27.06.2018
Справа № 720/995/17
Справа № 1-кп/720/7/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження, внесене в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000024 від 07 червня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, молдованина, з середньою освітою, розведеного, маючого на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч.2, 263 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в порушення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналогів та прекурсорів», переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого збагачення, у період часу з 10 листопада 2016 року по 06 березня 2017 року за невстановлених слідством обставин незаконно придбав та зберігав психотропну речовину амфетамін з метою збуту.

06 березня 2017 року приблизно о 17 годині 00 хвилин перебуваючи по вул. Центральна в м. Новоселиця Чернівецької області, неподалік будинку № 52, ОСОБА_5 незаконно збув за грошові кошти в сумі 500 гривень ОСОБА_6 два згортки фольги з психотропною речовиною амфетаміном загальною масою 0,0225 грама.

В подальшому, у період часу з 06 березня 2017 року по 06 квітня 2017 року за невстановлених слідством обставин ОСОБА_5 переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого збагачення, повторно незаконно придбав та зберігав психотропну речовину амфетамін з метою збуту.

06 квітня 2017 року приблизно о 07 годині 30 хвилин перебуваючи по АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 повторно незаконно збув за грошові кошти в сумі 1000 гривень ОСОБА_6 один згорток фольги з психотропною речовиною амфетаміном загальною масою 0,4823 грама.

Також, ОСОБА_5 після вчинення 10 листопада 2016 року незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, та 06 березня 2017 року незаконного збуту психотропної речовини амфетаміну, в порушення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналогів та прекурсорів», у невстановлений слідством час та за невстановлених слідством обставин придбав наркотичний засіб канабіс, який в подальшому приніс до місця свого проживання у будинку по АДРЕСА_1 , де продовжив його зберігати та вживати.

06 квітня 2017 року під час проведення санкціонованого обшуку житла ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено пластмасову пляшку без дна, на корку якої було наявне нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу - екстракту канабісу, масою 0,365 грама.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 309 ч.2 КК України визнав та показав, що після попередньої судимості придбав у незнайомої особи канабіс, якого зберігав вдома у будинку по АДРЕСА_1 з метою вживання. Залишки вжитої ним речовини канабісу, були виявлені працівниками поліції під час обшуку 06 квітня 2017 року. У вчиненні даного кримінального правопорушення щиро розкаявся та пояснює свої вчинки вжиттям наркотичних засобів. Вину у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 307 ч.2 КК України не визнав та показав, що ніколи не займався збутом наркотичних або психотропних речовин. Весною 2017 року до нього звернулась невідома йому особа з проханням продати йому амфетамін. З цією метою він зустрічався з даною особою 06 березня 2017 року по вул. Центральна в м. Новоселиця Чернівецької області неподалік школи, де пообіцяв останньому дістати амфетамін. Того дня він невідомій йому особі нічого не продавав. В подальшому він передумав дістати та продати амфетамін, у зв`язку із чим, при зустрічі з останнім 06 квітня 2017 року по вул. Центральна в с. Бояни Новоселицького району біля автозаправки під виглядом амфетаміну продав невідомій особі іншу речовину. Щодо виявлених у нього під час обшуку патронів, він нічого не знає, вони йому не належать, оскільки у нього не має рушниці, скоріш за все хтось їх підложив за пічкою у будинку, оскільки до цього у будинку він прибирав і будь-які патрони не виявив.

Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його винність у придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, а також придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті психотропних речовин повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, свідок ОСОБА_6 суду показав, що від знайомих йому стало відомо про те, що ОСОБА_5 займається збутом психотропних засобів, а тому з метою його викриття він повідомив про це працівників поліції, а в послідуючому погодився на пропозицію працівників поліції провести у ОСОБА_5 оперативну закупку психотропних речовин, на що дав добровільну згоду. Оперативні закупки амфетаміну у ОСОБА_5 проводились 06 березня 2017 року в м. Новоселиця та 06 квітня 2017 року в с. Бояни Новоселицького району. Психотропна речовина була закуплена відповідно за 500 гривень та 1000 гривень. Після останньої закупки ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції. Перед закупками працівниками поліції було здійснено його огляд, а після проведення оперативних закупок, він видав працівникам поліції куплений у ОСОБА_5 амфетамін. Під час цього були присутні двоє понятих. Працівники поліції обидва рази склали протоколи, в яких він розписався.

Свідок ОСОБА_7 показав суду, що знайомий з ОСОБА_5 , який будучи в компаніях пропонував йому придбати у нього наркотичні засоби.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що є знайомим ОСОБА_5 , який 05 квітня 2017 року запропонував під ранком 06 квітня 2017 року відвести його в с. Бояни Новоселицького району. Ранком 06 квітня 2017 року він відвіз ОСОБА_5 на автозаправку «Родничок» в с. Бояни Новоселицького району. По дорозі ОСОБА_5 розповів йому, що у нього там якісь справи та після зустрічі заплатить йому за витрачений бензин. На заправці ОСОБА_5 зустрівся з незнайомим йому чоловіком, з яким мав розмову. Про що вони говорили йому не відомо, оскільки він сів в автомобіль. Після повернення ОСОБА_5 до автомобіля, вони були затримані працівниками поліції, які пояснили йому, що ОСОБА_5 збув наркотики.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали суду, що були понятими при затримані ОСОБА_5 біля автозаправки «Родничок» в с. Бояни Новоселицького району. У останнього під час огляду були виявлені грошові кошти, які були вилучені.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 показали суду, що були понятими при обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , під час чого було виявлено та вилучено саморобний пристрій із речовиною коричневого кольору на ньому та патрони, які були знайдені в одній з кімнат за пічкою, а також інші речі.

Вина обвинуваченого також підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні, які суд визнає належними і допустимими:

- протоколом огляду грошей від 06 березня 2017 року в сумі 500 гривень, під час якого в присутності понятих були переписані серії та номера купюр, які задіювались для проведення оперативної закупки;

- протоколом огляду покупця ОСОБА_6 від 06 березня 2017 року, в якому зафіксовано факт видачі останньому грошей в сумі 500 гривень для проведення закупки ;

- протоколом добровільної видачі від 06 березня 2017 року, під час чого ОСОБА_6 видав працівникам поліції два згортка з фольги з порошково-подібною речовиною амфетамін, які він купив у ОСОБА_13 за 500 гривень;

- протоколом за результатами проведення негласних слідчих дій у вигляді контролю за вчинення злочину в формі оперативної закупки від 06 березня 2017 року, згідно з яким у покупця ОСОБА_6 вилучено два згортка з фольги з порошково-подібною речовиною, при цьому ОСОБА_6 пояснив, що в середині вказаних згортках знаходиться речовина амфетамін, яку він придбав у ОСОБА_13 за 500 гривень,

- висновком експерта № 157-Х від 16 березня 2017 року про те, що надана на дослідження речовина, яка міститься в двох згортках з фольги, куплених ОСОБА_6 у ОСОБА_5 , містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого становить 0,0225 грама;

- протоколом огляду грошей від 06 квітня 2017 року в сумі 1000 гривень, під час якого в присутності понятих були переписані серії та номера купюр, які задіювались для проведення оперативної закупки;

- протоколом огляду покупця ОСОБА_6 від 06 квітня 2017 року, в якому зафіксовано факт видачі останньому грошей в сумі 1000 гривень для проведення закупки ;

- протоколом добровільної видачі від 06 квітня 2017 року, під час чого ОСОБА_6 видав працівникам поліції згорток з фольги з порошково-подібною речовиною амфетамін, які він купив у ОСОБА_13 за 1000 гривень;

