Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/669/18
Провадження № 1-кс/506/137/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

27.10.2018смт.Окни

27 жовтня 2018 року Слідчий суддя Красноокнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в с.м.т. Окни, клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей , з вищою освітою, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

26 жовтня 2018 року прокурор військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України старший лейтенант юстиції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що Окнянським ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2018 року за №0000458 за ознаками злочину, передбаченого ст.369 ч.3 КК України ,нагляд за додержанням законів під час якого здійснює група прокурорів військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону прокуратури.

В клопотанні зазначено, що 24.10.2018 року о 16.15 г, громадянин України ОСОБА_4 у якості пасажира автомобіля марки « NISAN PRIMERA» ,яким керував громадянин Республіки Молдова ОСОБА_7 , разом з останнім прибув до ВПС «Платонове» ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою в`їзду в Україну.

Розуміючи, що ОСОБА_7 не має достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування ,або можливості його набуття в Україні на законних підставах та за відсутності підтвердження мети перебування на території України, ОСОБА_4 ,з метою безперешкодного перетину державного кордону України , вирішив надати службовій особі , яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду у сумі 500 грн.

З цією метою , ОСОБА_4 , перебуваючи під час перевірки документів у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: Одеська область, Окнянський район с.Платонове, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи при цьому , що старший прапорщик ОСОБА_8 є службовою особою ДПСУ, яка займає відповідальне становище та є уповноваженою приймати рішення про перетин державного кордону України ,умисно ,під час перевірки документів , 24 жовтня 2018 року о 16.15 г, надав останньому за вчинення ним, як службовою особою, в інтересах третьої особи ОСОБА_9 , неправомірну вигоду матеріального характеру у виді грошових коштів у розмірі 500 грн за безперешкодний перетин державного кордону України на в`їзд ОСОБА_10 .

Після вказаних дій ОСОБА_4 старшим прапорщиком ОСОБА_8 було зупинено прикордонний контроль та повідомлено про надання неправомірної вигоди службовій особі .

Після надання неправомірної вигоди 24 жовтня 2018 року працівниками правоохоронного органу ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

25 жовтня 2018 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину ,передбаченого ч.3 ст.369 КК України .

На думку прокурора, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які є досить вагомими.

Прокурор стверджує, що враховуючи усвідомленість ОСОБА_4 про неминучість покарання у вигляді позбавлення волі, так як він підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину , він може сховатися від слідства і суду на території іншої держави, так як проживає у м.Костянтинівка Донецької області ,яка межує з непідконтрольною Україні частиною Донецької області, у зв`язку з чим йому необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому прокурор вважав ,що слід призначити запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 35540 грн та визначенням ряду обов`язків.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. .

Підозрюваний ОСОБА_4 відмовився надавати пояснення по суті пред`явленої йому підозри ,при цьому пояснив, що він має дружину ,двох малолітніх дітей, постійне місце проживання, постійне місце роботи, раніше не був судимий та просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Захисник підтримав позицію підозрюваного , додавши, що органом досудового розслідування ,на йому думку, неправильно визначене становище посадової особи працівника ДПСУ як особи, що займає відповідальне становище і, як наслідок, неправильно кваліфіковані дії його підзахисного.

Слідчий суддя , заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження , перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, прийшов до наступного.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно зі ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Так , у провадженні органів досудового слідства перебувають матеріали кримінального провадження №0000458 від 24.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.3 КК України /а.с.5/.

З фабули внесених до ЄРДР відомостей за №0000458 вбачається, що 24.10.2018 року о 16.15 год. громадянин України ОСОБА_11 , прибувши з Республіки Молдова та перебуваючи під час перевірки документів у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 надав службовій особі інспектору прикордонної служби цього відділу старшому прапорщику ОСОБА_12 , як особі, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду матеріального характеру у виді грошових коштів у розмірі 500 грн. за вчинення ним, як службовою особою в інтересах його знайомих громадян республіки Молдова ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , дії з використанням наданої їй влади та службового становища./а.с.15/.

