Справа № 405/4933/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142 від 25.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей та одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз: 22.02.2017 року Кіровським районним судом міста Кіровограда за ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 за погодженням із прокурором ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 строком 60 днів, без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_5 24.07.2018 близько 19 години 50 хвилин, керуючи бортовим малотонажним автомобілем «ГАЗ-33021», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності, грубо порушуючи п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР України, перед початком руху заднім ходом по проїзній частині вулиці Набережна в селі Созонівка, Кіровоградського району, Кіровоградської області в порушення п.п. 10.1, 10.9 ПДР України був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, не впевнився, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснюючи даний маневр в складних дорожніх умовах, що обумовлювалося вузькою шириною проїзної частини вулиці Набережна, не звернувся за допомогою до інших осіб, у результаті чого, здійснюючи рух заднім ходом допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який стояв біля правого краю проїзної частини по ходу його руху. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці ДТП, а водій ОСОБА_5 у свою чергу після ДТП з місця вчинення кримінального правопорушення зник в невідомому напрямку та переховувався від правоохоронних органів до 20 години 33 хвилин 24.07.2018 року.

25.07.2018 о 00 години 10 хвилин в порядку ст. 208 КПК України ( час фактичного затримання працівниками поліції 20 година 33 хвилина) ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
25.07.2018 ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.
Оголошена ОСОБА_5 підозра у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 24.07.2018, протоколом огляду трупа ОСОБА_7 від 24.07.2018, протоколом огляду місця події (транспортного засобу, який приймав участь у ДТП від 25.07.2018), показами очевидця ДТП - свідка ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_7 .
Таким чином, є підстави вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, яке відповідно до закону України про кримінальну відповідальність, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення, якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років із позбавленням спеціального права.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення та з метою уникнення відповідальності за вчинене, з місця правопорушення зник, вчиняв дії направлені на переховування речі автомобіля «ГАЗ-33021», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який являється засобом вчинення злочину, а також слідів кримінального правопорушення, які збереглися на вищевказаному транспортному засобі. Підозрюваний ОСОБА_5 залишивши місце дорожньо-транспортної пригоди, на місце пригоди не повертався, не надавав допомоги потерпілому ОСОБА_7 .

Вказана обставина свідчить про намагання підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, який був встановлений 22.02.2017 Кіровським районним судом міста Кіровоград за вчинення ним злочину у сфері незаконного обігу наркотичний засобів та за який був засуджений до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Поряд з цим, останній також притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України за який йому 18.09.2014 Кіровським районним судом міста Кіровоград призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки з обмеженням права обіймати посади,, пов`язані з обліком, зберіганням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на 1 рік.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , схильність його до вчинення правопорушень, у тому числі й у галузі забезпечення безпеки дорожнього руху (упродовж 2010-2017 років 17 разів притягувався до адміністративної відповідальності, у зв`язку з порушенням ПДР України, в тому числі тричі за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, на переконання органу досудового розслідування, застосування більш м`яких запобіжних заходів таких, як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, чи то домашній арешт не дасть можливості здійснення дієвого контролю за його поведінкою та виконання ним покладених судом обов`язків у разі їх застосування.

Враховуючи вищевикладене вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 на даний час має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в клопотанні та неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволенні клопотання, просили застосувати менш суворий запобіжний захід чим тримання під вартою домашній арешт з наданням можливості ходити на роботу, оскільки у підозрюваного на утриманні четверо дітей.
Заслухавши учасників, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
25.07.2018 ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Крім того, згідно ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Дослідивши матеріали справи за клопотанням слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового слідства ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке 25.07.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142.

Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким злочином, санкцією якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років.
Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені п. п.1, 2 та 3 ст.177 КПК України, враховуючи можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчать про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду; можливість підозрюваним знищити, сховати або спотворити будь яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки після вчинення кримінального правопорушення підозрюваний намагався втекти з місця ДТП та вчиняв дії направлені на переховування автомобіля «ГАЗ-33021», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який являється засобом вчинення злочину, а також слідів кримінального правопорушення, які збереглися на вищевказаному транспортному засобі, можливість підозрюваним впливати на свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися, не тільки шляхом застосування погроз, а і шляхом змови, а відтак вони можуть надати неправдиві показання з метою сприяння уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності.
Крім того,підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, який був встановлений 22.02.2017 Кіровським районним судом міста Кіровоград за вчинення ним злочину у сфері незаконного обігу наркотичний засобів та за який був засуджений до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

Вищевказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Отже, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Усі наведені обставини у їх сукупності, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою строком на 60 днів, тобто в межах строку досудового розслідування.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.
Керуючись ст.ст.176-178, 183-184, 192-197, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області майора поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 20 години 33 хвилин 25.07.2018 р. до 20 години 33 хвилин 22.09.2018 р., без визначення розміру застави.
Дата закінчення дії ухвали 22.09.2018 р.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 27.07.2018 року о 16.00 год.

Слідчий суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_9