Дата документу 07.08.2018
Справа № 334/5508/18
Провадження № 1-кп/334/680/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в Ленінському районному суді м. Запоріжжя кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, який має на утриманні малолітню доньку, 2016 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст..89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2018 року, близько 01 години 30 хвилин, знаходячись неподалік супермаркету «АТБ» по пр. Металургів, 2-Г в м. Запоріжжя, з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , що полягало у нанесенні ударів кулаками правої і лівої рук, а також ногами по голові, ОСОБА_5 , спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді множинних синців та саден на нижніх повіках обох очей, забоїв м`яких тканин в області обличчя та голови, відкрито викрав його мобільний телефон марки «Oukitel» модель «U-22», в корпусі чорного кольору, ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , ринковою вартістю з урахуванням зносу 1 794 гривні 66 копійок, що належить ОСОБА_6 та залишив місце вчиненого кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.
Обвинувачений у судовому засіданні визнав себе винним, не заперечував проти фактів, викладених в обвинувальному акті та пояснив суду обставини скоєння злочину, щиро розкаявся у скоєному та просив суд не застосовувати відносно нього покарання у вигляді позбавлення волі. Крім того, обвинувачений пояснив, що матеріальна шкода протягом певного часу буде відшкодована потерпілому. З потерпілим вони примирилися.

Дії обвинуваченого, який відкрито викрав чуже майно повторно кваліфікуються судом за ст. 186 ч.2 КК України

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_5 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням всього вищевикладеного, взявши до уваги усі вищевказані обставини у їх сукупності суд вважає, що досягнення цілей покарання та виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі, тому призначає йому покарання в межах санкції відповідної статті КК України із застосуванням ст..75 КК України.

Долю речового доказу слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України,суд

засудив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

На підставі ст. ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виконання обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Не виїжджати за мажі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме: Диск з відеозаписом по кримінальному провадженню № 0001568 зберігати у матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1