Справа № 644/3862/18
Провадження №1-кп/645/679/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові питання щодо призначення судового розгляду кримінального провадження відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, який має вищу освіту, раніше не судимий, одружений, має двох неповнолітніх дітей, працює в КП «ХТМ», зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

встановив:

01.10.2018 р. до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000106, затверджений прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області, складений відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просила постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Потерпілий, представник потерпілого також вважали можливим призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні проти призначення справи до судового розгляду заперечував, заявив клопотання про повернення прокурору обвинувального акту.
В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що при складанні обвинувального акту органом досудового розслідування не дотримані вимоги п. 2 та п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України щодо зазначення фактичного місця проживання ОСОБА_7 та анкетних відомостей потерпілого ОСОБА_4 (поштовий індекс, місце народження, громадянство); на порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, органом досудового розслідування не зазначено місце скоєння кримінального правопорушення; обвинувальний акт не повинен містити перелік свідків; дата затвердження обвинувального акту, вказана у реєстрі матеріалів досудового розслідування(30.05.2018 р.) не співпадає з фактичною датою затвердження, зазначеною у самому обвинувальному акті (31.05.2018 р.); на порушення вимог ст.131 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідуванняне містить повного переліку заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, згідно доданого реєстру до Єдиного реєстру досудових розслідувань

було внесено відомості про скоєння трьох кримінальних правопорушень за № 0000106, 0000108 та 0003572, але відсутні відомості про прийняття процесуального рішення про їх об`єднання та рішення про визначення підслідності в зв`язку з внесенням відомостей різними органами, що позбавляє сторону захисту можливості оскаржити ці рішення, які є предметом розгляду під час підготовчого провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 клопотання захисника підтримав.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.

Так, положеннями п.3 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання обвинувальний акт може бути повернуто прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.91 КПК України - винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
З обвинувального акту, наданого суду, вбачається, що ОСОБА_7 , працюючи на посаді старшого державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.191 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, та кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
При цьому на порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить відомостей про фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме щодо місця скоєння кримінального правопорушення.

Так, обвинувальний акт не містить відомостей про те, де і коли ОСОБА_7 зустрівся з потерпілим ОСОБА_4 , де і коли підшукав гр. ОСОБА_8 , яка дала йому згоду на використання її банківської картки для перерахування та зняття грошових коштів, де і коли склав підроблений документ заяву від імені потерпілого ОСОБА_4 про перерахування коштів; де виніс розпорядження про перерахування грошових коштів на рахунок ОСОБА_8 ; де та в який спосіб (готівкою чи у безготівкому вигляді) ОСОБА_7 в період з 10.06.2017 р. по 12.06.2017 р. отримав грошові кошти.
В разі, якщо всі вказані дії були вчинені ним на робочому місці у Фрунзенському ВДВС , який розташований за адресою: м.Харків, бул.Хмельницького, 30, вказана обставина має бути однозначно вказана в обвинувальному акті.
Проте у будь-якому випадку інкриміноване кримінальне правопорушення є триваючим та було завершено в момент отримання грошових коштів, належних ОСОБА_4 , в період з 10.06.2017 р. по 12.06.2017 р., що можливо за вказаною вище адресою ВДВС лише шляхом безготівкого перерахунку.
В разі ж отримання грошових коштів готівкою, через банкомат, місцем вчинення кримінального правопорушення (його закінчення) має бути місцерозташування банкомату, і вказана обставина має значення для правильного визначення підсудності справи.
Таким чином, обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в частині, що стосується зазначення місця скоєння інкримінованих кримінальних правопорушень, що є підставою для повернення обвинувального акту прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
В сенсі порушень підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції суд приймає до уваги необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, про що зазначається Європейським судом з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення у справі «Камасінські проти Австрії» від 19.12.1989 року).
Право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» пункту 3 статті 6 Конвенції (рішення у справі «Даллос проти Угорщини»).
За таких обставин, з метою усунення можливого порушення права обвинуваченого на захист, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для виконання вимог ст. ст.91, 291 КПК України, та приведення його у відповідність до вказаних норм КПК України.
Інші підстави для повернення обвинувального акту прокурору, зазначені у клопотанні захисником, на думку суду, не є такими, що унеможливлюють призначення обвинувального акту до судового розгляду, оскільки вказані недоліки обвинувального акту не є істотними.
Керуючись ст.ст.110, 291, 314, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, повернути прокурору Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області для приведення його у відповідність з вимогами КПК України.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін.
Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського Апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя