Справа № 576/1837/17
Провадження № 1-кп/576/32/18
ВИРОК
28 вересня 2018 року м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурорів, які приймали участь: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Глухові кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Сумської області, м. Лебедин, українки, громадянки України, освіта вища, заміжня, маючої на утриманні 5 неповнолітніх дітей, працюючої лікарем-педіатром КЗ «ЦПМСД Глухівського району» Глухівської районної ради, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима
- за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 190, частиною другою статті 15 частини четвертої статті 27, частиною першою статті 369 Кримінального кодексу України (далі КК України), -
ОСОБА_8 на підставі наказу головного лікаря Глухівської ЦРЛ від 01.03.2016 № 24 «Про переведення на посаду» призначена на посаду заступника головного лікаря з дитинства та пологодопомоги Глухівської ЦРЛ та з 01.06.2017 перебувала у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років.
У невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_8 вирішила шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами ОСОБА_7 , шляхом зловживання її довірою та з цією метою підбурити останню до надання неправомірної вигоди службовій особі. Так, під приводом працевлаштування ОСОБА_7 на посаду фельдшера Глухівської ЦРЛ, ОСОБА_8 вирішила, що ОСОБА_7 може погодитися на її умови, які полягають у наданні неправомірної вигоди головному лікарю Глухівської ЦРЛ ОСОБА_10 , хоча фактично вирішила ввести останню в оману та заволодіти її коштами.
Зокрема, для реалізації свого умислу ОСОБА_8 повідомляла ОСОБА_11 , яка прохала посприяти в працевлаштуванні ОСОБА_7 , недостовірну інформацію, що нібито спілкувалась з потрібними людьми, які посприяють у вирішенні питання про працевлаштування ОСОБА_7 , при цьому наполягала, що грошові кошти потрібно передати головному лікарю Глухівської ЦРЛ ОСОБА_10 до 08 години 00 хвилин 31 липня 2017 року.
Надалі ОСОБА_11 будучи підбуреною до давання неправомірної вигоди, для працевлаштування ОСОБА_7 , вирішила передати ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1500 доларів США для подальшої передачі головному лікарю Глухівської ЦРЛ.
Крім того, ОСОБА_8 повідомивши недостовірні дані щодо необхідності надання неправомірної вигоди головному лікарю, викликала у потерпілої ОСОБА_7 тверду впевненість у необхідності надання неправомірної вигоди для її працевлаштування, чим підбурила її до вчинення таких протиправних дій.
Допитана в судовому засідання обвинувачена ОСОБА_8 свою у вину у вчиненні злочину передбаченого частиною першою статті 190 КК України визнала частково, а за частиною четвертою статті 27, частиною другою статті 15 частини першої статті 369 КК України не визнала, пояснивши, що не мала на меті підбурювати потерпілу до надання неправомірної вигоди, а в отриманні неправомірної вигоди її підбурила ОСОБА_12 . Пояснила, що в травні 2017 року їй подзвонила її знайома ОСОБА_12 і попросила зустрітись. При зустрічі ОСОБА_12 попросила допомогти працевлаштувати її в Глухівську ЦРЛ. Вона погодилась, домовившись, що ОСОБА_12 за це допоможе вирішити інші її проблеми, але в реальності не думала допомагати в працевлаштуванні бо знала, що не зможе допомогти. При цьому ОСОБА_12 пропонувала за допомогу в працевлаштуванні грошові кошти. В подальшому остання надзвонювала і постійно питала за працевлаштування, вона повідомляла, що питання вирішується. Коли зрозуміла, що ОСОБА_12 не допоможе у вирішенні її проблеми повідомила останній, що не зможе допомогти. В подальшому через деякий час, їй знову подзвонила ОСОБА_12 і спитала чи не зможе вона допомогти у працевлаштуванні її знайомої ОСОБА_13 , яка шукає роботу та готова заплатити 1500 доларів США, але спочатку вона відмовила. Через деякий час, від своєї куми ОСОБА_14 дізналась, що наявна вакансія акушера, яку запропонувала ОСОБА_15 через ОСОБА_12 . Спочатку зустрілась з ОСОБА_16 та поспілкувавшись відвела її до ОСОБА_14 , при цьому про грошові кошти за працевлаштування з нею не спілкувалась. В подальшому ОСОБА_17 повідомила, що ОСОБА_15 не підходить, оскільки в неї відсутня профільна освіта необхідна для зайняття вказаної вакансії про що повідомила ОСОБА_12 . В подальшому ОСОБА_12 постійно настоювала про допомогу в працевлаштуванні ОСОБА_15 , а тому вона дізнавшись, що в приватній лабораторії, яка знаходиться в Глухівській ЦРЛ є вакансія медичної сестри, запропонувала ОСОБА_15 через ОСОБА_12 зайняти вказану вакансію, повідомивши останній про можливість працевлаштування ОСОБА_13 і на запитання ОСОБА_12 скільки це буде коштувати, сказала суму за працевлаштування 1200 доларів США. Домовилась з ОСОБА_14 , що ОСОБА_18 прийде на співбесіду та зателефонувавши ОСОБА_12 повідомила їй про необхідність прибуття ОСОБА_18 на співбесіду, сказавши їй, що це посада медичної сестри в приватній лабораторії. Зранку, перед співбесідою, зустрілась з ОСОБА_12 , яка принесла кошти та поклала їй в сумку, вона їх не перераховувала і одразу ж була затримана працівниками поліції. Пояснила, що не мала на меті підбурювати ОСОБА_15 на надання неправомірної вигоди, ОСОБА_12 сама настоювала про кошти, а тому зважаючи на скрутне матеріальне становище, вирішила забрати ці кошти, в дійсності нікому їх не передавати та за працевлаштування не домовлятись.
Незважаючи на невизнання обвинуваченої своє провини у вчинення злочину передбаченого частиною другою статті 15 частини четвертої статті 27, частиною першою статті 369 КК України та часткове визнання вини у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 190 КК України, її вина доводиться наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.
Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_7 пояснила суду, що на даний час знаходиться на військовій службі за контрактом. В 2016 році після закінчення навчання в медичному училищі в місті Глухові шукала роботу за спеціальністю медичного працівника, приходила в Глухівську ЦРЛ до відділу кадрів та цікавилась про наявність вакансій. Там вона познайомилась з ОСОБА_19 , яка працювала в Глухівській ЦРЛ, і вона повідомила, що час від часу з`являються вакансії, і якщо вона хоче працювати в лікарні вона зможе їй повідомити, коли з`являться вакансії. Так, в липні 2017 року подзвонила ОСОБА_12 та повідомила, що є місце фельдшера та надала номер ОСОБА_8 , при цьому повідомляла, що працевлаштування не безкоштовне. Подзвонивши ОСОБА_20 , вона домовилась про зустріч на наступний день в кабінеті № 45 в Глухівській ЦРЛ. На наступний день, вона зустрілась з ОСОБА_21 , яка повідомила, що дійсно є місце фельдшера в жіночій консультації та через декілька днів передзвонить та назначить зустріч. Через декілька днів, ОСОБА_22 подзвонила та назначили зустріч на 08 ранку 19 липня 2017 року.
Зустрівшись ОСОБА_22 провела її до ОСОБА_14 , завідувача акушерським відділення, яка ознайомившись з її документами повідомила, що вона не підходить до даної роботи.
Приблизно через тиждень подзвонила ОСОБА_22 та сказала щоб вона негайно приїхала на співбесіду чи на роботу точно не пам`ятає, оскільки є посада яка відповідає її освіті. Так, 31 липня 2017 року вона знову прийшла до жіночої консультації, де її зустріла ОСОБА_22 та провела до ОСОБА_14 , котра в цей же день відправила її на стажування до лабораторії та повідомила, що якщо її влаштує, її візьмуть на роботу, але вона відмовилась працювати.
Із заявою про вимагання хабаря, вона звернулась 19 липня 2017 року, після першої співбесіди з ОСОБА_8 , оскільки перед цим ОСОБА_12 повідомила, що працевлаштування буде не безкоштовне та коштуватиме біля 1200 доларів, які необхідно передати ОСОБА_22 , а вона в свою чергу має передати ці кошти ще комусь.
Зважаючи на те, що це незаконно, вирішила одразу ж звернутися до прокуратури, при чому сама ж ОСОБА_8 при першій зустрічі пояснювала, що це буде не безкоштовно, але деталей не повідомляла, сама ж ОСОБА_12 повідомила, що ОСОБА_22 необхідно передати біля 1200 доларів США.
31 липня 2017 року перед зустріччю з ОСОБА_22 , вона ввечері 30 липня 2017 року зустрілась з ОСОБА_12 , яка повідомила, що це працевлаштування вже буде сто відсоткове, але це вже буде коштувати дорожче 1500 доларів США. 31 липня 2017 року біля 07 години ранку вона зустрілась з ОСОБА_12 , якій передала 100 доларів, а іншу частину коштів ОСОБА_12 повідомила, що надасть сама та пішла на зустріч з ОСОБА_22 .
Допитана в якості свідка ОСОБА_11 , пояснила суду, що до 07 листопада 2016 року працювала медичною сестрою в Глухівській ЦРЛ на той час, коли вона працювала в Глухівській ЦРЛ її керівником в тому числі була ОСОБА_8 , яка перебувала на посаді заступника головного лікаря. Приблизно влітку 2016 року вона познайомилась з ОСОБА_16 , яка пробувала працевлаштуватись в Глухівську ЦРЛ та обмінявшись номерами мобільних телефонів, вона пообіцяла ОСОБА_18 що, у разі з`явлення вакансій вона їй про це повідомить.
Так, після звільнення вона неодноразово пробувала працевлаштуватись в Глухівську ЦРЛ, але їй відмовляли. Оскільки ОСОБА_8 займала посаду заступника головного лікаря, вирішила до неї звернутись, щоб остання посприяла їй у працевлаштуванні. ОСОБА_8 пообіцяла їй посприяти у працевлаштуванні, поговоривши з потрібними людьми, але попередила, що це не безкоштовно. Час від часу зіздзвонювались, ОСОБА_22 говорила їй, що це буде коштувати спочатку 300 доларів, а потім 500, 800, а може навіть і 1200 доларів зважаючи на її прізвище « ОСОБА_12 ». Розуміючи, що для працевлаштування в Глухівській ЦРЛ потрібно сплатити кошти вона написала заяву до прокуратури області про вимагання від неї коштів за працевлаштування, оскільки звертатись до місцевої прокуратури не мала бажання, зважаючи, що її попередні звернення з особистих питань належним чином не розглядались.
В подальшому 14 червня 2017 року їй подзвонила ОСОБА_8 та спитала чи не має у неї на приміті людини, яка зможе працювати фельдшером, оскільки в жіночій консультації з`явилась вакансія, і вона порекомендувала ОСОБА_23 . Крім того при особистій зустрічі ОСОБА_22 говорила, що працевлаштуванні ОСОБА_15 не безкоштовне і буде коштувати близько 1500 доларів США, з яких 90 відсотків йде головному лікарю ОСОБА_24 , інші 10 відсотків ще комусь, а також повідомила, що за її послуги буде необхідно заплатити 10 відсотків. Вона подзвонила ОСОБА_25 , переказала їй, що є вакансія фельдшера, яку вона може зайняти за що необхідно заплатити біля 1500 доларів США і дала їй номер телефону ОСОБА_8 . Потім ОСОБА_26 дзвонила ОСОБА_22 , але про що вони конкретно домовлялись не знає. В подальшому, через декілька днів, вона зустрілась з ОСОБА_27 , яка повідомила, що у ОСОБА_18 не підходить диплом для зайняття цієї посади, але сказала, що нехай ОСОБА_18 приходить 31 липня 2017 року в лікарню і вона вже стовідсотково її працевлаштує.
Приблизно 29 липня 2017 року їй зателефонувала ОСОБА_26 , і сказала що приїде та передасть кошти за працевлаштування. У ввечері, вона зустрілась з ОСОБА_16 , якій повідомила, що необхідно заплатити 1500 доларів, які вона має передати ОСОБА_22 . Зранку, 31 липня 2017 року вона зустрілась з ОСОБА_18 , яка передала їй 100 доларів США, а іншу частину коштів їй надали працівники поліції, з якими вона почала співпрацювати після написання заяви про вимагання грошей та пішла на зустріч з ОСОБА_8 . Зустрівшись біля пункту обміну валют, на прохання ОСОБА_8 , вони зайшли до приміщення де розташований пункт обміну валют і перевірили справжність коштів. Пересвідчившись у справжності коштів, вони вийшли з приміщення де розташований пункт обміну валют і на прохання ж Лисянської поклала ці гроші їй в сумку і вони розійшлись.
Крім того на запитання захисника про свою не доброчесність при наданні показів, повідомила, що жодних неприязних відносин у неї з Лисянською чи іншими працівниками Глухівської ЦРЛ вона не має, підстав оговорювати Лисянську у неї не має, а вважає, що винні особи за вимагання грошей задля працевлаштування у Глухівській ЦРЛ мають понести покарання.
Допитана в якості свідка ОСОБА_14 повідомила суду, що працює на посаді завідувача жіночої консультації Глухівської ЦРЛ, а ОСОБА_8 , являється їй кумою. Так, влітку 2017 року в жіночій консультації з`явились дві декретні вакансії, одна з яких була фельдшер і вона запитала у Лисянській чи не може вона когось порекомендувати.
ОСОБА_28 порекомендувала їй взяти ОСОБА_23 , але ознайомившись із документами ОСОБА_18 , вона відмовила їй, оскільки її освіта не відповідала посаді. В подальшому через деякий час, їй подзвонила керівник лабораторії, яка орендує приміщення в їхній лікарні і запитала чи не може вона когось порекомендувати на посаду медичної сестри в лабораторії, оскільки з`явилась вакансія яку необхідно заповнити. Вона ж одразу подзвонила ОСОБА_29 та сказала, щоб ОСОБА_26 прийшла 31 липня 2017 року на стажування. 31 липня 2017 року прийшла ОСОБА_18 , якій вона розповіла умови праці, повідомила, що після проходження стажування їй буде необхідно їхати до керівництва в місто Суми на співбесіду. Так, вона завела її до лабораторії, познайомила з колективом і пішла по своїм справам. Більше по суті нічого додати не може.
Допитана в якості свідка ОСОБА_30 повідомила суд, що працює начальником відділу кадрів в Глухівській ЦРЛ з 01 травня 2017 року. Обставини працевлаштування ОСОБА_13 їй не відомі, остання заяву на працевлаштування не писала. Стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_31 працює на посаді заступника головного лікаря Глухівської ЦРЛ, але з 01.06.2017 перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Остання не цікавилась у неї про наявність вакантних посад в лікарні. Стосовно свідка ОСОБА_11 повідомила, що знає її з негативної сторони, їй відомо, що під час роботи в Глухівській ЦРЛ вона притягувалась до дисциплінарної відповідальності, але обставин не знає.
Допитаний в якості свідка головний лікар Глухівської ЦРЛ ОСОБА_10 пояснив суду, що з 19 січня 2016 року перебуває на посаді головного лікаря Глухівської ЦРЛ та в його обов`язки серед іншого входить приймання та звільнення працівників. Дійсно обвинувачена ОСОБА_8 є його заступником і безпосередньо підпорядковується йому. Про те, що ОСОБА_8 отримала грошові кошти за працевлаштування ОСОБА_7 він дізнався від свого заступника ОСОБА_32 , а в той час він перебував у відпустці. ОСОБА_8 жодного разу не цікавилась у нього про наявність вакансій чи прийняття на роботу певних осіб. Повідомив, що при наявності вакансій у Глухівській ЦРЛ, особи, які бажають працювати в лікарні особисто подають заяви до відділу кадрів, а після цього він особисто спілкується з кожним кандидатом та приймає остаточне рішення. Будь-яка особа може підійти до нього в прийомні дні і поцікавитись можливістю працевлаштуватись на роботу в ЦРЛ.
