Справа № 676/1994/18
Провадження № 1-кп/676/269/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2018 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Кам`янець-Подільському кримінальне провадження №0000091 від 16 січня 2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні твоє малолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 16 січня 2015 року близько 00 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні ресторану «Ешер» готелю «7 днів», що розташований по вул.Соборна,4 в м.Кам`янці-Подільському, умисно, з хуліганських спонукань, ігноруючи наявність відвідувачів у вказаному ресторані, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруванні існуючих в суспільстві елементарних правил поведінки, добропристойності та моралі, безпричинно умисно наніс один удар скляним графіном по голові потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді численних поверхневих ранок лівої половини обличчя.
В судовому засіданні обвинувачений винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково та від дачі показань відмовився згідно зі ст.63 Конституції України.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим вини у вчиненні хуліганських дій, його винність у вчиненні зазначеного суспільно небезпечного діяння підтверджується дослідженими в судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами.
А саме показаннями свідка очевидця події ОСОБА_7 , який суду повідомив, що в день події працював офіціантом ресторану «Ешер» готелю «7 днів» та свердив, що був очевидцем як між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які відпочивали в ресторані кожний із своїми компаніями, виник словесний конфлікт (через яку причину виник конфлікт свідку не відомо, але вважає, що через дівчат, які також відпочивали в ресторані), під час якого вони один-одного почали штовхати руками, а після цього ОСОБА_4 схопив на одному із столів скляний графін та наніс ним один удар по голові ОСОБА_6 , в результаті чого графін розбився, а в потерпілого почала текти кров. На цьому конфлікт припинився і було викликано працівників поліції.
Інший очевидець події свідок ОСОБА_9 суду повідомив, що в ніч події він разом із своїм знайомим ОСОБА_4 відпочивали в ресторані «Ешер» готелю «7 днів», де вживали алкогольні напої та танцювали із знайомими дівчатами. Одна із його знайомих дівчат по імені ОСОБА_10 повідомила йому, що до неї з подругами пристає з непристойними пропозиціями ОСОБА_6 та попросила його з цього приводу поговорити з ОСОБА_6 .. Після чого він підійшов до ОСОБА_6 та повідомив йому, що на нього ображаються дівчата, на що останній йому нічого не відповів та ніяк не відреагував. Про ці обставини він повідомив ОСОБА_4 , який сидів за їх столиком. В цей момент ОСОБА_6 сів за столик дівчат, що розташовувався відразу ж біля його з ОСОБА_4 столиком. ОСОБА_4 відразу підійшов до ОСОБА_6 та почав йому щось говорити на вухо. У відповідь ОСОБА_6 відштовхнув руками ОСОБА_4 і між ними почалась штовханина, під час якої він почув звук розбитого скла. Чи наносив ОСОБА_4 під час цього конфлікту удар потерпілому скляним графіном не бачив, оскільки його увага весь час не була привернута до місця конфлікту. Після цього ОСОБА_4 повернувся за їх столик, а ОСОБА_6 вийшов з приміщення ресторану. Однак, через декілька секунд ОСОБА_6 повернувся разом із якимось чоловіком та розпочав із ОСОБА_4 бійку, під час якої один-одному руками та ногами наносили удари, яка припинилася сама по собі. Після чого конфлікт припинився і були викликані працівники поліції. Також свідок ствердив, що бачив на обличчі потерпілого, а саме на лівій щоці розсічення, однак коли воно виникло чи після першого конфлікту, чи після другого, повідомити не може.
Ще один свідок на той час адміністратор ресторану «Ешер» готелю «7 днів» ОСОБА_11 в судовому засіданні також підтвердила факт конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, ствердивши, що безпосереднім очевидцем події вона не була, однак повідомила, що на момент події вона знаходилася на своєму робочому місці і почула в залі ресторану звук розбитого скла. Зайшовши в зал, побачила на обличчі ОСОБА_6 кров і розбите на підлозі скло. Зі слів очевидців події їй стало відомо, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, під час якого останній взяв зі столу скляний графін на наніс ним удар по голові ОСОБА_6 , в результаті чого графін розбився, а потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді порізів на обличчі. Після чого вони надали ОСОБА_6 невідкладну медичну допомогу та викликали працівників поліції. Через що між потерпілим та обвинуваченим виник конфлікт їй не відомо.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16 січня 2015 року (т.2 а.с.8), відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 повідомив про те, що 16 січня 2015 року близько 00 год. 30 хв. в приміщенні ресторану «Ешер» готелю «7 днів», що розташований по вул.Соборна,4 в м.Кам`янці-Подільському, невідома особа під час конфлікту умисно заподіяла йому тілесні ушкодження.
