Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/440/18
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с.Березянка Ружинського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , українця,
громадянина України, непрацюючого, освіта середня, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого.
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
31.01.2018 року близько 16 години (точний час не встановлено), ОСОБА_5 вирішив здійснити вилов риби у одному із ставків Ружинського району.
Цього ж дня перебуваючи по АДРЕСА_1 він запропонував ОСОБА_8 спільно з ним здійснити вилов риби у одному із ставків Ружинського району, на що останній погодився. З цією метою 31.01.2018 року близько 19 години (точний час не встановлено), ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , автомобілем торгівельної марки «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_1 направились до нагульного ставу Плоска, що розташований в с. Плоска Ружинського району Житомирської області.
В подальшому в цей самий день, місці та за вказаних обставин, близько 20 години (точний час не встановлено), у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник умисел направлений на крадіжку риби з нагульного ставу в с. Плоска Ружинського району, яка належить ТДВ «Житомиррибгосп». З цією метою, переконавшись у тому, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та те, що працівники ТДВ «Житомиррибгосп» відсутні, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи заздалегідь заготовлені предмети металеві клешні, реалізуючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, прикладаючи фізичну силу, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 продовбали отвір в кризі вказаної водойми через отвір у кризі здійснили постановку трьох риболовецьких сітей, за допомогою яких мали намір впіймати рибу на суму близько 300 гривень.
Своїми діями ОСОБА_5 та ОСОБА_8 намагались таємно викрасти чуже майно, яке належить ТДВ «Житомиррибгосп» на загальну суму 300 грн., однак довести свої дії до кінця не змогли з причин що не залежали від їх волі, так як після того, як поставили сітки, вони відразу були затримані працівниками поліції. Тобто ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виконали всі дії, які були необхідні для доведення кримінального правопорушення до кінця, але злочин було не закінчено з причин, що не залежали від їх волі.
06 липня 2018 року під час судового розгляду між представником потерпілого ТДВ «Житомиррибгосп» ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно з якої, останній беззаперечно визнав себе винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, щиро розкаюється у вчиненому, вибачивсь перед представником потерпілого та повністю примирились з ним, а також сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_5 призначається покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК Українита наслідки її невиконання.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, потерпілого, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.
Представник потерпілого та обвинувачений в судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення, захисник підтримав, прокурор не заперечував.
Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_5 та представнику потерпілого ТДВ «Житомиррибгосп» ОСОБА_7 наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та перевіривши угоду про примирення, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України та повністю підтвердили обставини його вчинення. У вчиненому щиро розкаювались, зазначаючи, що примирились із представником потерпілого, та погоджуються на призначення узгодженого покарання.
Своїми умисними діями, які виразилися у закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненому за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.
У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинений ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Крім того згідно ч.2 ст.66 України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , його молодий вік, те, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно харктеризується по місцю проживання та має на утриманні двоє неповнолітніх дітей.
В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому та представнику потерпілого правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ТДВ «Житомиррибгосп» ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення йому узгодженого покарання, із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ни нових злочинів, так і іншими особами.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 468, 473-476 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ч,1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: два поліпропіленові мішки з двома рибацькими сітями які знаходяться на зберіганні в камері схову Ружинського ВП знищити.
Речовий доказ: автомобіль марки «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_1 який знаходиться на зберіганні на території Ружинського ВП повернути власнику ОСОБА_5 .
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання Угоди про примирення є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Ружинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

-обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання: нероз"яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 ст.474 КПК України;

-прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .