Ухвала

29 серпня 2018 року

м. Київ
справа №486/1038/15-к

провадження № 51-82 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 29 травня 2015 року, вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 2 березня 2016 року, а також на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 2 жовтня 2017 року в справі про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами,
встановив:
16 серпня 2018 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на вказані судові рішення.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 29 травня 2015 року скасовано ухвалу слідчого судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 травня 2015 року і постановлено нову ухвалу, якою обрано підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді 6 років позбавлення волі, і на підставі ч. 1 ст. 71 КК призначено остаточно покарання у виді 7 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 2 березня 2016 року вказаний вирок змінено. Виключено з мотивувальної частини вироку посилання суду в показаннях свідка ОСОБА_5 щодо присутності понятих під час видачі речовини працівникам ОБНОНу та на підставі ч.2 ст. 404 КПК виключено посилання суду як на обтяжуючу покарання обставину рецидив злочину. На підставі ч. 5 ст. 72 КПК зараховано строк попереднього ув`язнення в строк покарання з 29.05.2015 року по 02.03.2016 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, що становить 1 рік 6 місяців 4 дні. В решті вирок залишено без змін.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 2 жовтня 2017 року, заяву ОСОБА_4 про перегляд вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
Вивчивши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню з огляду на таке.
Згідно з ч. 4 ст. 424 КПК, ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Отже, ухвала Апеляційного суду Миколаївської області від 29 травня 2015 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу не є предметом касаційного перегляду.
Окрім цього, вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року та ухвала Апеляційного суду Миколаївської області від 2 березня 2016 року, а також ухвала Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2017 року та ухвала Апеляційного суду Миколаївської області від 2 жовтня 2017 року у справі про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами постановлені з різних правових підстав, а тому з урахуванням положень ст. 424 КПК підлягають оскарженню окремо.
Разом із тим, визначені ст. 426 КПК строки касаційного оскарження судових рішень на день звернення засудженого із касаційною скаргою сплинули, питання про їх поновлення у касаційній скарзі не ставиться.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
На підставі наведеного, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 29 травня 2015 року, вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 2 березня 2016 року, а також на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 2 жовтня 2017 року в провадженні за нововиявленими обставинами, разом з додатками повернути останньому.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3