ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/3402/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/100/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне вбивство
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за п.12 ч.2 ст.115 КК України повернуто прокурору Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області.
В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що підчас підготовчого засідання було з`ясовано, що до обвинувального акту відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в порушення ст.ст.291,384 КПК України, не долучено оформленого належним чином письмового роз`яснення прокурора кожному обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних.
Крім того, судом вказується на не зазначення в обвинувальному акті мотиву, з якого обвинувачені позбавили життя потерпілого ОСОБА_11 .
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
При цьому зазначає, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, а зазначення у ньому мотиву злочину у даному випадку є факультативним.
Крім того вказує, що обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 належним чином роз`яснено їх право на здійснення судового провадження судом присяжних, про що свідчать їх розписки, підписи у яких належать обвинуваченим, про що вони самі заявили під час підготовчого судового засідання.
Також, прокурором подано клопотання щодо продовження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дію запобіжного заходу - тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу та продовжити обвинуваченим строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою, обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які просили залишити ухвалу суду без змін та заперечували проти клопотання прокурора, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Для суду такий процесуальний документ, як обвинувальний акт, є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду та визначення його меж, який, зокрема проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах.

Вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта викладені в ст. ст. 109,291 КПК України, зокрема такий повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з системного аналізу вказаної норми, закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення.

При цьому, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, зокрема, із зазначення обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, наслідки та інші дані, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад інкримінованого кримінального правопорушення, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Однією з гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. З огляду на це, обвинувачений має право знати у чому він обвинувачується, а тому обвинувальний акт повинен бути конкретним за своїм змістом, а правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не лише для аргументації висновків слідчого, а й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Таким чином, розгляд справи без формулювання обвинувачення є неможливим, а винесене рішення буде вважатись незаконним, адже відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою або винуватою, в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений - правова норма кваліфікації має відповідати формулюванню обвинувачення.

В наданому суду обвинувальному акті відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в порушення вимог ст.91,291 КПК України не зазначений мотив, з якого обвинувачені позбавили життя потерпілого ОСОБА_11 .

Як вірно зазначив суд першої інстанції, вказані недоліки не можуть бути усунуті шляхом зміни обвинувачення в суді прокурором, з тих підстав, що прокурор має право лише змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини, а не зазначити ті, що були ним встановленні в ході досудового розслідування, однак в порушення ст. 291 КПК України не зазначені в обвинувальному акті.

Відтак, доводи апеляційної скарги прокурора щодо необов`язковості зазначення мотиву вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 колегією суддів не приймаються.

В той же час колегія суддів, враховує, що обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх захисниками не оспорювався факт роз*яснення прокурором обвинуваченим права на розгляд кримінального провадження судом присяжних.

Разом з тим обвинувальний акт та додатки до нього направлені до суду першої інстанціїї не містили належним чином оформлених даних про це.

Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанціїї щодо повернення обвинувального акту в тому числі з підстав необхідності належного оформлення роз*яснення прокурором обвинуваченим права на розгляд кримінального провадження судом присяжних.

В той же час клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дію запобіжного заходу - тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалами слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 16.05.2018 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який було продовжено відповідними ухвалами Орджонікідзевського районного суду м. Харкова до 12.10.2018 року.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину за яке передбачено максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі, що є достатніми підставами вважати, що вони можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зареєстровані та фактично проживають в одному населеному пункті (м. Чугуїв Харківської області) разом з раніше допитаними свідками та мають інформацію щодо їх місця мешкання та постійного місця знаходження.

Також, того одним із свідків є ОСОБА_12 , яка є сестрою ОСОБА_7 та співмешканкою ОСОБА_8 , дає їм можливість застосовувати відносно неї та інших свідків вплив з метою зміни показань на їх користь.

За таких обставин, обрання обвинуваченим запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не гарантує, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не продовжать злочинну діяльність; не стануть переховуватися від органів досудового слідства та суду; не стануть перешкоджати провадженню іншим чином.

Відтак, ризики передбачені ст.177 КПК України які існували під час обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не зменшились та існують на даний час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, запобіжний захід ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою відповідає зазначеним у ст. 177 КПК Україні меті і підставам обрання запобіжного заходу, а також, передбаченим ст. 178 КПК України, обставинам, які повинні бути враховані при його обранні.

Керуючись ст.ст. 177,178, 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні,залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 без змін.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжити на 60 днів, тобто до 10 грудня 2018 року.

Ухвала напирає чинності з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді