Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 572/2602/18
Провадження № 1-кп/572/332/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2018 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

під головуванням судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни кримінальне провадження № 0000700 від 04.07.201р року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, неодноразово судимого, востаннє 07.09.2018 року Сарненським районним судом за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.5 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 15.11.2017 року та остаточно призначено покарання у виді 3 роки 3 місяці позбавлення волі, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України -

В С Т А Н О В И В :
04 липня 2018 року приблизно о 13 год. перебуваючи на території кладовища, що знаходиться в м.Сарни по вул.Ковельська, Рівненської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, проявляючи зневагу до моральних засад суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, ігноруючи елементарні правила моральності, протиправно, таємно, руками демонтував із могили померлої ОСОБА_5 2 бетонні плитки, розмірами 25x50 см., вартістю 50 грн. кожна, в подальшому за допомогою вказаних бетонних плиток підважив пам`ятник померлого ОСОБА_6 та намагався витягнути із землі металеву рейку марки "Р-5", розміром 15x200 см., вартістю 440 грн., яка слугувала укріпленням від просідання землі та горизонтального утримання стели пам`ятника, розташованої в межах могильної загорожі на місці поховання ОСОБА_6 , таємно намагався її викрасти, але не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що на місці вчинення кримінального правопорушення був затриманий працівниками поліції.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 297 КК України, як незакінчений замах на незаконне заоволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчиненому з корисливих мотивів.

Обвинуваченіий ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю, щиро розкаявся, дав повні та детальні пояснення про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та потерпілими змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, кваліфікацію його дій за за ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 297 КК України, як незакінчений замах на незаконне заоволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчиненому з корисливих мотивів - правильною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо.

Вину в скоєнні злочину обвинувачений ОСОБА_4 визнає, щиро розкаюється.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 раніше був засуджений за вчинення злочинів проти власності, і вчинив новий злочин маючи не погашену і не зняту в установленому порядку судимість.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України є рецидив злочинів.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, тяжкість вчинення злочину, особу обвинуваченого, який неодноразово вчиняв злочини проти власності, знову вчинив злочин проти власності, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства в межах санкції статті обвинувачення із призначенням остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, що буде необхідним й достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого .

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 297 КК України призначивши йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 07.09.2018 року, призначити остаточне покарання чотири роки один місяць позбавлення волі.

Речові докази у справі - бетонні плитки розмірами 25х50, 25х25 см., деревяну дошку довжиною 70 см. - повернути власникам.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання - 19.07.2018 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1