Справа № 344/9563/18
Провадження № 1-кс/344/4134/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий, за погодженням прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обгрунтування якого покликався на те, що 30.06.2018 року приблизно о 15 год. 40 хв., в світлу пору доби, водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем ВМW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався прямою ділянкою автодороги Н-10 Стрий Чернівці - Мамалига, що по вул. Галицькій у смт. Отинія Коломийського району Івано-Франківської області в напрямку м. Стрий. Проїзна частина дороги у даному місці має по одній смузі для руху у кожному напрямку, а транспортні потоки протилежних напрямків поділені дорожньою горизонтальною розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія), перетинати яку заборонено. У цей час, в попутному напрямку попереду автомобіля ВМW Х5 рухались по своїй смузі автомобілі марки «Фольксваген Кадді» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 та DAEWOO Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 . При наближенні до Volkswagen Caddy, водій ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити дорожні знака 3.25 «Обгін заборонено», який забороняє здійснювати обгін та 5.35.1 «Пішохідний перехід», ближче ніж за 50 м перед яким обгін також заборонено, не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перетнув лінію дорожньої розмітки 1.1, виїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив зіткнення із автомобілем DAEWOO Lanos під керуванням водія ОСОБА_8 , який у той час виконував поворот ліворуч на вул. Українську. При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.2., п. 2.3. б) п. 10.1., п. 11.3., п. 12.1., 14.2. в), п. 14.6. в)., Розділ 34 п.1. У результаті порушення Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої ОСОБА_7 помер на місці події, а водій ОСОБА_4 з місця пригоди скрився. Таким чином, своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Відомості про кримінальне правопорушення внесені 30.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000550 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У клопотанні зазначається, що ОСОБА_4 затриманий 02.07.2018 р. о 10 год. 40 хв. у порядку ст. 208 КПК України, а час фактичного затримання рахується з 10 год. 20 хв. 02.07.2018 р.

02.07.2018 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_4 вчинивши тяжкий злочин, з метою уникнення від відповідальності, скрився з місця події, а тому просить задовольнити дане клопотання та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даного клопотання, вказавши, що підозрюваний добровільно з`явився до СУ ГУ НП в Івано-Франківській області та щиро розкаявся, визнав вину у вчиненому. Ризики, наведені у клопотанні, є безпідставними та необгрунтованими, злочин вчинений з необережності, а тому вважає, за можливим застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт. Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які, вказавши на необґрунтованість ризиків, заперечили з приводу задоволення клопотання і просили застосувати більш м`який запобіжний захід, встановлено наступне.

Матеріалами клопотання встановлено, що у вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, раніше судимий за ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Можлива причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, повністю підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні: протоколами огляду місця події; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та іншими доказати у кримінальному провадженні.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 вчинив необережний тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Після вчинення злочину ОСОБА_4 скрився з місця події.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення, оскільки наявні ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі; незаконно впливати на потерпілих та свідків, так як досудове розслідування триває, встановлюються очевидці події; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку із наведеним, є достатньо підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому слід застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою.

Разом із тим, відповідно до п. 2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання підлягає задоволенню без визначення розміру застави.

Згідно протоколу затримання, ОСОБА_4 затримано 02.07.2018 року, а тому строк тримання під вартою належить обчислювати з цієї дати.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 30 серпня 2018 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Ухвала слідчого судді діє до 30.08.2018 року та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 04 липня 2018 року.