Справа № 682/902/18
Провадження № 1-кп/682/72/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 0000117 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Досін Славутського району Хмельницької області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, не працевлаштований, має тимчасові заробітки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,-
за ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 13.02.2018 року близько 14 год. 00 хв., перебуваючи разом з ОСОБА_5 в приміщенні торгівельної палатки, яка знаходиться біля магазину «Челентано», що розташований за адресою: м. Славута, вул. Ярослава Мудрого, помітив на столі телефон марки «Samsung» моделі GT-S5250 (SEK), що належить потерпілій, який вирішив викрасти.

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, скориставшись неуважністю потерпілої, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, зі столу таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі GT-S5250 (SEK) вартістю 510 грн. в якому знаходилась сім-картка оператора стільникового зв`язку компанії ПрАТ «Київстар» вартістю 25 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 535 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Окрім того, ОСОБА_4 , на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин: 27.02.2018 року близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи у будинку ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, скориставшись неуважністю потерпілого, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав мобільний телефон торговельної марки «Nokia» моделі «Х1», вартістю 389 гривень 80 копійок, в якому знаходилась сім-картка оператора стільникового зв`язку компанії ПрАТ «Київстар», вартістю 25 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 414 гривень 80 копійок.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення із потерпілими.
Потерпілі, прокурор підтримали угоду про примирення з обвинуваченим і просять її затвердити.
11.09.2018 року потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 , діючи добровільно на підставі ст.ст. 468, 469 КПК України, уклали угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальнихо правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень.
Потерпілі не мають матеріальних претензій до обвинуваченого, підтвердили факт примирення з обвинуваченим.
Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 за ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, а саме:

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у виді позбавлення волі строком на один рік;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст. 70 КК України остаточну міру покарання призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, та встановити покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації;

- повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.
Статтею 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим передбачена ст. 468 КПК України.

Така угода, згідно ст. 469 КПК України, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, які відноситься до злочинів середньої тяжкості, та з`ясовано, що він цілком розуміє права, визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, - засудив:
Затвердити угоду про примирення між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 11.09.2018 року у кримінальному провадженні № 0000117.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

Відповідно до ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу пробації;

- повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:
обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1