Справа № 379/1582/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.06.2018 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей та сім`ї Таращанської РДА: ОСОБА_7 ,
представника уповноваженого підрозділу органу Національної поліції: ОСОБА_8 ,
особа щодо якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_9 ,
законного представника неповнолітньої ОСОБА_9 ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, що надійшло 30 листопада 2017 року від прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури Київської області по кримінальному провадженню № 0000419 від 03.11.2017 року щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , студентки 1 курсу Таращанського державного економіко-правового коледжу, раніше не судимої, про вчинення нею суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02.11.2017 приблизно о 11 год. 25 хв. неповнолітня ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_5 знаходилися в приміщенні учбового корпусу Таращанського державного економіко-правового коледжу, що розташований по вул. Богдана Хмельницького, 3 м. Тараща Київської області. У цей час ОСОБА_9 вирішила заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_5 , оскільки була впевнена в тому, що він образив її подругу ОСОБА_11 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , підійшла до останнього та нанесла один удар стопою власної лівої ноги в пах.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 завдала фізичного болю ОСОБА_5 і заподіяла йому тілесні ушкодження у вигляді забою мошонки та яєчок.
Згідно з висновком експерта № 94 від 23.11.2017, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи, заподіяні ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою мошонки та яєчок відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів.
Таким чином ОСОБА_9 вчинила суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила суд застосувати до неповнолітньої ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру строком на один рік у виді передачі її під нагляд голові циклової комісії економічного відділення Таращанського державного економіко-правового коледжу ОСОБА_12 та обмежити дозвілля і встановлення особливих вимог до її поведінки з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. та задовольнити цивільний позов законного представника потерпілого в повному обсязі.
В судовому засіданні особа щодо якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_9 вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, визнала повністю, ствердивши суду обставини вчинення злочину викладені в клопотанні прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру, щодо неї, щиро каїться та не заперечує проти застосування до неї примусових заходів виховного характеру. Цивільний позов визнала частково, а саме: не заперечує проти стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1631,34 грн. та моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн..
Законний представник неповнолітньої ОСОБА_9 . ОСОБА_10 висловила щодо заявленого цивільного позову позицію аналогічну позиції її неповнолітньої дочки.
В судовому засіданні захисник не заперечував проти застосування щодо неповнолітньої ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру, проте в частині обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до її поведінки з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. заперечував.
Потерпілий ОСОБА_5 , ствердивши суду обставини вчинення злочину викладені в клопотанні прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру, та його законний представник ОСОБА_6 погодилися із запропонованим видом заходів виховного характеру щодо неповнолітньої ОСОБА_9 та просили цивільний позов задовольнити в повному обсязі.
Інші учасники не заперечували проти застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_13 , примусових заходів виховного характеру.
Крім визнання неповнолітньою ОСОБА_9 , своєї вини у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченому ч. 2 ст. 125 КК України, її вина доведена добутими та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та потерпілого ОСОБА_5 допитаного в судовому засіданні якості свідка.
Висновком експерта від 23.11.2017 №94, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно якого у ОСОБА_16 були наявні тілесні ушкодження: забій мошонки та яєчок. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету (-ів), і могли утворитися в строк і при обставинах вказаних в постанові (від дії ніг людини). Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, причинених ОСОБА_16 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я понад 6 днів (а.с.35).
Оцінивши зібрані докази, суд дії неповнолітньої ОСОБА_9 кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
За результатами досудового розслідування до суду прокурором подано клопотання про звільнення неповнолітньої ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності із застосування до неї примусових заходів виховного характеру.
Клопотання прокурора узгоджено з вимогами закону і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 501 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
За правилами ч. 1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років.
Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_9 виповнилося лише 15 років. Тому відповідно до ст. 18 КК України вона не є суб`єктом злочину.
Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність вчинила суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Одним із примусових заходів виховного характеру передбачених ст. 105 КК України є обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього та передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.
Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15.05.2006 р. звернуто увагу судів на те, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього.
Виходячи з викладеного, суд вважає можливим застосувати щодо неповнолітньої ОСОБА_9 , примусові заходи виховного характеру строком на один рік у виді передачі її під нагляд голові циклової комісії економічного відділення Таращанського державного економіко-правового коледжу ОСОБА_12 та обмежити дозвілля і встановлення особливих вимог до її поведінки з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв..
Вирішуючи заявлений цивільним позивачем в даному кримінальному провадженні цивільний позов, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріальної або моральної шкоди, має право пред`явити до обвинуваченого цивільний позов.
Враховуючи обставини справи, слідуючи принципу диспозитивності цивільного судочинства, встановленому ст. 13 ЦПК України, за яким суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вважає необхідним задовольнити позов повністю.
Речові докази по справі відсутні.
Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.18, 22, 97, 105 КК України, ст.376, 498-501 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР № 0000419 від 03.11.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, щодо неповнолітньої ОСОБА_9 - задовольнити.
Застосувати щодо неповнолітньої ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру строком на один рік - у виді передачі неповнолітньої під нагляд голові циклової комісії економіко-правового коледжу ОСОБА_12 ; та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до її поведінки з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. .
Цивільний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 , місцезнаходження АДРЕСА_2 ) заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 1631,34 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн..
Відповідно до ч. 1 ст. 532 КПК України ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1