Номер провадження: 11-сс/785/1608/18
Номер справи місцевого суду: 495/7192/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника АТ «Ощадбанк» захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.09.2018 року, якою У задоволенні клопотання ПАТ «Державний ощадний банк України» про скасування арешту, що належить ОСОБА_6 на праві приватної власності відмовлено,

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з наданих до суду матеріалів, 09.08.2018 року представник ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням, у якому просить скасувати арешт (номер запису обтяження: 10035175) накладеного постановою старшого дізнавача Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області від 14.07.2010 року на нежитлове приміщення, площею 60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 на праві приватної власності.

Своє клопотання представник заявника обґрунтовує тим, що наявність арешту порушує права ПАТ «Державний ощадний банк України» як іпотекодержателя, оскільки унеможливлює добровільну (позасудову) реалізацію заставленого майна в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2377-н від 19.06.2008 року укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_6 ..

За результатами розгляду вказаного клопотання слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ухвалою від 17.09.2018 року, у задоволенні клопотання ПАТ «Державний ощадний банк України» про скасування арешту (номер запису обтяження: 10035175) накладеного постановою старшого дізнавача Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області від 14.07.2010 року на нежитлове приміщення, площею 60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 на праві приватної власності відмовив.
На дану ухвалу слідчого судді апелянт подав апеляцію, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою клопотання представника AT «Ощадбанк» про скасування арешту задовільнити в повному обсязі. Ухвалу слідчого судді вважає її незаконною та необґрунтованою, постановлену з неповнотою судового розгляду, а отже такою, що підлягає скасуванню. Відмовляючи у задоволенні клопотання представника Банка про зняття арешту, слідчий суддя посилається на те, що AT «Ощадбанк» відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 174 КІ1К України не має право на звернення до суду з таким клопотанням, оскільки не є та не був власником нежитлового приміщення, площею 60 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . AT «Ощадбанк» є іпотекодержателем за вищевказаним іпотечним договором та законним володільцем речового права на зазначене нежиле приміщення (предмет іпотеки). Крім того, звертаємо увагу суду, що арешт, накладений постановою ст. дізнавача СД Білгород - Дністровського MB ГУМВС України в Одеській області від 14.07.2010 триває майже вісім років. За цей час орган досудового розслідування, не довів наявність підстав для арешту нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці AT «Ощадбанк» так само як і ризиків, передбачених ст.170 КПК України, а тим більше його необхідності на даний час. Окремо звертаємо увагу суду, що до майна обтяженого іпотекою, за наявності боргу перед іпотекодержатилем, не може бути застосована конфіскація або спеціальна конфіскація.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апелянта, який підтримав доводи апеляції та просив про її задоволення, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів встановила.
19.06.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №2377-н.

19.06.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_6 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , зареєстрований в реєстрі за №1717. Предметом іпотеки є нежиле приміщення за АДРЕСА_3 .

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 17.12.2010 року позов ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості задоволений. З ОСОБА_6 на користь ВАТ «Ощадбанк» стягнута заборгованість за кредитним договором №2377-н від 19.06.2008 року. Рішення набрало чинності, але станом на теперішній час не виконане.

В рамках кримінальної справи № від 09.06.2010 року старший дізнавач Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області для запобігання відчудження майна та належного виконання приговору в частині конфіскації майна, 14.07.2010 року виніс постанову про накладення арешту на нежитлове приміщення, площею 60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_6 на праві приватної власності.

За ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

На теперішній час представник ПАТ «Державний ощадний банк України» просить суд скасувати вищезазначений арешт, оскільки на його думку порушені права Банка, як іпотекодержателя, оскільки унеможливлює добровільну (позасудову) реалізацію заставленого майна в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2377-н від 19.06.2008 року укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_6 ..

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, доводи апеляції, апеляційна інстанція не знайшла законних підстав для підтвердження прийнятого рішення з огляду на таке.
Із наданих суду матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду про відмову у скасуванні арешту на майна, тобто на ухвалу, яка не підлягає окремій самостійній перевірці в апеляційному порядку.

Відповідно до п.9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України в ред.2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Таким чином, апелянт з клопотанням про скасування арешту на майно мав був звертатися до слідчого, який мав розглядати дане клопотання з винесенням постанови слідчого. У разі винесення слідчим постанови та у разі незгоди з такою постановою слідчого, особа, яка подала клопотання про скасування арешту має право звернутися до керівника слідчого управління зі скаргою та оскаржити винесену постанову слідчим.

Зі змісту ст. 347 КПК України в ред.1960 року вбачається, що рішення суду першої інстанції про накладення арешту на майно окремій самостійній перевірці апеляційним судом не підлягає. Законність і обґрунтованість даної категорії судових рішень, підлягають перевірці в апеляційній інстанції при розгляді справи по суті за апеляцією на вирок, ухвалу (постанову) про закриття справи або направлення справи на додаткове розслідування, на постанову про застосування або незастосування примусових заходів виховного і медичного характеру.
Як вбачається з матеріалів справи, дане кримінальне провадження перебуває на судовому слідстві та відсутні вирок, ухвала (постанова) про закриття справи або направлення справи на додаткове розслідування, постанова про застосування або незастосування примусових заходів виховного і медичного характеру.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» не підлягала розгляду слідчим суддею, який помилково прийняв її до розгляду та виніс судове рішення.
У зв`язку з даними обставинами, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з винесенням нової ухвали, якою у прийнятті клопотання слід відмовити, у зв`язку з тим, що КПК України в редакції 1960 року не передбачає можливості в апеляційному порядку розглядати відповідні апеляції, що прямо передбачено п.9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України в ред. 2012 року.
Керуючись ст. 407, 409, 419, 422 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника АТ «Ощадбанк» захисника ОСОБА_5 задовільнити частково.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.09.2018 року, якою у задоволенні клопотання ПАТ «Державний ощадний банк України» про скасування арешту (номер запису обтяження: 10035175) накладеного постановою старшого дізнавача Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області від 14.07.2010 року на нежитлове приміщення, площею 60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 на праві приватної власності - відмовлено скасувати.

Постановити нову, якою у прийнятті до провадження клопотання представника ПАТ «Державний ощадний банк України» про скасувати арешт (номер запису обтяження: 10035175) накладеного постановою старшого дізнавача Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області від 14.07.2010 року на нежитлове приміщення, площею 60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 на праві приватної власності відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного

суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

З оригіналом згідно суддя ОСОБА_2