Заподіяння потерпілому ОСОБА_6 під час вчинення хуліганських дій обвинуваченим ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень у вигляді численних поверхневих ранок лівої половини обличчя об`єктивно підтверджується висновками експерта №49 від 17.01.-20.01.2015 (т.2 а.с.10-11).Також, указаним висновком експерта підтверджено ті обставини, що зазначені тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок дії предметів з ріжучою травмуюючою поверхнею, можливо уламків скла, біля 1-2 діб тому назад від моменту проведення судово-медичної експертизи і по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Факт нанесення обвинуваченим потерпілому по голові скляним графіном об`єктивно підтверджується даними протоколу огляду доказів від 03 лютого 2015 року (т.2 а.с.25) наданого директором Кам`янець-Подільської філії ТзОВ «7 Днів» на запит слідчого DVD+R диску (т.2 а.с.24,27), на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження, яка встановлена в приміщенні ресторану «Ешер» готелю «7 днів», що розташований по АДРЕСА_2 , який був відтворений в судовому засіданні. При цьому із відтвореного відеозапису встановлено, що він здійснювався 16 січня 2015 року з 00 год. 40 хв. 07с. до 00 год. 41хв.35с. Відеокамерою зафіксовано столи ресторану, за яким сидять відвідувачі, та інших відвідувачів, які знаходяться неподалік столів, а також персонал ресторану. Також зафіксовано як лисий чоловік, одітий у темний одяг, замахується предметом білого кольору та наносить ним удар.
Крім того, винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується даними здобутими в ході проведення з участю потерпілого ОСОБА_6 слідчого експерименту (т.2 а.с.30-35), під час якого останній в деталях розповів та продемонстрував на місці вчинення злочину як та при яких обставинах йому обвинувачений заподіяв тілесні ушкодження.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві), мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за його вчинення.
Твердження сторони захисту про те, що в діях обвинуваченого відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.296 КК України, а наявні ознаки складу злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, оскільки ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, не відповідає вимогам закону, суперечить встановленим судом обставинам справи, будь-якими об`єктивними, належними та допустимими доказами не підтверджено та спростовується наступними висновками.
Так, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 своєї Постанови від 22.12.2006 №10 «Про судову практику у справах про хуліганство» (далі Постанова) суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.
Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками,неправильними діями потерпілих тощо,слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла (пункт 5 Постанови).
Судом із проаналізованих вище доказів об`єктивно встановлено, що обвинувачений не на грунті особистих неприязних відносин заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, а заподіяв їх умисно та безпричинно, не маючи на те будь-яких вагомих підстав, тобто своїми умисними діями, ігноруючи елементарні існуючі в суспільстві правила поведінки, моралі, добропристойності, відкрито виражаючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку та впорядкованого функціонування суспільних відносин, прагнучи протиставити себе суспільству та принизити людську гідність інших громадян, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю. Саме в зазначених діях обвинуваченого і виражається хуліганство.
Невизнання обвинуваченим винності у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення судом розцінюється як його намагання уникнути відповідальності за вчинене суспільно небезпечне діяння.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому судом враховується, що вчинений ОСОБА_4 злочин відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, становить підвищену суспільну небезпеку та характеризуються умисною виною з мотивів явної неповаги до суспільства та прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в ньому, протиставити себе іншим громадянам, суспільству і самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб.
Обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання ККП «Господар» компрометуючими матеріалами по відношенню до ОСОБА_4 не володіє.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Тому, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності та має на утриманні трьох малолітніх дітей, тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставин, за яких він був вчинений, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в мінімальних межах санкції ч.1 ст.296 КК України.
Разом із тим, ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування призначеного йому покарання на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII - звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, осіб не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 вчинив умисний злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є умисним злочином невеликої тяжкості, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII мав двох малолітніх дітей та не позбавлений батьківських прав, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей та довідкою служби у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради від 13 вересня 2018 року за №604/01-10, а також дав свою згоду про застосування щодо нього амністії.
Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази підлягають вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн..

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII.

Цивільний позов не пред`являвся.

Речовий доказ DVD-R диск, що зберігається в матеріалах кримінального провадження ( т.2 а.с.27), залишити там же протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, по яким необхідно прийняти рішення, відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1