справа № 166/1336/18
провадження № 1-кс/166/597/18
У Х В А Л А

про арешт майна

08 листопада 2018 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ;

володільців майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

представників володільців ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в смт. Ратне клопотання слідчого СВ Ратнівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капітана поліції ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000473 від 01.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Ратнівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області лейтенант поліції ОСОБА_8 у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного 01 листопада 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000473 за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України (надалі КК України), звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Ратнівського відділу Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про арешт майна шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування, а саме: автомобілів марки «KIA Sorento», р.н. НОМЕР_1 , марки «Citroen C5», р.н. НОМЕР_2 , марки «Audi A6», р.н. НОМЕР_3 , свідоцтв про реєстрацію вказаних транспортних засобів та ключів запалювання до них.
З клопотання вбачається, що 31.10.2018 року та 01.11.2018 року було проведено огляди місця події, під час яких вилучено довіреності №30/10/2018/-020 від 29.10.2018 року на право користування автомобілем марки «KIA Sorento», р.н. НОМЕР_1 , №30/10/2018/-009 від 30.10.2018 року на право користування автомобілем марки «Citroen C5», р.н. НОМЕР_2 та №30/10/2018/-0021 від 30.10.2018 року на право користування автомобілем марки «Audi A6», р.н. НОМЕР_3 .
В подальшому, 01.11.2018 року було проведено огляди місця події, під час яких були вилучені вказані автомобілі, свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів та ключі запалення кожного з них.

Згідно повідомлень №73 від 31.10.2018, №74 від 31.10.2018 року та №75 від 01.11.2018 року Волинської митниці ДФС, службовою особою митниці були виявлені довіреності на право користування автомобілями марки «Citroen C5», р.н. НОМЕР_2 , «KIA Sorento», р.н. НОМЕР_1 та «Audi A6», р.н. НОМЕР_3 , з ознаками підробки.
Разом з цим, з клопотання вбачається, що відповідно до Витягу з ЄРДР від 01.11.2018 року слідчим в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження № 0000473 за фактом вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 358 КК України. При цьому, у фабулі, яка міститься у витязі, вказано що 31.10.2018 року на ПП «Доманово» в с. Доманове Ратнівського району головним державним інспектором УПМП та МВ Волинської митниці ДФС було виявлено документи доручення на право користування автомобілем, з ознаками підробки.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання.

Присутні в судовому засіданні володільці та їх представники проти клопотання заперечили, подали суду письмово викладені заперечення.

Слідчий суддя, заслухавши Слідчого, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про необхідність його повернення для усунення недоліків, з огляду на наступне:

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В силу ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Частина 3 статті 132 КПК України визначає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того, згідно ч. 3, ч. 11 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Ухвалою слідчого судді від 06.07.2018 року дане клопотання було повернуто слідчому у зв`язку з допущенням ним недоліків щодо форми і змісту клопотання.

Після усунення недоліків, слідчий повторно звернулась із вказаним клопотанням.

Разом з цим, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України, співвідношення розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, є тим критерієм, який суд, зобов`язаний оцінити при вирішенні питання про арешт майна.

При цьому, беручи до уваги ту обставину, що відомості до ЄРДР внесенні по даному факту за ознаками вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 358 КК України, який, відповідно до припису ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, не завдає значної шкоди суспільним інтересам, арешт автомобіля, в даному випадку не є співрозмірним та розумним.

Окрім того, диспозиція ч. 1 статті 358 КК України встановлює відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

При цьому, заявник клопотання, ні в судовому засіданні, ані в поданому клопотанні не навів підстав, за наявності яких арешт на автомобілі, реєстраційні посвідчення на них та ключі запалювання, був би необхідним для забезпечення збереження речових доказів в межах даного кримінального провадження.

Зокрема, з врахуванням диспозиції наведеної вище норми кримінального Закону, слідчий не довів наявність будь-якої доказової інформації, носіями якої можуть бути зазначені вище автомобілі, реєстраційні посвідчення та ключі запалювання.

Доводи слідчого про те, що на вказане майно слід накласти арешт, оскільки воно прибуло на територію України незаконним шляхом, є необґрунтованими та такими, які не можуть бути підставою для задоволення вказаного клопотання, оскільки ч. 1 ст. 358 КК України не передбачає складу кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним перебуванням будь-якого майна на митній території України, а також враховуючи те, що відсутні докази оголошення вказаного майна в розшук.

Окрім того, під час розгляду клопотання, не знайшов свого підтвердження й той факт, що вилучені під час оглядів місця події автомобілі, реєстраційні посвідчення та ключі запалювання до них, є майном, яке відповідає критеріям ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчим не надано доказів та не доведено в судовому засіданні, що дане майно може бути зіпсовано, передано, перетворено, що володільці даного майна без накладення арешту на автомобіль своїми діями можуть спричинити перешкоди розслідуванню.

Разом з цим, беручи до уваги, що довіреності, про підроблення яких йдеться у даному кримінальному провадженні, видані юридичною особою нерезидентом України за межами території України, слідством не наведено нормативно-правового обґрунтування неправомірності видачі вказаних довіреностей у формі, в якій їх було вилучено, а отже й не доведено наявності обставин, що свідчать про їх підроблення.
Зважаючи, що стороною кримінального провадження фактично не доведено наявність підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно, слідчий в судовому засіданні не зміг довести те, що це майно могло бути знаряддям вчинення злочину, здобуте внаслідок злочинної діяльності чи зберігає на собі сліди такої діяльності, з метою недопущення порушення законних прав володільців цього майна, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль.
Керуючись ст.ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Ратнівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капітана поліції ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000473 від 01.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 358 КК України - відмовити.

У відповідності до вимог частини 3 статті 173 КПК України, автомобілів марки «KIA Sorento», р.н. НОМЕР_1 , марки «Citroen C5», р.н. НОМЕР_2 , марки «Audi A6», р.н. НОМЕР_3 , свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів та ключі запалювання до них, негайно повернути законним володільцям.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1