Крім того, в ході судового розгляду були досліджені наступні документи:
-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 19.07.2017 від ОСОБА_7 про вимагання заступником головного лікаря Глухівської ЦРЛ ОСОБА_8 неправомірної вигоди за працевлаштування (а.с. 38-41 т.1);
-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 16.06.2017 від ОСОБА_11 про вимагання ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 1500 доларів США за працевлаштування в Глухівській ЦРЛ (а.с. 199-202 т.1);
-ухвала Апеляційного суду Сумської області від 19.06.2017 згідно якої надано дозвіл на проведення негласної слідчої дії аудіо-відео контроль особи ОСОБА_8 строком на 30 діб (а.с. 50-51 т.1);
-протокол результатів аудіо-відеоконтролю місця (за особою) від 31.07.2017 згідно якого під час зустрічі з ОСОБА_11 . 21.06.2017 ОСОБА_8 домовляється про розмір винагороди за працевлаштування. Зокрема на запитання ОСОБА_12 : «-Ну, цена не поміняється?» Лисянська відповідає: « ОСОБА_33 , я тобі сказала, те шо думаю. Я не знаю. От єслі він озвуче, напише на бумажкі, тоді я тобі скажу точно». Барикіна запитання: «Ну, так як ми балакали полтори-двє, да?». Лисянська відповідає: «Ну, я думаю шо больше не буде. Це ж ОСОБА_34 , не ОСОБА_35 . Полтори-двє». В подальшому ОСОБА_22 говорить ОСОБА_12 : «Ти мені деньгі, я тобі заявлєніє. І ми не встрічались і нічого не бачили». А також досліджені безпосередньо цей аудіо-відео файл на флеш носії № 59/249т та оптичному носії № 59/250 т; (а.с. 42-47 т.1);
-ухвала Апеляційного суду Сумської області від 21.07.2017 згідно якої надано дозвіл на проведення негласної слідчої дії аудіо-відео контроль особи ОСОБА_8 строком на 30 діб (а.с. 77-78 т.1);
-протокол про результати аудіо,-відеоконтролю місця (за особою) від 25.07.2017 згідно якого під час зустрічі ОСОБА_11 з ОСОБА_8 21.07.2017 Лисянська повідомляє про можливість подальшого працевлаштування ОСОБА_7 . Зокрема, ОСОБА_22 повідомляє ОСОБА_12 : «-Вона не імєєт права работать фельшером», «- Ну вообще смотри, там есть одно место освобождаєтся конец сентября, начало октєбря, може попробуєм її туда всунуть, но не знаю ничого не обищаю». В подальшому ОСОБА_12 : «- Ну ти ж мені сказала, шо сума буде мелоч. Ну полторушка? Я єй об етом і сказала, она согласілась». Лисянська: «- ОСОБА_36 думала что може поділитись с ОСОБА_37 трошки, шоб вона хавальник закрила. Ну тиж знаєш його, він принципіальний і він там багато чого рішає» ОСОБА_12 : «-А без нього нельзя ніяк?» ОСОБА_22 : «- С нім. Ну ти понімаєш, вона медсестра, а нужен фельшер». Далі домовляються про можливість працевлаштування іншої особи. Зокрема ОСОБА_12 : «Тоість, єслі попробуєм дубель 2 ето в реальності?» ОСОБА_22 : «- Ето в реальності. Єслі єсть фельдшер? То в реальності. …» ОСОБА_12 : «А сума остається?», Лисянська: «то шо ми оговаривали, то шо я тєбе озвучила, ну я ж тебе говорю, что повтори ето потолок». Лисянська: «Ну вообщем находиш дубель два, дзвони пока вакансія єсть». А також досліджені безпосередньо цей аудіо-відео файл на флеш носії № 59/333т та оптичному носії № 59/332 т; (а.с. 79-84 т.1);
-протокол про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 10.08.2017 згідно якого зафіксовано зустріч ОСОБА_8 з ОСОБА_11 від 28.07.2017 згідно якої домовляються про подальше працевлаштування ОСОБА_7 та передачу коштів. Зокрема, ОСОБА_22 : «- Ти пойми одно, если она заплатит деньги, це не значит, що ей можно творить все шо угодно» ОСОБА_12 відповідає: «-Ну єстественно». Лисянська: «-Ми в понедельник, шоб она була на 8 утра» «с халатом, со сменной обувью..» «По благодарности - полтори», ОСОБА_12 : «-Мгуу», Лисянська: «- Потому шо дуже багато проблем. У нее не то образование, сама понимаешь», ОСОБА_12 : «-Мгуу», ОСОБА_22 : «- Ну, и про меня не забудьте, за суету. Шо я тебе сказала…» В подальшому ОСОБА_22 повідомляє ОСОБА_12 : «- туда не берут местных, собеседование будет с харьковской бабой. А ту женщину… Ее отрекомендуют, ее отведут, но решение все там остается» Барикіна відповідає: «- Я поняла». Барикіна запитання: «Расчет?» Лисянська: «Ну, это все надо будет отдать до понедельника, потому шо ей на 8-м..» Барикіна: «Не, ну они только в воскресенье ночью приедут. А если они принесут у понедельник у полвосьмого?» Лисянська: «- А на хер они мени в полвосьмого нужны? И шо я? Я говорю, рабочее время, в рабочее время никто с этой херней связываться не буде». В подальшому ОСОБА_22 пропонує ОСОБА_12 заложити гроші, а потім, щоб їй віддали, на що остання погоджується і обіцяє передзвонити. Лисянська говорить ОСОБА_12 : «- Дывысь же мени, шоб мени никаких кукл не було»…я у тебя их брать не буду, пока не проверю» ОСОБА_12 відповідає: «- Хорошо проверим…» Далі розмова йде на особисті теми (а.с. 92-97);
-протокол про результати аудіо,-відеоконтролю особи від 10.08.2017 згідно якого зафіксована зустріч ОСОБА_8 з ОСОБА_11 та передачу коштів 31.07.2017, а також флеш носій з відеозаписом № 59/299т. Зокрема ОСОБА_12 питає: «Шо, куда?» Лисянська відповідає: «В обменник» та заходять до пункту обміну валют та через деякий час виходять з пункту обміну валют і ОСОБА_12 питає: «-Куда?», ОСОБА_22 : «В сумку» «-Ложи.» ОСОБА_12 : «-Все?» Лисянська: «-Все! Там правильно?» Барикіна: «- Человек посчитал полторы. Ну как мы и договаривались. Тебе что?» Лисянська відповідає: «-10%» Барикіна: «-Це сколько? 100 доларов. Не 150 да?» Лисянська відповідає: «-Да-да-да. Сегодня в конце дня.» Барикіна: «- Я поняла. У меня ище один вопрос, это девочка все нормально будет, без разговоров?» Лисянська відповідає: «- Это если буде ненормально, я це все отдам тоби назад. Если девочка буде прокалываться, буде ненормально.» Крім того ОСОБА_12 питає: «Так, а йому хоть попаде?» Лисянська питає: «-Кому йому?» Барикіна: «Горбасю!» Лисянська відповідає: «-Попаде» далі прощаються і розходяться (а.с. 98-103).
