Справа № 132/3901/17
Провадження №1-кп/132/43/18
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
17.08.2018

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 03.04.2017 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, україця, уродженця с. Рябоконево, Арбузинського району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, не одруженого, працюючого водієм СТОВ «Промінь», раніше не судимого,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

військового прокурора Вінницького гарнізону

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2016 року ОСОБА_3 призваний призивною комісією м. Южноукраїнськ, Миколаївської області на строкову військову службу до Збройних Сил України.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.06.2016 року № 151 солдат ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу зазначеної частини та призначений на посаду водія 1 гарматного артилерійського взводу 3 гарматної артилерійської батареї 1 гарматного артилерійського дивізіону ВОС-837037А. В подальшому, 01.10.2016 року солдат ОСОБА_3 призначений на посаду водія-електрика центру зв`язку тилового пункту управління польового вузла зв`язку, ВОС-837058А в/ч пп НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.03.2017 року № 73 солдата ОСОБА_3 визнано таким, що вибув у відрядження у військову частину польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) терміном на 26 діб з 2.03.2017 року по 15.04.2017 року.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів. Згідно вимог ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів тощо.

Однак, солдат ОСОБА_3 під час проходження строкової військової служби в Збройних Силах України вирішив стати на злочинний шлях та, діючи умисно, 02.04.2017 року, близько 24:00 год., знаходячись поряд з будинком АДРЕСА_2 , побачив припаркований поряд з будинком автомобіль марки «ВАЗ 21061», бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить потерпілому ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом пошкодження трикутного вікна передніх дверей автомобіля зі сторони водія, проник в салон автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 шляхом демонтажу стопорного кільця контактної групи запалювання, з подальшим провертанням контактів інороднім предметом, привів двигун в робочий стан, та шляхом ривка пошкодив фіксатор запирання рульової колонки, завдяки чому отримав можливість керувати автомобілем і здійснювати рух на ньому, тобто без будь-якого дозволу власника автомобіля незаконно заволодів транспортним засобом марки «ВАЗ 21061», бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , 1992 року випуску, ринкова вартість якого, згідно висновку експерта № 119 від 30.05.2017 року за результатами судової авто-товарознавчої експертизи, з ПДВ складає 29030 грн. Після чого, ОСОБА_3 незаконно заволодівши вищевказаним транспортним засобом, з місця скоєння злочину втік.

Так, ОСОБА_3 за вищевказаних обставин, протиправно заволодів автомобілем марки «ВАЗ 21061», бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 29030 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

Міра запобіжного заходу на досудовому слідстві ОСОБА_7 не обиралась.

По даному кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином.

17.08.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення. Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 : беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України; зобов`язався сплатити на рахунок держави витрати за залучення експертів та проведення експертиз на суму 4949,45 коп. Що стосується цивільного позову, то під час проведення підготовчого судового засідання між потерпілим та обвинуваченим була досягнута згода на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 16972,85 грн. та моральної шкоди в розмірі 3027,15 грн., а всього на загальну суму 20000 грн., яку обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язався відшкодувати потерпілому ОСОБА_5 у розмірі по 1500 грн. до 13 числа кожного місяця, але не більше ніж один календарний рік від дати затвердження судом даної угоди шляхом переведення грошових коштів на особистий банківський рахунок № НОМЕР_4 (одержувач ОСОБА_5 ). Також вказаною угодою сторони погодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим та його захисником, вислухавши думку прокурора, який підтримав вимогу про затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 17.08.2018 року.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої та середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_3 відповідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 , цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження даної угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Відповідно вчиненому кримінальному правопорушенню належить призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , узгоджену із потерпілим ОСОБА_5 міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення потерпілим ОСОБА_5 із обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останному узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 17 серпня 2018 року укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і призначити йому узгоджене із потерпілим ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави 4949,45 грн. на відшкодування витрат за проведення експертиз.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 16972,15 грн. та моральну шкоду в розмірі 3027,15 коп., всього на загальну суму 20000 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000221 від 03.04.2017 року, а саме:

автомобіль марки «ВАЗ 21061», бежевого кольору, держайний номерний знак НОМЕР_3 , який передано на зберігання власнику ОСОБА_5 , залишити по належності потерпілому ОСОБА_5 ;

розкладний ніж, який передано на тимчасове зберігання до кімнати зберігання речових ГУНП у Вінницькій області знищити.

два сліди пальців рук, розмірами 21х22 мм, 18х19 мм, вилучені під час огляду місця події, які знаходяться в спец пакеті Експертної служби за №3942052 та підшиті до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: