфа», розлученого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого - 31 серпня 2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України,

встановила:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року подання начальника Новомосковського МРВ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про вирішення питання про скасування звільнення з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 в місця позбавлення волі, згідно вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2017 року задоволено.

Постановлено скасувати ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити його для відбування покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2017 року.

Рішення суду обґрунтовано тим, що 18 грудня 2017 року, 02 та 16 січня 2018 року, 06 та 20 лютого 2018 року в порушення покладених обов`язків засуджений ОСОБА_7 не з`являвся на реєстрацію до Новомосковського МРВ з питань пробації, а після винесених йому попереджень, висновків для себе не зробив, довідки про його лікування не надав, та знову, 20 березня 2018 року, а також після надходження даного подання до суду 17 квітня 2018 року на реєстрацію не з`явився не маючи поважних причин, що на думку суду, свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Засуджений на погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, та відмовити в задоволенні подання начальника Новомосковського МРВ з питань пробації про вирішення питання про скасування звільнення з випробуванням і направлення його в місця позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що із матеріалів особової справи вбачається, що вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області щодо нього надійшов до Новомосковського МРВ з питань пробації 10 жовтня 2017 року, а не 31 серпня 2017 року, як зазначено в поданні.

В особовій справі містяться виклики про необхідність прибуття до відділу з питань пробації 18 жовтня 2017 року та 03 листопада 2017 року. Однак зазначені матеріали не містять доказів отримання зазначених викликів, а і направлення їх поштою.

Відповідно до рапорту ст. інспектора Новомосковського МВР від 06 листопада 2017 року, виклик ОСОБА_7 від 30 березня 2017 року поштою не направлявся, а був залишений у поштовій скрині за адресою: АДРЕСА_1 . Однак вказане твердження не може відповідати дійсності, оскільки для поміщення поштової кореспонденції до скриньки необхідно мати ключ, який є лише у поштаря «Укрпошти».

Зазначені у рапорті факти про повідомлення мешканцями будинку, що він не мешкає за вказаною адресою не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відсутні джерела їх походження.

Вказує, що не отримував будь-яких повідомлень від Новомосковського МРВ, підстави для оголошення його у попередній розшук відсутні, а також відсутні дії, що свідчать про розшук органами пробації або іншими державними органами.

24 листопада 2017 року інспектором Новомосковського МРВ була винесена постанова про встановлення днів явки засудженого для реєстрації, з якою ОСОБА_7 був ознайомлений в цей же день. Відповідно до розділу І ст. 1 п. п. 5, 6 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення кримінальних покарань та реалізації прав засуджених», було скасовано ч. 3 ст. 13 КК України, відповідно до якої кримінально-виконавча інспекція встановлює періодичність та дні проведення реєстрації засуджених до покарань у виді громадських і виправних робіт, а також осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Щодо неявки 19 грудня 2017 року зазначає, що перенесення дня явки на 20 грудня 2017 року було узгоджено з інспектором в телефонному режимі у зв`язку з необхідністю бути присутнім на робочому місці.

02 січня 2018 року не з`явився на реєстрацію, оскільки цей день є загальнодержавним вихідним днем, тому останній прибув до інспекції 09 січня 2018 року. Лист реєстрації засудженого не містить інформації, що відповідає дійсності, оскільки в ньому відсутній факт реєстрації 09 січня 2018 року, про що свідчить пояснення, отримане інспектором Новомосковського МРВ.

Перенесення явки з 16 на 17 січня 2018 року також був узгоджений з інспектором, однак в листі реєстрації засудженого відсутній.

Про причини неявки 06 та 20 лютого 2018 року вказує, що хворів, про що повідомив інспектора. 27 лютого 2016 року прибув на реєстрацію, де надав пояснення щодо причин неприбуття.

Стверджує, що за час відбування покарання з випробуванням, постійно з`являвся на реєстрацію до Новомосковського МРВ, нових злочинів не скоював, до адміністративної відповідальності не притягався.

Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції не було досліджено довідку з місця його роботи та характеристики з місця роботи та проживання.

Засуджений в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, даних про поважність причин неявки до суду апеляційної інстанції не надходило. З урахуванням думки прокурора, колегія суддів вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за його відсутності, відповідно до вимог ст. 405 КПК.

Під час апеляційного розгляду прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , вважала ухвалу законною та обґрунтованою.

В судових дебатах підтримала свою позицію.

Заслухавши суддю доповідача, думки учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з ухвали, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги засудженого про те, що він постійного з`являвся на реєстрацію до Новомосковського МРВ, а тому висновки суду про порушення ним умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 31 серпня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням, строком на 1 рік.

10 жовтня 2017 року вказаний вирок надійшов на виконання до Новомосковського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного Міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації.

Постановою ст. інспектора Новомосковського МРВ з питань пробації ОСОБА_8 від 24 жовтня 2017 року було встановлено ОСОБА_7 графік явки на реєстрацію до Новомосковського МРВ з питань пробації перший та третій вівторок кожного місяця з 08.00 до 17.00 год. З даною постановою засуджений був ознайомлений у той же день.

24 жовтня 2017 року, він під підписку ознайомлений з наслідками порушення встановленого графіку явки до органу пробації.

Згідно листа реєстрації, ОСОБА_7 з`явився на реєстрацію до органу пробації лише 05 грудня 2017 року, а 19 грудня 2017 року, 02 січня 2018 року, 16 січня 2018 року, 04 лютого 2018 року, 20 лютого 2018 року, до Новомосковського МРВ з питань пробації ОСОБА_7 не з`явився.

З пояснень засудженого (а. с. 22, 25, 27) вбачається, що не з`явився до органу пробації в зв`язку з такими причинами:

-відрядженням до іншої області; не зміг раніше піти з роботи;

-забув про день реєстрації.

20 грудня 2017 року та 09 січня 2018 року був попереджений про наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків.

Незважаючи на зазначені обставини, ОСОБА_7 знову не з`явився на реєстрацію до органу пробації 16 січня 2018 року, 04 та 20 лютого 2018 року.

Даний факт, на думку колегії суддів, свідчить про систематичність порушення засудженим ОСОБА_7 обов`язків, покладених на нього судом при звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги про перенесення днів явки, які були узгоджені з інспектором, не прибуття на реєстрацію 02 січня 2018 року через загальнодержавний вихідний, а прибуття лише 09 січня 2018 року, зайнятість на роботі, та перебуванні на амбулаторному лікуванні, на переконання колегії, є необґрунтованими та не підтверджено належними доказами. Засуджений неодноразово був попереджений про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків та необхідність з`являтися на реєстрацію, поважних причин неявки ОСОБА_7 не надав ні суду першої, ні апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про небажання засудженого ОСОБА_7 стати на шлях виправлення та про законність та обґрунтованість ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року.

Апеляційні доводи сторони захисту про те, що вирок щодо нього надійшов до Номовосковського МРВ з питань пробації 10 жовтня 2017 року, а не 31 серпня 2017 року, як зазначено у поданні; що матеріали особової справи не містять підтверджень отримання ним викликів про необхідність явки 18 жовтня та 03 листопада 2017 року, заслуговують на увагу, однак вони враховані як докази при прийнятті рішення по справі, як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, не були.

Керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2018 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення. Вона може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4