-протокол виготовлення несправжніх (спеціальних імітаційних) засобів візуально схожих на грошові кошти. За результатами, за допомогою комп`ютера та копіювальної техніки на папері, виготовлено несправжні (імітаційні) грошові купюри номіналом 100 доларів США, а саме 14 купюр, що імітують кожну банкноту номіналом 100 доларів США серії «KB44951844M». Кожна купюра має відокремлюючі ознаки, що відрізняють її від справжніх грошових купюр, а саме: розмір кожної несправжньої купюри номіналом у 100 доларів США 154х66 мм, а розмір справжньої купюри 156х67 мм. Також, дані несправжні грошові купюри не мають жодних захисних знаків, таких як мікрошрифт, водяні знаки, тощо (а.с. 109 т.1);
-протоколом відбору зразків спеціальної обробки, огляду, помітки та вручення грошей, а також несправжніх (спеціальних імітаційних) засобів візуально схожих на грошові кошти від 31 липня 2017 року, згідно якого після пред`явлення ОСОБА_11 грошової купюри номіналом 100 доларів США та виготовлення імітаційних засобів у кількості 14 купюр, що імітують кожну банкноту номіналом 100 доларів США серії КВ 44951844М, вони були оглянуті під ультрафіолетовим випромінюванням за допомогою лінійної лампи «Delux» моделі «BLB-T5/4W», при цьому купюри та імітаційні засоби сторонніх ознак помітки не мали. Після чого пред`явлені грошові знаки були помічені, а саме оброблені за допомогою спеціального препарату «Люмінор». За результатами помітки при освітленні їх ультрафіолетом за допомогою лінійної лампи «Delux» моделі «BLB-T5/4W» зазначена купюра та імітаційні засоби дають випромінювання жовтого кольору. Із пред`явлених грошових купюр було знято ксерокопії на 2 аркушах, які пронумеровано, прошито, скріплено печаткою «Для пакетів УЗЕ в Сумській області ДЗЕ НП України» та долучено до протоколу. Пред`явлені ОСОБА_11 грошові кошти та виготовлені імітаційні засоби після огляду та спеціальної обробки були їй вручені. Зразки спеціальної обробки поміщені в конверти та опечатані печаткою «Для пакетів УЗЕ в Сумській області ДЗЕ НП України» (а.с. 110-115т.1);
-протокол про результати проведення контролю за вчиненням злочину від 08.08.2017, з якого вбачається, що пред`явлена ОСОБА_11 грошова купюра номіналом 100 доларів США серії НЕ № 51684423А та виготовлені імітаційні засоби у кількості 14 купюр, що імітують кожну банкноту номіналом 100 доларів США серії КВ № 44951844 М, після їх огляду та спеціальної обробки препаратом «Люмінор» вручені ОСОБА_11 . У подальшому 31.07.2017 близько 09 год. ранку ОСОБА_11 передала вищевказану грошову купюру та несправжні (спеціальні імітаційні) засоби візуально схожі на грошові кошти ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 (а.с. 196-198 т2);
-протокол освідування особи від 31.07.2017 року, проведеним освідуванням зроблено контрольний змив та змиви з долоней лівої та правої руки ОСОБА_8 з використанням спирту та ватного тампону (а.с.142-144);
-протокол огляду місця події від 31.07.2017 з відеозаписом на флеш носії Micro SD 613, згідно якого ОСОБА_8 добровільно видала працівникам поліції грошові кошти надані їй ОСОБА_11 , а саме 15 купюр номіналом 100 доларів США, 14 з яких мають однаковий номер та серію: «КВ44951844» та 1 купюра номіналом 100 доларів США серії НЕ № 1684423АЕ5 (а.с. 145-149 т.1);
-відеозапис з камер відеоспотереження за 31.07.2017, що розташоване біля пункту обміну валют, згідно якого вбачається, як ОСОБА_8 та ОСОБА_11 заходять до пункту обміну валют, а виходячи ОСОБА_11 щось кладе в сумку ОСОБА_8 (а.с.171 т.1);
-ухвала Апеляційного суду Сумської області від 19.06.2017 про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за номером телефону НОМЕР_1 оператору мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна», який використовується ОСОБА_8 строком на 30 діб (а.с. 87-88 т.1);
-протокол про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 07.08.2017 про телефонні розмови ОСОБА_8 з ОСОБА_11 , згідно якого ОСОБА_12 дзвонить ОСОБА_22 та цікавиться чи нічого не змінилось, на що ОСОБА_22 повідомляє, що ні (а.с. 89-90 т.1);
-особова картка ОСОБА_8 № 478 згідно якої ОСОБА_8 з 01.03.2016 переведена на посаду заступника головного лікаря Глухівської ЦРЛ (а.с. 180 т.1);
-посадову інструкцію ОСОБА_8 як заступника головного лікаря з дитинства та пологодомоги від 01.03.2016 згідно якої ОСОБА_8 безпосередньо підпорядковується головному лікарю та має зв`язки у межах ЦРЛ з адміністрацією, бухгалтерією, відділом кадрів, тощо (а.с. 212-214 т.1);
Крім того судом були і досліджені документи надані стороною захисту стосовно недоброчесності свідка ОСОБА_11 , а саме:
-витяг з наказу № 106 від 07.11.2016 про звільнення ОСОБА_11 з посади медичної сестри шкільної дитячої на підставі п.6 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із виходом на роботу основного працівника (а.с. 57 т.2);
-характеристики на ОСОБА_11 , яка за час роботи в Глухівській ЦРЛ мала порушення трудової дисципліни, наказ про накладення на неї дисциплінарного стягнення і колективна скарга (а.с. 58-67 т.2);
-рішення суду про стягнення з ОСОБА_11 боргу за укладеними договорами позики (а.с. 69-71т.2);
-розписки ОСОБА_11 про отримання грошових коштів в борг (а.с. 170-172);
-письмові пояснення громадян ОСОБА_38 та ОСОБА_39 надані захиснику ОСОБА_8 , згідно яких ОСОБА_12 позичала в борг грошові кошти, які не повертає (а.с. 181-184).
Також були досліджені зі сторони захисту наступні документи:
-відповідь Глухівської ЦРЛ від 06.04.2018 № 870/01-13 про діяльність на території Глухівської ЦРЛ лабораторії ТОВ «Діагностика здоров`я» на підставі договору оренди (а.с. 140-147 т.2);
-роздруківки телефонних з`єднань абонентів номерів НОМЕР_2 ( ОСОБА_8 ) та НОМЕР_3 ( ОСОБА_11 ) оператору стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» у період часу з 19.06.2017 по 01.08.2017 згідно яких встановлено 24 з`єднання, з яких 11 дзвінків вихідних від ОСОБА_8 та 13 дзвінків вхідних від ОСОБА_11 (а.с. 208-250 т.2; а.с. 1-230 Т.3)
Також суд дослідив і речові докази представлені стороною обвинувачення: грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 14 шт., зі спеціальною серією та номером № КВ 44951844МВ2, а також 1 купюра номіналом 100 доларів США серія та номер НЕ 51684423АЕ5 на загальну суму 1500 доларів США.
Суд критично розцінює твердження сторони захисту про те, що у даній ситуації відбулась провокація злочину, а ОСОБА_11 будучи агентом правоохоронних органів вийшла за межі пасивної поведінки.
Європейський суд з прав людини у п.п. 33-50 свого рішення по справі «Баннікова проти Російської Федерації» від 04.11.2010, як і у інших своїх рішеннях, неодноразово зазначав, що для того щоб відмежувати провокацію від допустимої поведінки, існують два критерії: матеріальний і процесуальний.
В рамках перевірки матеріального критерію провокації необхідно встановити, чи міг бути відповідний злочин скоєний без втручання влади, тобто чи мали місце об`єктивні підозри в тому, що особа задіяна в злочинну діяльність або схильна до скоєння злочину. Процесуальний критерій вказує на те, що ст. 6 Конвенції буде дотримана тільки в разі, якщо заявник зміг ефективно підняти питання про підбурювання під час розгляду його справи, як за допомогою заперечень, так і в інший спосіб. Обов`язок довести відсутність підбурювання покладається на сторону обвинувачення, за умови, що заяви захисту не є повністю неправдоподібними. У разі встановлення, що підбурювання мало місце, судові органи повинні зробити висновки відповідно до Конвенції.
Отже, суд звертає увагу на важливий аспект, який полягає у тому, що на обвинуваченого покладається здійснення початкових спроб захиститися від провокації. Це можуть бути свідчення, що вказують на наявність ознак провокації і які звучать досить переконливо. Лише потім тягар доведення відсутності провокації покладається на сторону обвинувачення (п. 70 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Раманаускас проти Литви»).