Обставини, що дають підстави органу досудового розслідування підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення , підтверджуються наступними доказами , наявними в матеріалах кримінального провадження:

- протоколом огляду від 24.10.2018 року приміщення для перевірки документів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в ході якого було виявлено паспорт громадянина України ОСОБА_4 ,у якому було вложено грошові кошти в сумі 500 грн у вигляді однієї купюри серії ХБ №5639929 номіналом 500 грн , яка і була вилучена./а.с.24/

- рішеннями про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 24.10.2018 року, якими громадянам Республіки Молдова відмовлено у перетинанні державного кордону України, а саме: Bolgari Savva, у зв`язку з непідтвердженням мети запланованого перебування, та Jardan Sava, у зв`язку з відсутністю достатнього фінансового забезпечення /а.с.19,28/.

- протоколом затримання слідчим Окнянського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 25 жовтня 2018 року о 00.30 г ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України./ а.с.9-11/

Слідчий суддя вважає, що усі докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування, є вагомими та такими, що вказують на обґрунтованість оголошеної ОСОБА_4 підозри .

При цьому слідчим суддею враховуються положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, яка встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права, а саме вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечепорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення , а також пункту 1 частини 1 статті 178 КПК України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України визначено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, в тому числі , окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п"ять років.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років з конфіскацією майна або без такої.

Разом з тим ,слідчим суддею береться до уваги думка захисника щодо сумніву у правильності кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_16 саме за ч.3 ст.369 КК України, так як поняття службової особи ,яка займає відповідальне становище ,визначено у п.2 примітки до ст.368 КК України і посада інспектора прикордонного контролю 1 категорії, яку займає старший прапорщик ОСОБА_8 , не відповідає зазначеним критеріям.

До того ж прокурор у судовому засіданні повідомив про можливість у подальшому перекваліфікації дій підозрюваного саме за ч.1 ст.369 КК України, пояснивши , що на час внесення до ЄРДР даних про кримінальне правопорушення не було достеменно відомо про статус посадової особи.

Слід зазначити ,що у разі перекваліфікації дії підозрюваного ОСОБА_4 на ч.1 ст.369 КК України, санкцією якої передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі до чотирьох років , то обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою , відповідно до положень п.3) ч.2 ст. 183 КПК України, може бути застосовано , виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, однак слід зазначити, що клопотання прокурора не містить виняткових даних, які б давали підстави для застосування підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу.

Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, не може бути підставою для ув`язнення особи під час досудового розслідування. Інших вагомих даних, які б слугували для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стороною обвинувачення не надано і тому у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Разом з тим ,поряд з вказаними обставинами, слідчий суддя враховує також те, що на даний час ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі, а тому останній ,з метою уникнення від кримінальної відповідальності ,може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема може переховуватись за межами України , так як він документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон та за вказаним паспортом неодноразово перетинав державний кордон України, що дає йому можливість безперешкодно залишити територію України ,або ж , враховуючи близькість проживання з територією, яка тимчасово не контролюється Україною, переховуватися на вказаній території.

Слідчим суддею враховано, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, сім`ю ,утримує двох малолітніх дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною / а.с.38-41/ , і тому на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, наявності по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, слідчий суддя приходить до висновку необхідність обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту , який полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово.

Обрання такого запобіжного заходу, на думку слідчого судді , призведе до виконання завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того , у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти наступні обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не залишати місце постійного проживання помешкання, в якому проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із м. Костянтинівка Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України паспорт для виїзду за кордон .

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 202 КПК України , у разі застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий ,негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.176-178, 181, 186, 193-196, 202,205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити .

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк, який не перевищує 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 грудня 2018 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не залишати місце постійного проживання помешкання, в якому проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із м. Костянтинівка Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України паспорт для виїзду за кордон .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Підозрюваного ОСОБА_4 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти .

Негайне виконання даної ухвали в частині негайного доставлення до місця проживання і звільнення з-під варти доручити органу досудового розслідування Окнянському ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області .

Негайне виконання даної ухвали в іншій частині доручити Костянтинівському відділенню поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, роз`яснивши підозрюваному про обов`язок органу поліції поставити його на відповідний облік, з повідомленням про це слідчого, а також про право працівників поліції, з метою контролю за його поведінкою, з`являтися в його житло, вимагати від нього усних чи письмових пояснень, пов`язаних з покладеними на нього зобов`язаннями, та про право використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення, та надіслати Окнянському ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області та Костянтинівському відділенню поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області для виконання, а прокурору для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1