У Х В А Л А
Іменем України

13 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004155 від 14.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

03.08.2018 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004155 від 14.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0004155 від 14.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи шляхом обману заволоділи квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які належали гр. ОСОБА_5 .

В ході опитування представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 було встановлено, що він як адвокат здійснює представництво інтересів ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується Свідоцтвами про право власності НОМЕР_1 від 18.10.2011 року та НОМЕР_2 від 03.04.2012 року виданими Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

11.04.2018 року ОСОБА_5 , після отримання Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Довідка № 120282707 та № 120282278) стало відомо, що вказані вище квартири, що належать йому на праві власності, зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за іншою особою, а саме ОСОБА_7 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 10.05.2000 року Бородянським РВ ГУ МВС України в Київській області).

Відповідно до Довідки, підставою для реєстрації права власності на вказані квартири за ОСОБА_7 стали Договори купівлі-продажу від 05.03.2018 року посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстровані в реєстрах за номерами 498, 499.

Вивчивши вказані Довідки з ЄДРРПНМ ОСОБА_5 встановив, що першочергово приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , за участю невстановлених осіб, була проведена державна реєстрація права власності на вказані квартири за ОСОБА_5 на підставі Свідоцтв про право власності САЕ519564 від 18.10.2011 року та САЕ663390 від 03.04.2012 року виданими Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

Продовжуючи свої злочинні дії, невстановлені особи в день реєстрації права власності (22.02.2018 року) на вказані квартири за ОСОБА_5 , уклали Договори купівлі-продажу зазначених квартир з ОСОБА_10 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 16.01.2004 року Бородянським РВ ГУ МВС України в Київській області), що посвідчені нотаріального приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстровані в реєстрі за номерами 32 та 29.

В подальшому, 05.03.2018 року тобто через 11 днів, як зазначалось вище, вказані квартири були перепродані вже ОСОБА_7 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 10.05.2000 року Бородянським РВ ГУ МВС України в Київській області) на підставі Договорів купівлі-продажу від 05.03.2018 року посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстровані в реєстрах за номерами 498, 499.

Адвокат повідомив, що ОСОБА_5 , ніколи Договори купівлі-продажу вказаних квартир не укладав, інших правочинів направлених на їх відчуження не здійснював. Жодних довіреностей на управління цими квартирами з правом укладання будь-яких договорів в тому числі договорів купівлі-продажу, дарування, міни тощо нікому не надавав. Будь-які дії від його імені та будь-які документи видані від його імені, які направлені на надання права розпоряджатися зазначеними квартирами є недійсними та підробленими.

Приватний нотаріус КМНО ОСОБА_9 зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 . Приватний нотаріус ОСОБА_8 знаходиться за адресою АДРЕСА_5 . Тобто протиправні угоди продажу нерухомого майна належного клієнту заявника відбувались в Шевченківському районі м. Києва.

Проведеними заходами встановити місце знаходження приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_9 не виявилось можливим. По АДРЕСА_6 вона свою діяльність не здійснює і не перебуває вже тривалий час. Окрім того було встановлено, що нею неодноразово посвідчувались правочини з відчуження нерухомого майна на підставі яких відбувалось заволодіння шляхом обману об`єктами нерухомості.

Згідно висновку експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 16.07.2018 № 8-4/1213 було встановлено, що підписи від імені ОСОБА_5 у вказаних договорах виконані не ним, а іншою особою.

Такими чином, із матеріалів кримінального провадження слідує, що невстановлені особи шляхом обману заволоділи квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , які належали гр. ОСОБА_5 .

Таким чином зазначені вище 2 квартири являються об`єктом кримінально протиправних дій у даному кримінальному провадженні.

На даний час згідно інформаційної довідки 133020418 від 02.08.2018 року за реєстраційним номером 0000 квартира АДРЕСА_7 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7 .

Згідно інформаційної довідки 133020589 від 02.08.2018 року за реєстраційним номером 000 квартира АДРЕСА_2 ; 24, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7 .

Проведеними заходами встановити місце знаходження осіб, які шляхом обману заволоділи вказаними приміщеннями, не виявилось можливим.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто визнане речовим доказом.
01.08.2018 року слідчим Шевченківського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовим доказом квартир АДРЕСА_7 та квартиру АДРЕСА_2 ;, оскільки вони являються об`єктом кримінально протиправних дій.

При цьому, слідство вважає за доцільне розгляд клопотання без участі інших зацікавлених осіб у зв`язку з тим, що винуваті особи не викриті та існує об`єктивна можливість відчуження майна, яке належить арештувати у разі повідомлення цих осіб про розгляд даного клопотання.

З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0004155, на заволодіння яким спрямовано кримінальне правопорушення, до вирішення його по суті у суді та унеможливлення подальшого відчуження майна виникла необхідність у накладені за зазначене майно арешт.

В судове засідання слідчий не з`явився, при цьому надіслав до суду заяву у якій просив розглянути клопотання за йоговідсутність.

При цьому його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з витягу з кримінального провадження № 0004155, до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

При цьому, слідчий просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_7 та на квартиру АДРЕСА_2 , з метою збереження речових доказів.

Дані матеріалів клопотання свідчать про те, що нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_7 та квартира АДРЕСА_2 , зазначеніі у клопотанні слідчого, та на яке останній просить накласти арешт, є предметом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004155 від 14.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а тому відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КК України.

Крім того, слідчим Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 01.08.2018 року винесено постанову про визнання речовим доказом згаданого майна у кримінальному провадженні № 0004155 від 14.04.2018 року та в якій зафіксовано про набуття даним майном статусу речового доказу і мотиви з яких слідчий дійшов до такої думки.

Також, матеріалами клопотання підтверджується, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України було вчинено, а на зазначене вище нерухоме майно здійснюється злочинне посягання, а тому з метою збереження речового доказу слід вирішити питання про арешт майна.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність накладення арешту на майно, оскільки надані слідчим матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на згадане майно та на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, при цьому на даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є арешт,у зв`язку з чим, клопотання про накладення арешту на майно, з метою збереження речових доказів, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004155 від 14.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на:

- на квартиру АДРЕСА_7 , за реєстраційним номером 0000, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_3 ;

- на квартиру АДРЕСА_2 , за реєстраційним номером 000, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_7 , ІПН НОМЕР_3

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя