В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2018 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01 січня 2018 року за №0000001 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Софіївка Перша Близнюківського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13.02.2018 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
в с т а н о в и в:
01.01.2018 близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись неподалік від приміщення кафе «Ліон», яке розташоване за адресою: Харківська область, смт. Близнюки, вул. Свободи, буд. З «в», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин наніс потерпілій ОСОБА_5 декілька ударів твердою частиною долоні правої руки в район обличчя, лівою ногою в район поперечної ділянки спини, чим спричинив ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № З-ЛЗ/18 від 19.01.2018 тілесні ушкодження у вигляді: синців в лівій виличній ділянці (1x0,8см) і в правій поперековій ділянці (2x1,5см), які утворилися від дії тупих (тупого) твердих предметів, що не відобразили своїх індивідуальних особливостей і могли бути спричинені в строк та при обставинах, вказаних потерпілою.
За ступенем тяжкості синці - це легкі тілесні ушкодження (згідно пункту 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України тобто умисне легке тілесне ушкодження.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Відповідно до ст.67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий: 13.02.2018 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, на обліку у лікаря нарколога та психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних, як раніше засуджений до позбавлення волі, перебуває на обліку Близнюківського РС з питань пробації з 20.03.2018 по теперішній час.

Згідно висновку досудової доповіді Близнюківського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 17.05.2018, ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є дуже високою, загальний рівень небезпеки для суспільства дуже високий.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також висновок органу пробації.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді максимального штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому, оскільки відповідно до матеріалів справи ОСОБА_4 був засуджений вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 13.02.2018 за ч. 2 ст. 125 КК України, а вказаний злочин він скоїв до постановлення даного вироку 01.01.2018, то покарання суд призначає з урахуванням положення ч. 4 ст. 70 КК України та п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами, а саме при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст. 72 КК (2341-14). Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

Таким чином, оскільки за вказаний злочин за ч. 1 ст. 125 КК України суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, то вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 13.02.2018, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі та відповідно до ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, повинен виконуватися самостійно.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_4 суд не вбачає.

Речові докази та процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 13.02.2018 за яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі та відповідно до ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, виконується самостійно.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1