Справа № 384/50/18
Провадження № 1-кп/386/42/18
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

23 травня 2018 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000344 від 27.11.2017 року та клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , перебуваючого на обліку Управління соціального захисту населення Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області як внутрішньо переміщена особа, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, вдівця (був одруженим на ОСОБА_8 ), пенсіонера, утриманців не має, в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі - КК України) такого, що не має судимості,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:
На розгляді у Голованівському районному суді Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, дані про яке внесені до ЄРДР за №0000344 від 27.11.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2017 року відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 25 січня 2018 року.

Ухвалою слідчого судді Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року та ухвалами Голованівського районного суду Кіровоградської області від 06 лютого 2018 року, від 05 квітня 2018 року строк обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 було продовжено до 24 години 00 хвилин 03 червня 2018 року включно.

Клопотань про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_6 не надійшло.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою строком на 2 місяці, оскільки ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, продовжують існувати.

Потерпіла в судове засідання 23.05.2018 року не з`явилась, в судовому засіданні 05.04.2018 року зазначила, що побоюється за своє життя, так як ОСОБА_6 обвинувачується у вбивстві матері, про що їй повідомляв в телефонному режимі, однак в даний час стверджує зовсім інше.

Обвинувачений в судовому засіданні не погодився з клопотанням прокурора та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт за місцем проживання в АДРЕСА_1 , в будинку, який належить йому по заповіту. Зазначив, що хворіє на хронічний бронхіт, гіпертонію, однак до Вільшанської центральної районної лікарні за час проживання в с. Сухий Ташлик не звертався. Також отримує пенсію, яка знаходиться на пенсійній картці в банку в розмірі приблизно 47 тис. грн.

Захисник в судовому засіданні заперечували щодо продовження строку тримання під вартою та підтримала клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Заслухавши клопотання та доводи прокурора, думку інших учасників судового провадження щодо необхідності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити, відмовивши у зміні запобіжного заходу, виходячи з наступних підстав.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має бути розглянуто до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою у продовженні строку тримання під вартою має бути відмовлено (частини 4, 5 ст. 199 КПК України).

В матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про обґрунтовану підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини, зокрема Рішення Європейського суду з прав людини від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» та від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України», згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення. Для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою суд враховує, що обвинувачений є повнолітньою людиною, його стан здоров`я, який не має важких хвороб, не працюючий, не має власного зареєстрованого житла на території Вільшанського району Кіровоградської області, зареєстрований по АДРЕСА_2 , схильний до скоєння правопорушень, вдівець, відсутність утриманців, а також міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину відносно дружини ОСОБА_8 від чого наступила смерть останньої, неодноразово вчиняв умисні злочини відносно неї, за що був засуджений 10.05.2012 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області, однак судимість погашена, а також ухвалою цього ж суду від 27.04.2015 року було закрито кримінальне провадження по факту нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень обвинуваченим, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога Вільшанської ЦРЛ не перебуває, на обліку в Центральній міській лікарні м. Торецька Донецької держобладміністрації та Обласній лікарні інтенсивного лікування м. Маріуполь не перебуває, за лікуванням не звертався. За останнім місцем проживання характеризується негативно, схильний до порушення порядку, неодноразово наносив тілесні ушкодження дружині ОСОБА_8 .

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що ризики передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, оскільки ОСОБА_6 може переховуватись від суду, так як не має зареєстрованого місця проживання на території Вільшанського району Кіровоградської області, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, так як останні проживають в одному ж населеному пункті, не має постійного місця проживання та може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення відносно своєї дружини, у вбивстві якої обвинувачується в даному провадженні.

При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі не продовження щодо нього строку тримання під вартою.

Суд не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , яке б було достатнім для запобігання наведеним ризикам, оскільки особисте зобов`язання не може бути застосоване до обвинуваченого через тяжкість злочину в якому він обвинувачується, яке відноситься до особливо тяжких злочинів; відсутні особи, які могли б поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язань при застосуванні особистої поруки; у обвинуваченого в повній мірі відсутні грошові кошти для внесення застави, осіб які б бажали внести такі кошти не встановлено.

Підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відсутні, оскільки обвинувачений не проживає за місце реєстрації, що унеможливлює застосувати домашній арешт та не має зареєстрованого в установленому законом порядку житлового будинку, в той час зареєстроване місце проживання обвинуваченого знаходиться на території проведення антитерористичної операції.

Суд критично оцінює твердження обвинуваченого про наявність у нього нерухомого майна згідно заповітів, оскільки останні не встановлюють факт належності нерухомого майна особі та відповідно витягу з Державного реєстру нерухомості за ним не зареєстроване будь-яке нерухоме майно, крім того, як вбачається з дослідженого в судовому засідання копії Свідоцтва про право власності житловий будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_8 , а потерпіла ОСОБА_9 заперечує щодо проживання ОСОБА_6 в цьому будинку, де проживала її матір ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави у зв`язку з тим, що тримання під вартою обрано у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинено із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 197, 199, 205, 315 КПК України, суд -

постановив:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну відносно нього запобіжного заходу.

Продовжити строк тримання під вартою у кримінальному провадженні №1-кп/386/42/18, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.11.2017 року за №0000344, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, на 60 днів, тобто з 23 травня 2018 року до 24 години 00 хвилин 21 липня 2018 року включно.

Ухвала діє до 24 години 00 хвилин 21 липня 2018 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3