ВИРОК
іменем України

Справа № 569/15795/18

30 жовтня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження №0001864 від 28 березня 2018 року про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плужне, Ізяславського району, Хмельницької області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 28 березня 2018 року приблизно о 10 год. 15 хв., керуючи автомобілем Mercedes-Benz Vito 116 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по тротуарі заднім ходом навпроти будинку №36 по вул. Відінська в м. Рівне, в порушення вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правила дорожнього руху), не впевнився, що це не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, не врахував дорожню обстановку, що склалась та задньою частиною транспортного засобу здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який рухався по тротуару у попутному із транспортним засобом напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної краніолицевої травми: черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку легкого ступеня з наявністю перелому кісток склепіння черепа з переходом на основу в ділянці передньої черепної ямки (ПЧЯ): перелому лобної кістки зліва з переходом на обидві орбіти, перелому решітчастої кістки; множинних переломів кісток лицьового скелету: переломів виличних кісток з обох сторін, переломів передньої та латеральної стінок обох гайморових пазух, відкритого перелому кісток носа зі зміщенням, поєднаної із зовнішніми ушкодженнями забійною раною на спинці носа та забоями - осадненнями м`яких тканин обличчя, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Порушення ОСОБА_4 п.10.9 Правил дорожнього руху, який передбачає, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю і підтвердив, що при обставинах вказаних у вироку, 28 березня 2018 року приблизно о 10 год. 15 хв., керуючи автомобілем Mercedes-Benz Vito 116 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по тротуарі заднім ходом навпроти будинку №36 по вул. Відінська в м. Рівне, не впевнився, що це не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, не врахував дорожню обстановку, що склалась та задньою частиною транспортного засобу здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який рухався по тротуару у попутному із транспортним засобом напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаюється, шкода завдана потерпілому повністю відшкодована.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що про обставини дорожньо-транспортної пригоди пояснити нічого не може, оскільки до тями прийшов Рівненській центральній міській лікарні. Шкода завдана кримінальним правопорушенням повністю відшкодована, претензій до обвинуваченого не має.

Заслухавши думку учасників процесу, з`ясувавши правильне розуміння ними змісту обставин справи, а також те, що сумнівів у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України,що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України доведеною повністю.

Органом досудового слідства вірно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обставини справи, встановлені даним вироком, а саме, місце, час, спосіб вчинення та наслідки злочину, форма вини i мотиви злочину ніким iз учасників судового розгляду, в тому числі i самим обвинуваченим ОСОБА_4 не оспорюються.

При призначенні покарання суд враховує, особу винного, не перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатране перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, відшкодування шкоди потерпілому в повному обсязі. Щире каяття та активне сприяння розкриттю даного злочину суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, але в умовах постійного контролю за його поведінкою органами кримінально-виконавчої системи, а тому на підставі ст.75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обрана судом міра покарання буде необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередженню нових злочинів.

Крім того, враховуючи особу обвинуваченого, який у вчиненому щиро розкаявся, повністю відшкодував шкоду завдану кримінальним правопорушенням, позицію потерпілого, який просив суворо не карати ОСОБА_4 , суд вважає за можливе не застосовувати щодо обвинуваченого додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами

Питання про долю речових доказів і документів суд вирішує відповідно до положень частини дев`ятої статті 100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути 2002,00 грн. витрат на залучення експерта.

Керуючись ст.ст.124, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2002 (дві тисячі дві) гривні витрат на залучення експерта.

Речові докази: автомобіль Mercedes-Benz Vito 116 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий