Справа № 640/9527/18
н/п 1-кс/640/6256/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" червня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

- картонні коробки із целофановими пакетами всередині об`ємом 10 л кожен із рідиною коричневого кольору невідомого походження з характерним запахом спирту у кількості 997 (дев`ятсот дев`яносто сім) штук.
В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період 2017-2018 років, здійснював незаконне виготовлення алкогольних напоїв з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво таких товарів.
За результати проведених ОТЗ в рамках ОРС встановлено, що громадянин ОСОБА_6 спільно з громадянином на ім`я « ОСОБА_5 » здійснюють незаконне виготовлення, зберігання алкогольних напоїв з метою подальшого їх збуту.
13.06.2018 на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2018 було проведено обшук у вищезазначеному гаражі, в ході проведення якого було виявлено та вилучено картонні коробки із целофановими пакетами всередині об`ємом 10 л кожен із рідиною коричневого кольору невідомого походження з характерним запахом спирту у кількості 997 (дев`ятсот дев`яносто сім) штук. Вилучене під час обшуку 13.06.2018 майно є доказами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.
Слідчим зазначено, що з метою збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 13.06.2018 обшуку та містить відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно та являється речовими доказами, орган досудового розслідування просить накласти на нього арешт.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явився. Слідчий ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд даного клопотання без його участі, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Власник тимчасово вилученого майна на теперішній час органом досудового розслідування не встановлений.
15 червня 2018 р. о 16-30 год. прокурором ОСОБА_4 було отримано вищезазначене клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.06.2018 р. було повернуто прокурору для усунення недоліків, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання ним ухвали слідчого судді.
Після чого, 18.06.2018 р. старший слідчий першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області лейтенант податкової міліції ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,про накладення арешту на зазначене в клопотанні вилучене 13.06.2018 р. в ході проведення обшуку майно.
Таким чином, після проведення обшуку за зазначеною адресою, в ході якого слідчим було відшукане і вилучене майно, слідчий, відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, протягом 48 годин після вилучення майна звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а потім - звернувся з даним клопотанням в межах встановленого суддею строку після усунення недоліків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
- картонні коробки із целофановими пакетами всередині об`ємом 10 л кожен із рідиною коричневого кольору невідомого походження з характерним запахом спирту у кількості 997 (дев`ятсот дев`яносто сім) штук.
Місцем зберігання арештованого майна визначити слідче управління ФР ГУ ДФС у Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1