Справа №498/703/18
Провадження по справі №1-кс/498/243/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2018 року смт. Велика Михайлівка Одеська область
ВСТАНОВИЛА:
04 вересня 2018 року слідчий СВ Великомихайлівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у зв`язку з тим, що 02.09.2018 року біля 02:00 годин троє невідомих осіб чоловічої статі в масках проникли до будинку по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , де, погрожуючи застосуванням насилля, яке не є небезпечним в момент спричинення, відкрито заволоділи коштами в сумі біля 1000 гривень, ноутбуком, телефоном та золотими виробами ОСОБА_5 , після чого за допомогою скотчу зв`язали потерпілу та з місця скоєння злочину зникли в невідомому напрямку.
02.09.2018 року по місцю проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 проведено огляд території домоволодіння, в ході якого виявлено та вилучено: 3 фрагменти прозорої липкої стрічки, сліди папілярних узорів пальців рук та металеву кришку від консервації, на якій мається напис «Liza» з наявним отвором неправильної форми, розмірами 3х0,8см.
Вилучені речі визнано речовими доказами по вищезазначеному кримінальному провадженню, оскільки вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Розглянувши клопотання, матеріали додані до нього, вважаю, що клопотання має бути задоволено, виходячи з наступного.
Згідно вимог ч.1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно зі ст.173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Також, судом враховано, що необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути знищено, втрачено або пошкоджено.
З огляду на вищезазначене, з метою проведення відповідних експертиз виникла необхідність накласти арешт на вилучені речі в розумінні п.1 ч.2 ст.167 КПК України, а саме: 3 фрагменти прозорої липкої стрічки, сліди папілярних узорів пальців рук та металеву кришку від консервації, на якій мається напис «Liza» з наявним отвором неправильної форми, розмірами 3х0,8см.
Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, пояснення прокурора, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи необхідність проведення відповідних експертиз, вважаю, що доводи органу досудового розслідування про необхідність накладення арешту у вигляді заборони використання та розпорядження речами, зазначеними в клопотанні обґрунтовані і тому клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 175 КПК України, -
Накласти арешт у вигляді заборони використання та розпорядження на наступні речі: 3 фрагменти прозорої липкої стрічки, сліди папілярних узорів пальців рук та металеву кришку від консервації, на якій мається напис «Liza» з наявним отвором неправильної форми, розмірами 3х0,8см.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1