Так, з матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження було відкрито на підставі заяв ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , поданих ними до правоохоронних органів. При цьому до якого правоохоронного органу подавати заяву, заявники вибрали самостійно, що підтверджується їхніми показами наданими в судовому засіданні. Сам зміст розмов між обвинуваченою та свідком ОСОБА_11 , який був досліджений судом, свідчить про те, що до вчинення злочину обвинувачену ніхто не схиляв. Зокрема обвинувачена пояснювала ОСОБА_11 , що у Ворони не підходить освіта та багато проблем, але за грошову винагороду її працевлаштують. Тобто, такі висловлювання обвинуваченої, як: «-Ми в понедельник, шоб она була на 8 утра» «с халатом, со сменной обувью..» «По благодарности - полтори», «- Потому шо дуже багато проблем. У нее не то образование, сама понимаешь», «- Ну, и про меня не забудьте, за суету. Шо я тебе сказала…» «- туда не берут местных, собеседование будет с харьковской бабой. … Ее отрекомендуют, ее отведут, но решение все там остается» викликали у ОСОБА_11 тверду впевненість у необхідності наданні неправомірної вигоди для можливості працевлаштування ОСОБА_7 , а такі відповіді на запитання Барикіній: «Так, а йому хоть попаде?» Лисянська питає: «-Кому йому?» Барикіна: «Горбасю!» Лисянська відповідає: «-Попаде» викликали впевненість, що кошти за працевлаштування будуть передані головному лікарю Глухівської ЦРЛ ОСОБА_10 .
Таким чином, фактично немає причин вважати, що ОСОБА_11 , коли з самого спочатку зв`язалась з обвинуваченою, діяла в якості агента держави, за вказівкою органів поліції чи прокуратури, або іншим чином під їх контролем, або що у неї були якісь приховані мотиви. Отже, ця справа не має стосунку до таємних агентів поліції, а скоріше має відношення до дій приватної особи, що діє під наглядом поліції.
З досліджених судом матеріалів наданих стороною захисту, а саме роздруківок телефонних з`єднань між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 не вбачається, що ОСОБА_11 вийшла за межі пасивної поведінки та схиляла обвинувачену до вчинення злочину. При цьому в матеріалах справи відсутні і дані про те, що працівники правоохоронних органів, не обмежились пасивним розслідуванням виключно з метою встановлення злочину, а впливали на ОСОБА_8 , схиляючи її до вчинення злочину.
Стосовно посилання сторони захисту на недостовірність показань свідка ОСОБА_11 суд зазначає, що свідок ОСОБА_11 вцілому надала суду чіткі та послідовні покази спілкування з ОСОБА_8 , які узгоджуються з дослідженими в суді матеріалами негласних слідчих дій, підстав ж недовіряти показанням свідка судом не встановлено, як і не встановлено підстав оговорювати обвинувачену. Наявність же у ОСОБА_11 боргових зобов`язань перед фізичними та юридичними особами, жодним чином не свідчить, що остання діяла недобросовісно та дала неправдиві покази.
Крім того суд не вбачає підстав визнавати протокол огляду місця події від 31.07.2017 недопустимим доказом, оскільки останній складений відповідно до вимог статей 104, 223 КПК України в присутності понятих, які постійно були присутні при огляді та ознайомившись зі змістом протоколу поставили свої підписи та зауважень не мали. Посилання ж сторони захисту на визнання речових доказів: грошових коштів на загальну суму 1500 доларів США, недопустимими доказами в силу їх не відкриття на досудовому розслідуванні, є необґрунтованим, оскільки такі докази були відсутні в органу досудового розслідування при ознайомленні сторони захисту з матеріалами кримінального провадження та жодних клопотань про ознайомлення з даними речовими доказами в місці їх знаходження, сторона захисту не заявляла. При цьому, вказані речові докази, в порядку частини одинадцятої статті 290 КПК були відкриті стороні захисту під час судового розгляду справи та стороні захисту було надано достатньо часу і можливостей для того, щоб висловити свою думку з приводу зазначених речових доказів.
Щодо посилання сторони захисту на попередню кваліфікацію органом досудового розслідування дій ОСОБА_8 за тяжким злочином, для можливості отримання дозволу суду на проведення негласних слідчих дій, жодним чином не свідчить про провокацію злочину зі сторони правоохоронних органів, адже відповідно до частиною п`ятої статті 214 КПК України слідчий чи прокурор при внесенні відомостей до єдиного реєстру досудових розслідувань вносять відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, який був розцінений прокурором за ч.3 ст. 369 КК України.
Крім того, зазначення в обвинувальному акті про можливість працевлаштування ОСОБА_7 в Глухівській ЦРЛ, а в дійсності працевлаштування мало відбутись в приватній лабораторії при ТОВ «Діагностика здоров`я», що орендує приміщення в Глухівській ЦРЛ, жодним чином не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченої та з показів потерпілої не вбачається, що остання розуміла, що працевлаштування відбудеться не в Глухівській ЦРЛ.
Таким чином, аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, які є належними і допустимими, з точки зору їх достовірності, достатності та взаємозв`язку суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого частиною другою статті 15 частини четвертої статті 27 частини першої статті 369 КК України доведена повністю і її дії кваліфікує, як підбурення до закінченого замаху на надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, певної дії з використанням наданого їй службового становища.
Водночас суд не погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_8 органом обвинувачення за частиною першою статті 190 КК України, як закінчений злочин, незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом обману. Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_8 після отримання грошових коштів від ОСОБА_11 фактично не змогла ними розпорядитись, оскільки одразу ж була затримана працівниками поліції.
Шахрайство - це форма заволодіння майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. При цьому шахрайство - це злочин з матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяної шкоди, внаслідок заволодіння майном або придбання права на нього у відповідний спосіб.
Шахрайство вважається закінченим злочином, якщо винний заволодіває предметом злочину винятково за допомогою обману або зловживання довірою і після цього має реальну можливість розпорядитися ним як своїм. Це означає, що шахрайство передбачає такий перехід певного предмета у володіння винного, який дозволяє йому реально здійснити хоча б первісне розпорядження. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення шахрайства.
