н/п 1-кс/640/7291/18
"15" липня 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Златоуст Челябінської області Російська Федерація, громадянина України, який одружений, є командиром роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , капітан, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
встановив :
Сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці та заборонити ОСОБА_5 залишати цілодобово територію військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
13.07.2018 в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження уповноваженою службовою особою військової прокуратури Харківського гарнізону СВ ВСП ГУ НП в Харківській області о 23 год. 50 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5
14.07.2018 слідчим СВ ВСП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 повідомлено ОСОБА_5 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.04.2016 ОСОБА_5 призначено на посаду командира роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини, НОМЕР_1 . Відповідно до п. 3 Указу Президента України від 10.12.2018 №1153/2008 «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», ОСОБА_5 зобов`язаний дотримуватись вимог Статутів Збройних Сил України.
Відповідно до ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗС України), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військовослужбовець під час проходження військової служби зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції, Законів України та Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, вимоги посадової інструкції, бездоганно і неухильно додержуватись порядку та правил, встановлених військовими статутами та іншими законодавчими актами щодо проходження військової служби, не допускати вчинення злочинів та адміністративних правопорушень, у тому числі корупційних, відстоювати національні інтереси, утверджуючи базові суспільні цінності, свідоме підпорядкування власних інтересів суспільним вимогам та інтересам і державним пріоритетам.
Сторона обвинувачення вказує в клопотанні про вчинення ОСОБА_5 злочину проти громадської безпеки за наступних обставин. Так, діяльність щодо придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання вибухових матеріалів врегульована Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів (далі Інструкція), яка затверджена Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 (з подальшими змінами та доповненнями).
Відповідно до п. 13.1 Розділу ІІІ. «Придбання, зберігання, перевезення, облік і використання вибухових матеріалів» Інструкції, термін вибухові матеріали об`єднує в собі два терміни вибухові речовини та засоби ініціювання. Вибухові речовини це хімічні сполуки чи суміші, здатні під впливом зовнішнього імпульсу до самопоширення з великою швидкістю хімічної реакції із утворенням газоподібних продуктів та виділенням тепла. До них належать амоніти, амонали, тротил, вибухові напівпродукти утилізації - порохи тощо. Засоби ініціювання зовнішні джерела імпульсу для здійснення вибуху (електродетонатори, капсуль-детонатори, вогнепровідний та детонаційний шнури тощо).
Згідно з положеннями п. 14 Розділу ІІІ. «Придбання, зберігання, перевезення, облік і використання вибухових матеріалів» Інструкції, підставою для видачі дозволів на придбання вибухових матеріалів підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють вибухові роботи та виготовляють вибухові речовини, є клопотання керівників цих організацій, до яких додаються: свідоцтво (дозвіл) Державної служби України з питань праці (далі - Держпраці) на придбання вибухових матеріалів та ведення підривних робіт чи виготовлення вибухових речовин; платіжне доручення (квитанція) банку про оплату послуг, пов`язаних із видачею дозволів на придбання чи виготовлення вибухових речовин.
Наукові і учбові організації, які використовують вибухові матеріали або вироби з вибуховими матеріалами, на застосування яких у виробничих умовах немає дозволів органів Держпраці, можуть одержувати в органах поліції дозволи на придбання таких вибухових матеріалів на підставі поданої заяви із зазначенням причин відсутності дозволу органу Держпраці інших документів і відомостей, а також даних про те, до якої групи за ступенем небезпеки під час зберігання і перевезення належать вибухові матеріали, які купуються. Крім того, в заяві зазначаються експлуатаційні документи, у яких містяться вимоги щодо безпеки перевезення і зберігання зазначених вибухових матеріалів.
Підприємство не має права передавати (продавати) вибухові матеріали іншому підприємству за відсутності в останнього дозволу на придбання вибухових матеріалів, виданого органами поліції.
Однак, ОСОБА_5 , під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 , не маючи передбаченого законом дозволу, у невстановлений слідством час та спосіб, придбав предмети схожі на боєприпаси, а саме: патрони калібру 7,62 мм у кількості 20 коробок та 329 патронів калібру 7,62 мм, які в подальшому, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу перемістив до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де, продовжуючи свої злочинні дії, незаконно їх зберігав.
13.07.2018 проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено предмети схожі на боєприпаси, а саме: патрони калібру 7,62 мм у кількості 20 коробок та 329 патронів калібру 7,62 мм в поліетиленових пакетах.
Відповідно до протоколу огляду від 14.07.2018, проведеного за участю судового експерта сектору досліджень зброї відділу криміналістичних видів досліджень Харківського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_7 встановлено, що при відкритті коробки виявлено полімерний пакет чорного кольору, в якому встановлена наявність 329 предметів, які за своїми зовнішніми ознаками схожі на проміжні патрони калібру 7,62х39 мм., до автоматів системи «Калашникова». Також при відкритті пакета чорного кольору виявлено предмети, які зовні схожі на проміжні патрони калібру 7,62х39 мм., до автоматів системи «Калашникова» та відкрита заводська коробка з маркуванням 7,62 ПСгс 120 шт. обр. 43. При підрахунку встановлена кількість 120 штук. Крім того, при відкритті полімерної коробки було виявлено 19 заводських картонних коробок з маркуванням 7,62 ПСгс 120 шт. обр. 43. Таким чином, в ході вказаного огляду зазначених предметів було встановлено, що вони мають відомості, які можуть бути використані як докази факту, що встановлюється під час кримінального провадження.
Сторона обвинувачення вказує в клопотанні, що, таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог Розділу ІІІ. «Придбання, зберігання, перевезення, облік і використання вибухових матеріалів» Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 (з подальшими змінами та доповненнями), норм Конституції України, не маючи передбаченого законом дозволу, у невстановлений слідством час та спосіб, придбав предмети, які за своїми зовнішніми ознаками схожі на боєприпаси, а саме: патрони калібру 7,62 мм у кількості 20 коробок та 329 патронів калібру 7,62 мм, які в подальшому, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу перемістив до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де, продовжуючи свої злочинні дії, незаконно їх зберігав, до моменту їх вилучення в ході обшуку від 13.07.2018.
Обгрунтованість повідомленої 14.07.2018 ОСОБА_5 підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_5 та відповідно до ст.ст. 181, 194 КПК України, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати цілодобово територію військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .
В судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали подане клопотання.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказував на недоведеність ризиків, оскільки жодних із цих ризиків не існує, оскільки у суду немає законних підстав вважати, що ОСОБА_5 буде переховуватися від суду, оскільки його попередня поведінка говорить про інше, всі докази стороною обвинувачення вже зібрані. Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідка не підтверджується належними доказами. ОСОБА_5 є діючим військовослужбовцем, в тому числі офіцером. Кожен день проходить військову службу в «гарячих точках», ризикуючи власним життям, є командиром роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону, раніше не судимий, будь-які приводи також відсутні. Жодних дій, які підпадають під кримінальну відповідальність не вчиняв. Всебічно намагатиметься сприяти по даному кримінальному провадженню або зникати не буде та взагалі це не можливо, оскільки він є військовослужбовцем. Зобов`язується з`являтися на будь-які виклики слідства чи військової прокуратури. ОСОБА_8 більшість свого життя присвятив захисту інших громадян України та територіальної цілісності України особливо в такі тяжкі часи для України, а також продовжує добровільно військову службу. ОСОБА_5 є доброзичливою людиною, завжди виконує взятті на себе обов`язки, завжди прийде на допомогу, приводів чи повідомлень в поліцію щодо нього не було, не вживає алкогольні напої, та інше, що свідчить про добру, відповідальну та порядну людину, яка не має жодного відношення до кримінальних правопорушень. Відкрите кримінальне провадження класифікується як середньої тяжкості, жодних санкцій по вказаній частині та статті кримінального кодексу України не можливо застосувати до підозрюваного через відсутність достатніх підстав, тим паче наданих доказів по справі. В справі не має жодних прямих доказів щодо встановлення вини підозрюваного, а також не надано жодних доказів на встановлення будь-якого прямого умислу щодо дій або бездіяльності ОСОБА_5 . Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 затриманий під час обшуку іншої будівлі за іншою юридичною адресою. Вважав зібрані у справі докази недопустимими, підозру вважав необґрунтованою. Просив відмовити у задоволенні клопотання.