- протоколом за результатами проведення негласних слідчих дій у вигляді контролю за вчинення злочину в формі оперативної закупки від 06 квітня 2017 року, згідно з яким у покупця ОСОБА_6 вилучено згорток з фольги з порошково-подібною речовиною, при цьому ОСОБА_6 пояснив, що в середині вказаного згортку знаходиться речовина амфетамін, яку він придбав у ОСОБА_13 за 1000 гривень,

- висновком експерта № 293-Х від 05 травня 2017 року про те, що надана на дослідження речовина, яка міститься в одному згортку з фольги, купленого ОСОБА_6 у ОСОБА_5 , містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого становить 0,4823 грама;

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 20 квітня 2017 року та стенограми розмов, з якого видно, що з 04 по 06 квітня 2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спілкувалися по телефону з приводу продажі останнім психотропної речовини та узгоджували місце зустрічі на ранок 06 квітня 2017 року для передачі «товару»;

- протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відеоконтролю особи від 20 квітня 2017 року та оглянутими в судовому засіданні відео-дисків санкціонованого контролю, з яких вбачається, що ОСОБА_5 добровільно, без будь-якого примусу збував ОСОБА_6 психотропну речовину амфетамін, а саме 06 березня 2017 року за 500 гривень та 06 квітня 2017 року за 1000 гривень,

- протоколом затримання ОСОБА_5 та його особистого обшуку від 06 квітня 2017 року, під час якого у останнього було вилучено кошти в сумі 1000 гривень,

- висновком експерта № 234-Х від 27 квітня 2017 року про те, що нашарування речовини коричневого кольору, що міститься всередині наданих на дослідження корка з отворами та пляшки без дна, вилучених під час санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 у житловому будинку по АДРЕСА_1 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено екстрактом канабісу, маса якого становить в перерахунку на висушену речовину 0,365 грама.

Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, а також придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті психотропних речовин повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ст. 307 ч.2 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, вчинені повторно, особою яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України та за ст. 309 ч.2 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинені повторно, особою. яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 КК України.

Посилання захисника на те, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 307 ч.2 КК України не доведена, суд вважає безпідставним, оскільки факт збуту обвинуваченим ОСОБА_6 психотропних речовин доказано належними та допустимими доказами, які є достатніми та у своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_5 вказаного злочину.

Також суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів захисника про відсутність у діях обвинуваченого кваліфікуючих ознак ст. 307 ч.2 КК України придбання та зберігання з метою збуту, оскільки на місце збуту ОСОБА_6 психотропних речовин обвинувачений приїхав сам та привіз із собою речовину, яка містить в своєму складі амфетамін, що свідчить про попереднє придбання та зберігання з метою збуту даної речовини.

Твердження захисника про те, що виявлений у будинку обвинуваченого канабіс міг залишитись від злочину, за яким обвинувачений засуджений вироком Новоселицького районного суду від 21 червня 2017 року є безпідставним, оскільки даний факт заперечується самим обвинуваченим, який в судовому засіданні показав, що канабіс він придбав та вживав після попереднього вироку суду.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу при наступних обставин.

У невстановлений слідством час та за невстановлених слідством обставин ОСОБА_5 незаконно придбав боєприпаси до нарізної зброї, які придатні для стрільби, а саме 5 набоїв з маркуванням 5.45 та 8 набоїв з маркуванням 7.62, які зберігав у будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 без передбаченого законом дозволу до 06 квітня 2017 року, коли вказані боєприпаси були виявлені та вилучені під час санкціонованого обшуку.

Як стверджується в обвинувальному акті, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні боєприпасів без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою провину у вчинені даного злочину не визнав, зазначивши, що даного злочину він не скоював. Показав, що він зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 разом із своєю матір`ю та сином. Ніколи зброї або боєприпасів не мав та в будинку не бачив. Припускає, що боєприпаси в будинку хтось міг підкласти як під час проведення обшуку, так і до цього, оскільки в будинку завжди заходили багато людей. Про те, що виявлені боєприпаси не належать йому він відразу вказав працівникам поліції під час проведення обшуку. Оскільки, рушниця відсутня, не має ніякого сенсу зберігати в будинку боєприпаси, тим більше до будинку часто заходить його малолітня дитина.

Орган досудового розслідування та прокурор посилаються як на докази, які підтверджують вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України на протокол обшуку будинку за місцем його проживання від 06 квітня 2017 року, покази свідків понятих при обшуку ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та висновок судової балістичної експертизи № 0750-К від 25 квітня 2017 року.

Так, ухвалою слідчого судді Новоселицького районного суду від 23 березня 2017 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , який належить його матері ОСОБА_15 ..

З протоколу обшуку будинку за місцем проживання ОСОБА_5 від 06 квітня 2017 року, проведеного слідчим ОСОБА_16 в присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , та фототаблиці до нього слідує, що в одній з кімнат за пічкою виявлено 5 набоїв калібру 5.45 та 8 набоїв калібру 7.62.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_12 показали суду, що вони стали понятими при обшуку житла ОСОБА_5 , який мав місце 06 квітня 2017 року. Під час обшуку в другій кімнаті по ходу обшуку, за пічкою були виявлені бойові патрони. Під час обшуку окрім слідчого та понятих, приймали участь ще декілька працівників правоохоронних органів, яким чином вони рухались в будинку їм не відомо. На місці слідчий спитав ОСОБА_5 про патрони, на що останній відповів, що нічого не знає про них.

З висновку судової балістичної експертизи № 0750-К від 25 квітня 2017 року вбачається, що виявлені в будинку за місцем проживання ОСОБА_5 5 набоїв калібру 5.45 та 8 набоїв калібру 7.62 є патронами призначеними для проведення пострілів з бойової вогнепальної зброї.

В судовому засіданні переглянуто фототаблицю обшуку, відповідно до якої обшук проведено за участю слідчого, обвинуваченого та понятих. При цьому на фототаблиці міститься інформація, що безпосередню участь у проведенні обшуку, виявленння патронів, проводять особи, які у протоколі обшуку не зазначені. ОСОБА_5 за допомогою кайданок з`єднаний з іншою особою, яка також у протоколі не зазначена. Крім того під час обшуку присутня група озброєних осіб, яка також у протоколі не зазначена.

Судом з`ясовано, що у домоволодінні по АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_5 , його мати ОСОБА_15 та син ОСОБА_17 , що підтверджується наявною у справі довідкою Новоселицької міської тепломережи № 558 від 20 березня 2017 року.

Згідно вимог ч.1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, суд, розглянув кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримався принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, тобто діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберіг об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Оцінюючи всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинуваченого, свідків запропонованих стороною обвинувачення та захисту, дослідивши запропоновані докази, висновки експертиз, перевіривши доводи учасників процесу, вияснивши у них, чи всі вони докази подали на підтвердження своїх доводів, суд прийшов до переконання, що не доведено скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тому він по пред`явленому обвинуваченню підлягає визнанню не винуватим і судом виправданим, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є, зокрема, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений .

Згідно змісту диспозиції ч.1 ст.263 КК України, суб`єктивна сторона незаконної дії з боєприпасами характеризується тільки прямим умислом, коли особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.373 КПК України особа підлягає виправданню, якщо не доведено, що:

1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;

2) кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим;

3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Аналіз досліджених доказів переконав суд у тому, що жоден з доказів запропонований стороною обвинувачення і перевірений в судовому засіданні, як окремо так у їх сукупності, не можуть бути покладені в безпосереднє підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та не спростовують його доводи про відсутність у його діях прямого умислу вчинити неправомірні діяння, пов`язанні з боєприпасами.

Згідно змісту закону ч.1 ст.263 КК України, зокрема передбачає відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_5 послідовно протягом всього судового розгляду не визнавав свою винуватість по пред`явленому обвинуваченню за ст. 263 ч.1 КК України, увесь час наполягаючи на тому, що будь-яку зброю або боєприпаси за місце проживання ніколи не зберігав та взагалі її не придбав, а виявлені під час обшуку боєприпаси були підкладені невідомою йому особою.

Суд звертає увагу, що жоден із допитаних у справі свідків не надав свідчення про зберігання зброї обвинуваченим, а навпаки свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 показали, що є знайомими ОСОБА_5 та неодноразово були у нього вдома, проте ніколи не бачили вогнепальної зброї чи боєприпасів та про зберігання обвинуваченим таких речей не чули.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , які були понятими під час обшуку вилучених боєприпасів, зазначили, що ОСОБА_5 під час обшуку заперечував проти виявлення боєприпасів. Свідки не надали показань про мотиви дій ОСОБА_5 , направленості його умислу. Вони зазначили, що патрони були виявлені в другій кімнаті по ходу обшуку, в той час коли в будинку було багато працівників поліції. Тому фактичні дані, які містяться в показах вказаних свідків, суд не може покласти в основу саме обвинувачення в цій частині.

Більш того, свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_22 показали суду, що напередодні обшуку вони прибирали у кімнаті, де знайшли боєприпаси, однак будь-яких патронів, в тому числі за пічкою, не бачили.

Інші свідки, допитані під час судового розгляду не надали будь-яких пояснень щодо підтвердження скоєння обвинуваченим злочину, навпаки зазначили про відсутність будь-яких відомостей щодо придбання та зберігання боєприпасів обвинуваченим.

Крім того суд приходить до висновку, що обвинуваченням не доведено, що саме ОСОБА_5 зберігав бойові припаси. Посилання у судовому засіданні на те, що бойові припаси були виявлені у будинку за місце проживання ОСОБА_5 як підставу для їх придбання та зберігання, є неспроможними, оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висунуте обвинувачення за ст. 263 ч.1 КК України беззаперечно не прив`язує ОСОБА_5 до вилучених боєприпасів. Факт проживання обвинуваченого у будинку сам по собі не підтверджує скоєння ним злочину, оскільки відповідно до набутих в ході судового розгляду доказів за зазначеною адресою зареєстровані та проживають також і інші особи. З фототаблиці до протоколу огляду місця події вбачається, що патрони було виявлено за пічкою в кімнаті, тобто у місці загального користування усіх проживаючих у будинку осіб, а також осіб, які заходили у будинок.

Суд звертає увагу на процесуальні порушення при складанні протоколу про обшук. Так, в протоколі зазначено, що під час проведення слідчої дії, застосовано відео фіксацію, однак матеріали відеофіксації суду не надано.

При перегляді фото таблиці обшуку вбачається, що у його проведені приймає участь значно більша кількість осіб, ніж зазначено у протоколі, про що підтвердили в суді свідки поняті обшуку.

Відповідно до ч. 1. ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі. Якщо за допомогою технічних засобів фіксується допит, текст показань може не вноситися до відповідного протоколу за умови, що жоден з учасників процесуальної дії не наполягає на цьому. У такому разі у протоколі зазначається, що показання зафіксовані на носії інформації, який додається до нього. Протокол повинен містити відомості про всіх осіб, які прийняли участь у його проведенні. Перед підписанням протоколу учасникам процесуальної дії надається можливість ознайомитися із текстом протоколу.

Отже усі особи які безпосередньо приймали участь при проведенні обшуку повинні були бути зазначені у протоколі, ознайомитися із ним та підписати цей протокол, що виконано не було під час проведення обшуку 06 квітня 2017 року.

Відповідно до ст. 96 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Тому, із урахуванням процесуальних порушень при складанні вказаного протоколу обшуку, суд приходить до висновку щодо неможливості посилатися на протокол обшуку як на належний доказ вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України.

Слід зазначити, що вказаним протоколом обшуку було виявлено та вилучено з будинку за місцем проживання обвинуваченого, саморобний пристрій із нашаруванням канабісу. Однак, зважаючи на визнання обвинуваченим факту придбання та зберігання канабісу, у сукупності із іншими дослідженими судом доказами, суд вважає даний факт доведеним.

За вимогами ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення

Згідно вимог ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, п.п. 18,19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті.

Пункт 2 статті 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (п. 45), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не доведено вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тому він по пред`явленому обвинуваченню підлягає визнанню не винуватим і судом виправданим.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2 КК України суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого невеликий розмір психотропних речовин, обіг яких обмежено та яких обвинувачений збув (у сукупності 0,4848 грама) та його щире каяття у зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, яке виразилось у тому, що він визнав вину у придбанні та зберіганні канабісу для власного вживання, про що жалкує.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Щодо характеристики особи обвинуваченого, то відповідно до висновку психіатричної експертизи № 214 від 11 травня 2017 року обвинувачений на даний час ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, може віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, обвинувачений ознак хронічного психічного захворювання також не виявляв, міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними.

Слід зазначити, що призначене судом покарання має відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливати з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, принципу його законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, та приймаючи до уваги, що обвинувачений збув невеликий розмір психотропних речовин амфетаміну, обіг якого обмежено, щиро покаявся у зберіганні наркотичних засобів, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, суд визнає дані обставини винятковими, які істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину та вважає, що мінімальна міра покарання за ч. 2 ст. 307 КК України не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, у зв`язку із чим, приходить до висновку про доцільність призначення йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 307 КК України.

Підстав для застосування вимог ст. 75 КК України судом не встановлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Наявні судові витрати по справі відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню в дохід держави з обвинуваченого, окрім судових витрат по яких він підлягає виправданню.

Зважаючи на призначення обвинуваченому міри покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід у виді взяття під варту.

Строк затримання обвинуваченого у період часу з 06 квітня 2017 року по 13 квітня 2017 року слід зарахувати йому в строк покарання із співвідношенням відповідно до ст. 72 КК України, в редакції діючої на час затримання, згідно якої два дня позбавлення волі відповідає одному дню попереднього ув`язнення.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 307 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, окрім житла;

- за ст. 309 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України призначити ОСОБА_5 остаточну міру покарання до відбуття по сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, окрім житла.

ОСОБА_5 визнати невинуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України і виправдати у зв`язку із недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно з залу суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 18 години 00 хвилин 27 червня 2018 року.

Строк затримання ОСОБА_5 у період часу з 06 квітня 2017 року по 13 квітня 2017 року слід зарахувати йому в строк покарання із співвідношенням відповідно до ст. 72 КК України, згідно якої два дня позбавлення волі відповідає одному дню попереднього ув`язнення.

Речові докази кримінального провадження:

- речовину амфетамін, масою 0,2583 грама, 0,0225 грама, 0,4823 грама, канцелярське лезо, кредитну картку, корпус мобільного телефону, шматок фольги, три пластмасові трубки, ручку із вимірювачем, два скла та саморобний пристрій для вживання наркотичних засобів, із залишками канабісу, які знаходиться на зберіганні у камері речових доказів УЛМТЗ ГУНП в Чернівецькій області, після набрання вироком законної сили, знищити;

- 5 набоїв калібру 5.45, 8 набоїв калібру 7.62, пігулки невідомого походження, фрагмент із залишками речовини білого кольору, які зберігаються у камері речових доказів Новоселицького ВП ГУНП в Чернівецькій області, після набрання вироком законної сили, знищити;

- вилучені у обвинуваченого паспорт громадянина України, СД диск із поздоровленням, мобільний телефон марки «Нокія ХЗ-00», сім картку Приватбанку, флеш накопичувач та тимчасовий дозвіл на користування транспортним засобом, які зберігаються у камері речових доказів Новоселицького ВП ГУНП в Чернівецькій області, після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз по справі в розмірі 3583 (трьох тисяч п`ятсот вісімдесят трьох) гривень 92 копійки.

Судові витрати за проведення експертиз по яких обвинуваченого виправдано та не здобуто доказів його вини у вчиненні кримінального правопорушення віднести на рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області через райсуд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1