№ 336/646/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірово Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

31.03.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт;

01.12.2011 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України до 3 років 3 днів позбавлення волі, 24.07.2013 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 22 дні;

24.02.2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2017 року ОСОБА_6 , знаходячись у місці свого помешкання у квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з тумби коридору квартири, таємно викрав мобільний телефон «Nomi i177, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 вартістю 300 грн., що належить його матері ОСОБА_4 , чим завдав йому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, пояснивши, що він є наркозалежною людиною на протязі десяти років. 10.01.2017 року був вдома один, взяв з тумби мобільний телефон матері та у подальшому здав його до ломбарду. Виручені гроші потратив на придбання наркотиків. У вчиненому розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 10.01.2017 року пішла на роботу, свій мобільний телефон залишила вдома. Коли повернулась додому, телефону вже не було. Дійсно її син тривалий час вживає наркотичні засоби, з метою їх придбання постійно вчиняє крадіжки з дому.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 є доведеною, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів, обставинами, що пом`якшують покарання - щире каяття, активно сприяння розкриттю злочину.

Суд також враховує дані, що характеризують особу винного, а саме: ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимості за які у встановленому законом порядку не сняті та не погашені. Цей злочин вчинив у період іспитового строку за попереднім вироком, тобто належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, не працює, тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

При цьому до призначеного покарання у відповідності зі ст. 71 КК України слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 року у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що запобіжний захід до обвинуваченого не застосувався і за відсутністю клопотань учасників судового провадження про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд вважає недоцільним застосовувати до нього запобіжний захід.

Цивільний позову кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати виним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання у виді 3 місяців позбавлення волі за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 року і призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речові докази: цифровий носій CD-R диск з відеозаписом з камер спостереження відділення приміщення повного товариства «Климчук і компанія» «Ломбард капітал» по пр. Металургів, 16/21 в м. Запоріжжі, залишити в матеріалах цього кримінального провадження;

мобільний телефон «Nomi i177, імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити у її розпорядженні.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1