Провадження № 1-кп/638/1221/18
УХВАЛА
іменем України
07 листопада 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0003176 від 17 серпня 2018 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Кегичівка Кегичівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою. офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше неодноразово засудженого у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
14 вересня 2018 року в провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
17 вересня 2018 року ухвалою судді вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання за участі сторін.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про об`єднання даної справи зі справою, яка знаходиться в провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України. Провадження у справі не закінчене.
Обвинувачений просив задовольнити вказане клопотання.
За ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
За ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
За ч. 1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
В Дзержинському районному суді м. Харкова у судді ОСОБА_1 перебуває вказане кримінальне провадження яке ще не призначено до судового розгляду, в провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 також перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням за ч.3 ст. 185 КК України які доцільно розглядати в одному провадженні судді ОСОБА_5 , так як вказане кримінальне провадження надійшло до суду раніше.
За таких обставин, з урахуванням вимог ст. ст. 32, 34 КПК України, є достатні підстави для направлення обвинувального акту судді ОСОБА_5 для вирішення питання про спільний розгляд двох кримінальних проваджень відносно ОСОБА_4 в одному кримінальному провадженні.
Також прокурор звернулась до суду з клопотання про продовження строку тримання під вартою, та зазначила, що ризики, які враховувалися при обрання запобіжного заходу не зникли.
Обвинувачений, просив змінити запобіжний захід та просив призначити запобіжний захід домашній арешт.
Обговоривши в судовому засіданні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , вислухавши думку прокурорів про доцільність продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, думку обвинуваченого, виходячи з тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч.2 ст. 29 Конституції України).

Крім того, Конституційний Суд України також зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Так, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні, серед інших і тяжкого злочину, за який передбачено покарання до шести років позбавленням волі, останній перебуваючи на волі, та, будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може перешкодити кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, крім того, обвинувачений може переховуватися від суду, так як розуміючи невідворотність покарання за вчинені злочини, може вчинити спроби переховування; незаконно впливати на потерпілих, свідків, що вказує на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, а тому суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 34, 217, 314-315 КПК України, суд, -

постановив:
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України направити судді Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_5 для вирішення питання про спільний розгляд двох кримінальних проваджень відносно ОСОБА_4 .
Продовжити відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 05 січня 2019 року.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: