Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2387/18

Номер провадження: 1-кс/511/716/18

06.11.2018 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 погодженого прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за №0001077 внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 04.11.2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса, з неповною середньою освітою 9 класів, перебуваючого в цивільному шлюбі, працюючого неофіційно, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,
який підозрюється у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
06.11.2018 року слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді із клопотанням погодженим з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в рамкам кримінального провадження №0001077 від. 04.11.2018р.
Клопотання обґрунтоване тим, що 24.10.2018 через відсутність грошових коштів на проживання у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна із дачного будинку, який належить його тітці ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки йому достовірно було відомо, що остання разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 перебувають у м. Одеса.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 24.10.2018 року біля 20:30 год., перебуваючи на автобусній зупинці в с. Отрадово, Роздільнянського району, Одеської області попередньо ввівши в оману своїх знайомих, місцевих мешканців ОСОБА_10 та неповнолітнього ОСОБА_11 , повідомивши, що його тітка ОСОБА_8 , якій належить дача у АДРЕСА_2 , яка розташована навпроти місця мешкання ОСОБА_7 дозволила йому забрати металеві вироби з її домоволодіння, попросив останніх допомогти йому перенести металеві вироби, на що вони погодились.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 24.10.2018року біля 22:30 год. переслідуючи корисливі мотиви спільно з ОСОБА_10 та неповнолітнім ОСОБА_11 , які не усвідомлювали протиправність своїх дій, прибули до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , де через незачинену хвіртку проникли у подвір`я, звідки забрали та перенесли до будинку ОСОБА_7 металеві вироби, які належать ОСОБА_9 , а саме: 83 арматури довжиною 1.5. м. кожна (вартістю 2 500 грн.), 4 залізні труби (вартістю 400 грн.), двигун від автомобіля (вартістю 1 500 грн.), 2 залізні стійки під люк (вартістю 120 грн.), 2 генератори від автомобіля (вартістю 300 грн.) 1 тракторний мотор (вартістю 2000 грн.), 1 металевий лист 1х1 м. (вартістю 200 грн.).
В подальшому викраденим майном ОСОБА_7 , розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 7 000 гривень.
Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтував тим, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення від покарання та вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а тому є достатні підстави застосувати до підозрюваного саме запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Під час судового розгляду судом було задоволено клопотання захисника щодо необхідності розгляду вказаного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою раніше спливу 3-х годин після отримання матеріалів, оскільки сторона захисту належним чином та у повному обсязі мала змогу підготуватися до захисту та проти вказаного не заперечували жоден із учасників провадження.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини просили обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки перебуваючи на свободі, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення від покарання.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поясняючи вказане тим, що він має постійне місце реєстрації та переховуватись від органів досудового розслідування не збирається, має родину та працює, хоча і не офіційно, характеризується добре, є особою, яка вважається не судимою, тому просили обрати домашній арешт, оскільки ризики зазначені слідчим сформульовані загально та жодним доказом не підтверджені.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено та з матеріалів подання вбачається, що03.11.2018 року о 08.28 годин до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_9 , про те, що у період часу з 20.10.2018 року по 02.11.2018 року невстановлена особа, незаконно проникла на територію належного йому домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , звідки здійснила крадіжку належних йому металевих виробів.
Відомості по даному факту 04.11.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001077 за попередньою правовою кваліфікацією ч.3 ст.185 КК України.
04.11.2018 року о 14.00 годин ОСОБА_7 було затримано у порядку ст.208 КПК України.
05.11.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що кваліфікується, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
Досудовим розслідуванням підозра, щодо ОСОБА_7 ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах, а саме: допитом потерпілого ОСОБА_9 , допитом свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 ; протоколом огляду металевих виробів; протоколом огляду металевих двотаврів.
На думку органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України кваліфікованому як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.
Крім того, 01.11.2018 року через відсутність грошових коштів на проживання у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення чужого майна із дачного будинку, повторно, який належить його тітці ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки йому достовірно відомо, що остання разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 перебувають у м. Одеса.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, ОСОБА_7 01.11.2018 року у вечірній час, знаходячись за місцем свого мешкання, зателефонував неповнолітньому ОСОБА_13 та ОСОБА_12 попередньо ввівши їх в оману, повідомивши що його тітка ОСОБА_8 , якій належить дача у АДРЕСА_2 , яка розташована навпроти місця мешкання ОСОБА_7 дозволила йому забрати металеві вироби з її домоволодіння, попросив останніх допомогти йому погрузити металеві вироби та завезти їх на продаж, на що вони погодились.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 01.11.2018 року у вечірній час доби, переслідуючи корисливі мотиви спільно з неповнолітнім ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які не усвідомлювали протиправність своїх дій, прибули до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_8 , де через незачинену хвіртку проникли у подвір`я, звідки забрали 2 металеві двотавра (швеллера), довжиною 6 і 4 метри, вартістю 248,53 гривень за 1 метр.
В подальшому викраденим майном ОСОБА_7 , розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 2 485,30гривень.
06.11.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, кваліфікованого як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно по матеріалам кримінального правопорушення №0001083 від 05.11.2018 року.
06.11.2018 матеріали кримінального провадження №0001077 та матеріали кримінального провадження №0001083 об`єднано в одне, якому присвоєно номер №0001077.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Зазначені слідчим обставини, що дають підстави слідчому судді для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , є: - наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування/суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - положеннями п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, в якому передбачений випадок доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. Дана обставина обумовлює ризик передбачений п. 1 та п. 4, а саме особа може переховуватись від органів досудового розслідування, чим буде перешкоджати досудовому розслідуванню. - хоча органу досудового розслідування і відоме місце реєстрації та проживання ОСОБА_7 , проте відсутні відомості що особа дійсно там перебуває, - на даний час органом досудового розслідування не завершено проведення всіх слідчих (розшукових) дій в рамках кримінального провадження, тому є аргументована підозра в існуванні ризику, передбаченого п. 2, а саме підозрюваний може знищити, сховати, спотворити речі, які мають важливе значення для встановлення істини по даному кримінальному провадженню;
Підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України кваліфікованому, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, які є тяжкими кримінальними правопорушеннями, за які передбачено покарання на строк від 3 до 6 років позбавлення волі, що, на думку прокурора та слідчого, є виправданим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На думку органу досудового розслідування застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо з наступних підстав: 1) обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, передбаченого ст. 179 КПК України, є недоцільним, оскільки ОСОБА_7 вже притягувався до кримінальної відповідальності за майнові злочини, підозрюється у вчиненні двох злочинів, один з яких вчинив повторно, тому не має впевненості що ОСОБА_7 буде дотримуватись вимог, закріплених ст. 42 КПК України. Крім того, застосування особистого зобов`язання жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. 2) для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів. Проте жодна особа, під час досудового розслідування кримінального провадження, не виявила намір бути поручителем підозрюваного ОСОБА_7 3) для застосування домашнього арешту згідно ст. 181 КПК України потрібно, щоб підозрюваний мав законне місце проживання, тоді як на даний час не має підтвердження того, що підозрюваний ОСОБА_7 має законне місце проживання. 4) застосування застави згідно ст. 182 КПК України неможливо, оскільки на даний час відсутні відомості щодо матеріального становища підозрюваного ОСОБА_7 відомостей щодо отримання офіційних доходів підозрюваним ОСОБА_7 , а також враховуючи той факт, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного із таємним викраденням майна поєднаного з проникненням у інше приміщення.
Іншими обставинами, що в сукупності вказують на можливість і необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст. 178 КПК України, також є: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про що йому 05.11.2018 року повідомлено про підозру; 2) вік та стан здоров`я підозрюваного слідством не встановлено фактів хвороби ОСОБА_7 тобто можна стверджувати, що останній здоровий; 3) відсутня міцність соціальних зв`язків, його майновий і сімейний стан підозрюваний неодружений, відсутні відомості щодо постійного місця проживання; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи відсутні відомості щодо постійного місця роботи та законного заробітку; 5) наявність судимостей ОСОБА_7 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів та знов учинив повторно умисний корисливий злочин.
При розгляді клопотання слідчого суд враховує, що частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які передбачені пунктами 1-3 частини першої даної статті.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини не одноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою («Єчус проти Литви»).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі №1-23/2003, запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).
При вказаних обставинах, вважаю, що прокурором та слідчим доведені обставини, викладені в п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КК України, однак не доведено жодними матеріалами (доказами), про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Так, ОСОБА_7 є особою раніше судимою в силу ст. 89 КК України, має постійне місце реєстрації та проживання на території Роздільнянського району, перебуває у цивільному шлюбі, працює, але не офіційно. Доказів можливого переховування від органів досудового розслідування або суду слідчому судді не надано.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оскільки під час судового розгляду слідчим та прокурором не було доведено п.п. 2 та 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, наведене дає можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього наступні обов`язки: з`являтися за вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду та заборонити залишати житло у певний період доби.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 181, 194, 201, 369-372, 392 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, тобто до 02.01.2019 року (включно) та покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) заборонити підозрюваному ОСОБА_7 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22.00 год. до 06.00 год.
Підозрюваного ОСОБА_7 звільнити з під варти в залі суду - негайно.
Контроль за виконанням домашнього арешту відносно ОСОБА_7 здійснює орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 а саме: до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.
Роздільнянському ВП ГУНП в Одеській області негайно поставити ОСОБА_7 на облік, як особу щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого або суд.
Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_7 після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлений 07.11.2018р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1