Згідно з частиною другою статті 15 КК замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 виконала усі дії, які вважала необхідними для заволодіння грошовими коштами потерпілої, проте злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки відразу після передачі грошей обвинувачену було затримано на місці, що позбавило можливості розпорядитися зазначеними грошима.
Таким чином, нормативне визначення закінченого злочину в поєднанні з фактичними обставинами справи, дають підстави суду дійти висновку про те, що дії ОСОБА_8 не утворюють закінченого шахрайства, а мають розцінюватись як закінчений замах на шахрайство, оскільки вона не мала реальної можливості розпорядитися грошима на свій розсуд.
За таких обставин суд, керуючись положеннями частини третьої статті 337 КПК України, кваліфікує дії ОСОБА_8 за частиною другою статті 15 частини першої статті 190 КК України, як закінчений замах на незаконне заволодіння грошовими коштами шляхом обману.
При призначенні ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених нею злочинів, які є злочинами невеликої та середньої тяжкості, конкретні обставини справи та те, що злочини не були закінчені з причин, що не залежали від волі обвинуваченої, дані про її особу, а саме: обвинувачена має власну сім`ю та постійне місце проживання, де характеризується виключно з позитивного боку, утримує п`ятьох неповнолітніх дітей, має добру репутацію, до кримінальної відповідальності притягається вперше, має постійне місце роботи де характеризується позитивно та користується повагою в колективі, її стан здоров`я, на обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Пом`якшуючих чи обтяжуючих покарання обставин, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, а також приймаючи позитивні дані про особу обвинуваченої, суд не вбачає з боку ОСОБА_8 високих ризиків вчинення повторних злочинів чи такого високого рівня небезпеки для суспільства, щоб тримати її в умовах ізоляції, а тому вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої і попередження скоєння нових злочинів є покарання у виді штрафу, передбаченого санкціями частини першої статті 190 КК України та частиною першою статті 369 КК України, а також за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Міру запобіжного заходу обвинуваченій до набрання вироком законної сили не обирати.
На підставі статті 124 КПК України, документально підтверджені процесуальні витрати здійснені в ході досудового розслідування на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого. Водночас, зважаючи на відсутність в обвинувальному акті зазначення про витрати на залучення експерта та наявний в матеріалах справи супровідний лист від 31.01.2018 про вартість експертизи у розмірі 4862 грн. 00 коп., який не є належним доказом документально підтверджених витрат на проведення експертизи, суд не вбачає підстав для їх стягнення з обвинуваченої.
Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України після набрання вироком законної сили речові докази: оптичний носій інформації для лазерних систем зчитування DVD-R, грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 14 шт., зі спеціальною серією та номером № КВ 44951844МВ2, контрольні зразки та зразки змивів з долонь обох рук ОСОБА_8 на окремих ватних тампонах, контрольний зразок вати зі спиртом, контрольний зразок зі спеціальною хімічною речовиною «Люмінор», флеш носії MicroSD 8GB «Transcend»: з інв. № 59/249т, інв. 59/333т, інв. 59/299т; оптичні носії DVD-R «Verbatim»: інв. 59/250т, інв. №59/251т, інв. № 59/332т, 59/227т. зберігати при матеріалах кримінального провадження. Грошову купюру - номіналом 100 доларів США серія та номер НЕ 51684423АЕ5 - повернути потерпілій ОСОБА_7 скасувавши на підставі частини четвертої статті 174 КПК України арешт накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду Сумської області від 03.08.2017 на вказане майно.
Арешт накладений на майно, що було вилучено під час обшуку 31.07.2017, ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду від 03.08.2017 скасувати на підставі частини четвертої статті 174 КПК України та вилучені документи повернути відділу кадрів Глухівської ЦРЛ.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 126, 127-130, 368, 370, 373, 374, 392,393, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 15 частини першої статті 190 КК України, частиною другою статті 15 частини четвертої статті 27, частини першої статті 369 КК України і призначити їй покарання:
-за частиною другою статті 15 частини першої статті 190 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять гривень);
Міру запобіжного заходу обвинуваченій до набрання вироком законної сили не обирати.
Після набрання вироком законної сили речові докази: оптичний носій інформації для лазерних систем зчитування DVD-R, грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 14 шт., зі спеціальною серією та номером № КВ 44951844МВ2, контрольні зразки та зразки змивів з долонь обох рук ОСОБА_8 на окремих ватних тампонах, контрольний зразок вати зі спиртом, контрольний зразок зі спеціальною хімічною речовиною «Люмінор», флеш носії MicroSD 8GB «Transcend»: з інв. № 59/249т, інв. 59/333т, інв. 59/299т; оптичні носії DVD-R «Verbatim»: інв. 59/250т, інв. №59/251т, інв. № 59/332т, 59/227т. зберігати при матеріалах кримінального провадження. Грошову купюру - номіналом 100 доларів США серія та номер НЕ 51684423АЕ5 - повернути потерпілій ОСОБА_7 скасувавши на підставі частини четвертої статті 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду Сумської області від 03.08.2017 на вказане майно.
Арешт накладений на майно, що було вилучено під час обшуку 31.07.2017, ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду від 03.08.2017 скасувати на підставі частини четвертої статті 174 КПК України та вилучені документи повернути відділу кадрів Глухівської ЦРЛ.
Судові витрати не стягувати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя ОСОБА_1