В судовому засіданні підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, не визнав повідомлену підозру, підтримав позицію захисника.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього на теперішній час не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
Однак, в даному судовому засіданні 15.07.2018 захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 повідомили щодо застосування невідомими особами до ОСОБА_5 під час його затримання та перебування в якості затриманого в ході доставки до міста Харкова психологічного тиску та несвоєчасного виклику захисника.
Згідно протоколу затримання підозрюваного від 13.07.2018 та пояснень в судовому засіданні учасників процесу, 13.07.2018 о 23.50 год. ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, без ухвали слідчого судді.
Доставка підозрюваного здійснена до слідчого судді здійснена своєчасно, у відповідності до вимог ст. 211 КПК України.
14.07.2018 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання та збереження бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується: інформацією про вчинення кримінального правопорушення з ГВ БКОЗ УСБУ в Харківській області; показаннями свідка ОСОБА_9 від 03.07.2018, які містяться в протоколі його допиту; протоколом огляду від 14.07.2018; протоколом обшуку від 13.07.2018.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбаченого п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Щодо доводів захисника про недопустимість отриманих доказів, слідчий суддя також зазначає, що всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
На виконання вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Дійсно, згідно наданих даних, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одружений, є командиром роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , капітан, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання сусідами характеризується позитивно.
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням сукупності обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення в сфері злочинів проти громадської безпеки, які мають підвищену суспільну небезпечність та широку розповсюдженість, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Разом з тим, слідчий суддя вважає необхідним застосувати такий запобіжний захід до підозрюваного саме за місцем його проживання, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , на 1 місяці 28 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто, до 13.09.2018 включно, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. З цих же підстав, не підлягає задоволенню клопотання в частині застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем розташування території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки за змістом ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні залишати саме житло, а не місце проходження в даному випадку військової служби.
В порядку ст. 206 КПК України слідчий суддя вважає необхідним доручити військовій прокуратурі Харківського гарнізону, яка здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, провести перевірку усного повідомлення в даному судовому засіданні 15.07.2018 захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 щодо застосування невідомими особами до ОСОБА_5 під час його затримання та перебування в якості затриманого в ході доставки до міста Харкова психологічного тиску та несвоєчасного виклику захисника.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 196, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , а саме, заборонити підозрюваному залишати житло будинок АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, суду цілодобово, на строк 1 (один) місяць 28 (двадцять вісім) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто, до 13 вересня 2018 року включно.
Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, або суду за першим викликом;
2) не залишати місце мешкання АДРЕСА_2 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, та документи, що дають право на виїзд з України;
5) носити електронний засіб контролю.
Відповідно п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.
Ухвалу направити для виконання до органів поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого слідчого відділення Відділу спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_10 .
Встановити строк дії даної ухвали в межах строку досудового розслідування, з 15 липня 2018 року до 13 вересня 2018 року включно.
В іншій частині в задоволенні клопотання - відмовити.
В порядку ст. 206 КПК України доручити військовій прокуратурі Харківського гарнізону, яка здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, провести перевірку усного повідомлення в даному судовому засіданні 15.07.2018 захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 щодо застосування невідомими особами до ОСОБА_5 під час його затримання та перебування в якості затриманого в ході доставки до міста Харкова психологічного тиску та несвоєчасного виклику захисника.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1