Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/636/18
провадження № 1-кс/650/199/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , скаржників адвоката ОСОБА_4 і голови Громадської організації «Спілки воїнів учасників антитерористичної операції Великоолександрівського району Херсонської області» ОСОБА_5 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0000004 від 03 січня 2018 року за ознаками складу злочину передбаченого частиною першої статті 397 КК України та скаргу на бездіяльність слідчого щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення,

встановив :

02 травня 2018 року скаржник адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаною скаргою в якій просить скасувати постанову слідчого слідчого відділення Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області (далі відділення поліції) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження від 13 березня 2018 року по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 03 січня 2018 року за ознаками складу злочину передбаченого частиною першої статті 397 КК України (далі постанова про закриття кримінального провадження, оскаржувана постанова, постанова), поновивши строк для її оскарження.

Крім того, скаржники просять зобов`язати органи досудового слідства Великоолександрівського ВП внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) заяву голови Громадської організації «Спілки воїнів учасників антитерористичної операції Великоолександрівського району Херсонської області» (далі громадська організація) ОСОБА_5 від 26 грудня 2017 року по якій провести повне та об`єктивне слідство, яке об`єднати в одне провадження для спільного досудового слідства з кримінальним провадженням № 0000004, спрямувавши відповідні матеріали до іншого найбільш наближеного правоохоронного органу для подальшого проведення повного та об`єктивного розслідування обставин справи.

Вказані вимоги мотивовані тим, що оскаржувану постанову винесено без належного проведення досудового слідства, що виявилося у не встановленні всіх обставин, що мали бути з`ясовані, неправильній кваліфікації вчиненого правопорушення та неуповноваженою особою.

На підтвердження наведених обставин скаржники зазначають, що внаслідок перешкоджання наданню правової допомоги адвокатом ОСОБА_4 голові громадської організації ОСОБА_5 під час проведення засідання Громадської організації «Спілки воїнів учасників антитерористичної операції Великоолександрівського району Херсонської області», яке мало місце 23 грудня 2017 року, з боку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були вчинені вказані дії, що полягали у висловлені на адресу адвоката погроз фізичної розправи, головою громадської організації ОСОБА_5 26 грудня 2017 року, а адвокатом ОСОБА_4 28 грудня 2017 року було подано заяви до прокуратури Херсонської області та заступнику керівника Бериславської місцевої прокуратури відповідно, з яких заяву від 26 грудня 2017 року до ЄРДР не внесено, а заяву від 28 грудня 2017 року внесено до ЄРДР та за результатом її розгляду винесено оскаржувану постанову.

При цьому заяву від 28 грудня 2017 року внесено до ЄРДР 05 березня 2018 року, а не 03 січня 2017 року, як про це зазначає слідчий у постанові, яку також винесено слідчим ОСОБА_3 , яким був замінений слідчий ОСОБА_10 без винесення постанови про заміну слідчого у порушення вимог частини першої статті 214 КПК України.

Такі дії слідчих, за твердженнями скаржників, були спрямовані на укриття злочинних діянь з боку групи осіб, яка здійснюється на території Великоолександрівського району Херсонської області під прикриттям посадових осіб органів поліції та прокуратури, а також посадових осіб органів державної влади та місцевого самоврядування.

Також скаржники заявили вимогу про постановлення судом ухвали щодо вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності слідчих ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , яку спрямувати до прокуратури Херсонської області, мотивуючи це тим, що вони вчинили укриття злочинної діяльності групи громадян в особі ОСОБА_6 спільно зі своїм сином, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

На судовому засіданні скаржники підтримали скаргу, просили задовольнити вимоги з підстав наведених у скарзі.

На судовому засіданні слідчий заперечив проти задоволення скарги повністю, просив у її задоволенні відмовити.

Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000004 від 03 січня 2018 року, що стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, надані на вимогу суду, слідчий суддя дійшов таких висновків.
На підставі пунктів 1 та 3 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до статті 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За положеннями статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до статті 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
На підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно із частиною третьою статті 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Слідчим слідчого відділення Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській ОСОБА_3 , за результатом розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 03 січня 2018 року за ознаками складу злочину передбаченого частиною першою статті 397 КК України, 12 березня 2018 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 складу злочину.
Згідно із вказаною постановою, слідчий за наслідками перевірки здійсненої за заявою, яка надійшла до відділення поліції 03 січня 2018 року від адвоката ОСОБА_4 відносно неправомірних дій з боку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які полягали у перешкоджанні в його адвокатської діяльності при здійсненні представництва ОСОБА_5 , встановив, що 23 грудня 2017 року в період часу з 10.00 год. по 11.00 год. в приміщенні газети «Жайвір», що розташоване за адресою: Херсонська область, Великоолександрівський район, смт. Велика Олександрівка, вул. Свободи під час проведення чергового засідання громадської організації в момент виступу адвоката ОСОБА_4 , який на підставі довіреності представляв інтереси ОСОБА_5 та останнього, між ними та ОСОБА_6 , ОСОБА_8 . ОСОБА_9 виник конфлікт, який виразився у взаємній перепалці, після якої адвокат ОСОБА_4 покинув вказане приміщення, а засідання громадської організації продовжилося.
Слідчий дійшов висновку про відсутність об`єкту та об`єктивної сторони злочину передбаченого частиною першою статті 397 КК України, оскільки таким об`єктом є встановлений законом порядок здійснення правосуддя в частині забезпечення права особи на її захист чи представлення її інтересів виключно під час розгляду справи в суді, а також нормальна діяльність захисника чи представника особи.
Заявник адвокат ОСОБА_4 не може бути потерпілим за вказаним злочином, оскільки при вказаних подіях не представляв інтереси сторони чи третьої особи у цивільній, господарській, кримінальній чи адміністративній справі.
Об`єктивної сторони злочину також не встановлено, оскільки адвокат ОСОБА_4 не здійснював представництва особи з надання правової допомоги в суді.
Слідчий суддя вважає, що слідчим при прийнятті постанови про закриття кримінального провадження не було виконано усіх дій, необхідних для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин, згідно з заявою адвоката ОСОБА_4 .
Так, з матеріалів кримінального провадження видно, що слідчий не вирішив питання участі у справі заявника, який заявив про вчинення щодо нього злочину, а відтак вважав себе потерпілим, у відповідності до статті 55 КПК України, яка містить вимогу про вручення особі пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, що фактично свідчить про визнання її потерпілим, або в разі незгоди слідчого із фактом завдання потерпілому моральної, фізичної або майнової шкоди, винести постанову про відмову у визнанні потерпілим (частина перша та п`ята статті 55 КПК України).
Не вчинення таких дій призвело до усунення заявника від участі у кримінальному провадженні, невизначеності його статусу, а отже порушення його прав.
В судовому засіданні слідчий пояснив, що адвокат ОСОБА_4 не був залучений як потерпілий, оскільки він відмовився від допиту його як свідка, про що ним було складено рапорт.
При цьому на судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 повідомив про те, що він надав згоду на його допит як потерпілого з огляду на те, що саме ним було подано заяву про вчинення щодо нього злочину.
Отже, складення рапорту з даного приводу та не прийняття рішення щодо залучення особи як потерпілої у визначному порядку, не відповідає вимогам КПК України, а отже такі дії слідчого слід визнати неправомірними.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження видно, що під час досудового розслідування були допитані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , однак у постанові про закриття про це не зазначено, як не зазначено і про те, що слідчим не було враховано відповідні покази, що призвело до невизначеності для заявника з приводу підстав якими керувався слідчий при винесенні постанови.
Також немотивованими є висновки слідчого з приводу об`єкта та об`єктивної сторони злочину передбаченого диспозицією інкримінованої статті, оскільки наведені слідчим доводи не відповідають змісту статті 397 КК України та її місця у спеціальній частині КК України.
На судовому засіданні слідчий пояснив, що керувався при цьому коментарем статті 397 КК України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», на який не має посилання у постанові.
Отже, в даному випадку слідчим не дотримано вимогу пункту 5 частини п`ятої статті 110 КПК України щодо належного мотивування постанови, а отже постанова не може вважатися такою, що відповідає вимогам закону.
З цього приводу слід зазначити, що обґрунтування, які слідчий наводить у постанові мають бути зрозумілими не тільки учасниками кримінального провадження, але і будь-якому сторонньому спостерігачу, що є однією з ознак законності прийнятого рішення.
Диспозиція частини першої статті 397 КПК України сформульована таким чином: «вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці», має назву «Втручання в діяльність захисника чи представника особи», а розташована статті у Розділ XVIII КПК України, який має назву «Злочини проти правосуддя», при тому, що поняття «правосуддя» законодавцем не визначене та з огляду на завдання КК України та роль представництва громадян адвокатами не може тлумачитись буквально.
Також, слідчим не було допитано як свідків інших осіб, про яких повідомив ОСОБА_5 під час його допиту, з тих причин, що слідчий вже прийшов до переконання про необхідність закриття кримінального провадження, прощо він повідомив на судовому засіданні.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження на підставі даних, які ним не були всебічно, повно та неупереджено досліджені та без вжиття усіх заходів направлених на захист прав та інтересів заявника, що свідчить про наявність підстав для її скасування та направлення матеріалів кримінального провадження слідчому для продовження досудового розслідування.
