н/п 1-кп/490/187/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2018 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , провівши відкрите судове засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0000345, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця смт Бородянка Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який на час інкримінованого правопорушення проходив військову службу на посаді водій-заряджаючий 2 автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріально-технічного забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України, З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ; сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
20.05.2016 року ОСОБА_3 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.03.2016 року №127, матрос ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу частини та призначений на посаду водія-заряджаючого 2 автомобільного відділення підвозу боєприпасів взводу матеріально-технічного забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 . Матрос ОСОБА_5 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2017 року №192 призначений на посаду номера обслуги - радіотелефоніста 2 розрахунку 1 реактивного артилерійського взводу 2 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи. Матрос ОСОБА_6 призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_4 та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2017 року №192 призначений на посаду номера обслуги - радіотелефоніста 4 розрахунку 2 реактивного артилерійського взводу 2 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи. Відповідно до ст.ст. 29-32 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, вказані військовослужбовці у відносинах підлеглості не перебувають. Будучи військовослужбовцем строкової служби, матрос ОСОБА_3 повинен був у своїй повсякденній діяльності дотримуватись вимог: ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 49, 50, 128 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Разом з тим, у порушення наведених вимог чинного законодавства, матрос ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової строкової служби у військовій частині НОМЕР_1 та грубо порушуючи статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, посягаючи на встановлений порядок несення служби, діючи з метою принизити честь і гідність військовослужбовців військової строкової служби цієї ж військової частини матросів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також з метою показати свою уявну перевагу над ними та підпорядкувати їх своїй волі, діючи умисно і усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, застосував до матросів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 нестатутні заходи впливу у вигляді фізичного насильства за таких обставин.

Так, 19.08.2017 року приблизно о 02:00 год. ОСОБА_3 , знаходився у кімнаті для вмивання казарменого приміщення №2 військової частини НОМЕР_1 , та в цей час до вказаної кімнати зайшли матроси ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у зв`язку з чим між останніми та ОСОБА_3 виникла розмова стосовно порядку проходження військової сліжби, в ході якої матрос ОСОБА_3 наніс один удар лівою рукою в ділянку голови матроса ОСОБА_6 , а також один удар правою рукою в ділянку грудної клітини матроса ОСОБА_5 чим спричинив останнім фізичні страждання, після чого з метою принизити гідність останніх примусив вказаних осіб віджиматись від полу, що вони і зробили проти своєї волі. Відповідно до висновку експерта №1916 від 27.12.2017 року ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої та нижньої губ праворуч, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Згідно висновку експерта №1923 від 05.01.2019 року, у ОСОБА_5 не мається будь-яких тілесних ушкоджень.

Органом досудового слідства дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст. 406 КК України, як порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, вчинене щодо кількох осіб, а також заподіяло легкі тілесні ушкодження.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину за викладених в обвинувальному акті обставин, вказав, що жодних обставин, здобутих в ході досудового слідства він не оспорює. У вчиненому щиро кається. Дослідивши обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у порушенні статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, вчинене щодо кількох осіб, а також заподіяло легкі тілесні ушкодження, і кваліфікує його дії за ч.2 ст.406 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий. Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Згіднодосудової доповіді, підготовленої ст. інспектором Центрального районного сектору Миколаївського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_7 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, тому уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення чи обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах мінімальної санкції ч.2 ст.406 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Одночасно, зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, думку представника органу пробації, а також зважаючи на думки потерпілих, від яких надійшли заяви про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого, та з клопотанням суворо не карати обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, запобіжний захід не обирався. Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного судучерез Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя ОСОБА_1