При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий у відповідності до частини першої статті 9 КПК України під час проведення досудового розслідування зобов`язаний неухильно додержуватися не лише вимог Конституції України та КПК України, а і міжнародних договорів, до яких належить, в тому числі, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, стаття 13 якої гарантує кожній особі право на ефективний засіб юридичного захисту, яке в свою чергу забезпечується ефективним досудовим розслідуванням.
З приводу цього, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Валерій Фуклєв проти України» (Заява № 6318/03) від 16 січня 2014 року, вказав на те, що вимога ефективного розслідування включає, серед іншого, вимогу «ретельності», яка означає, що органи влади завжди зобов`язані спробувати встановити, що сталося, і не повинні покладатися на поспішні або необґрунтовані висновки для припинення розслідування або в якості основи для прийняття рішень. Вони повинні вжити всіх необхідних заходів, наявних у розпорядженні, для забезпечення доказів, що стосуються інциденту (п.72).
Також, під час дослідження матеріалів кримінального провадження судом досліджено заяву від голови громадської організації ОСОБА_5 , датовану 26 грудня 2017 року, в якій останній повідомляє правоохоронні органи про вчинення злочину відносно адвоката ОСОБА_4 та проти нормальної діяльності громадської організації і яка у відповідності до вимог частини першої статті 214 КПК України не була зареєстрована в ЄРДР.
Відповідно до частини першої статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно з супровідним листом прокуратури Херсонської області та Бериславської місцевої прокуратури вказану заяву було спрямовано до відділення поліції в яких прокурорами вищого рівня надано вказівку про необхідність організації розгляду, перевірки доводів заявника та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.
Вказані вимоги закону не виконані та відповідну заяву не було внесено до ЄРДР. Відносно даної заяви взагалі не прийнято жодного процесуального рішення зміст якого повинен був дозволити з`ясувати заявнику процедуру яка до неї була застосована слідчим з метою перевірки викладених в ній фактів.
Фактично дана заява була залишена слідчим без розгляду та належного реагування з 19 січня 2018 року по теперішній час, що свідчить про істотні порушення прав заявника.
На судовому засіданні слідчий пояснив, що вказана заява була прийнята до уваги та по ній здійснено перевірку одночасно із заявою адвоката ОСОБА_4 , оскільки вони містили посилання на одні і ті самі факти, за результатами чого винесено оскаржувану постанову.
Суд не може погодитись із доводами слідчого з приводу можливості здійснення розслідування за заявою, яка містить повідомлення про злочин, у межах кримінального провадження розпочатого за іншою аналогічною заявою, оскільки такий порядок не перебачений нормами КПК України.
За описаних обставин слідчий повинен був зареєстровати вказану заяву в ЄРДР у відповідності до частини першої статті 214 КПК України та за наявності підстав для цього об`єднати із первісною заявою адвоката ОСОБА_4 у порядку визначеному статтею 217 КПК України.
Крім того, на судовому засіданні заявник ОСОБА_5 роз`яснив, що його заява містить відомості і щодо вчинення злочину передбаченого статтею 170 КК України з приводу умисного перешкоджання законній діяльності очолюваної ним громадської організації, що залишилось без належного реагування.
Отже, слідчий суддя встановив обставини, які свідчать про допущену слідчим неправомірну бездіяльність, яка виявилася у невнесенні до ЄРДР заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26 грудня 2017 року поданої ОСОБА_5 , що є підставою для покладання на слідчого відповідного обов`язку щодо внесення в ЄРДР відомостей зазначених у вказаній заяви у відповідності до вимог чинного законодавства.
Строк подання скарги на рішення слідчого, встановлений статтею 304 КПК України, скаржники не пропустили, оскільки копію постанови отримали 19 квітня 2018 року, що встановлено із супровідних листів від 19 квітня 2018 року, а до суду вони звернулися 02 травня 2018 року тобто в останній день строку обрахований відповідно до частини сьомої статті 115 КПК України.
При цьому, не можуть бути задоволенні вимоги скаржників щодо зобов`язання органів досудового розслідування об`єднати в одне провадження заяву про вчинення злочину від 28 грудня 2017 року та заяву від 26 грудня 2017 року та їх спрямування до іншого найбільш наближеного правоохоронного органу для подальшого проведення повного та об`єктивного розслідування обставин справи, оскільки вирішення вказаних питань не віднесене до повноважень слідчого судді, передбачених КПК України та виходить за межі предмету розгляду у даній справі.
З таких самих підстав не можуть бути задоволені вимоги і щодо постановлення судом ухвали щодо вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності слідчих ОСОБА_10 та ОСОБА_3 .
Відповідно до одного з фундаментальних принципів кримінального процесу, а саме диспозитивності, закріпленого у частині третьої статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, відступлення від чого положеннями КПК України виключається.
На підставі викладеного та керуючись статтями 303 - 307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0000004 від 03 січня 2018 року задовольнити.
Постанову слідчого слідчого відділення Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області від 12 березня 2018 року про закриття кримінального провадження по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 03 січня 2018 року за ознаками складу злочину передбаченого частиною першою статті 397 КК України - скасувати.
Матеріали кримінального провадження на підставі яких було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000004 від 03 січня 2018 року, після набрання ухвалою законної сили, повернути до відділення Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області для продовження досудового розслідування.
Скаргу адвоката ОСОБА_4 та голови Громадської організації «Спілки воїнів учасників антитерористичної операції Великоолександрівського району Херсонської області» ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого задовольнити.
Зобов`язати слідчого слідчого відділення Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі повідомлення ОСОБА_5 від 26 грудня 2017 року, у відповідності до статті 214 КПК України.
В іншій частині у задоволені скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ______________ ОСОБА_1