Справа № 1-107/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2010 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Каліберди В.А.

з участю секретаря - Пушкар І.М.,

прокурора - Склярова К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутську кримінальну справу за звинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Мирне Краснокутського району Харківської області, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, освіта середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, в середині березня 2010 року, більш точної дати в ході досудового та судового слідства не встановлено, в другій половині дня, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, проник на подвір"я ОСОБА_2, що розташоване по АДРЕСА_2, де, скориставшись зручними обставинами, а саме - відсутністю господаря, викрав з даху господарської будівлі 4 залізних листа, довжиною 1 м., шириною 60 см., вартістю 8,743 за один лист, на загальну суму 34,97 грн. З місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився за власною вподобою.

Наступного дня, продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 знову проник зі сторони городу на територію вищевказаного домоволодіння, де, достовірно знаючи що господар домоволодіння відсутній, викрав з даху погреба 10 залізних листів, які використовувались для покриття даху вказаної будівлі, вартістю 8,743 грн. за кожен, загальною сумою - 87,43 грн. З місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився за власною вподобою.

Далі, через декілька днів, більш точної дати в ході досудового та судового слідства не встановлено, в другій половині дня, ОСОБА_1 знову прийшов на територію вищевказаного домоволодіння, де, скориставшись зручними обставинами, проник до літньої кухні, звідки таємно викрав належне ОСОБА_2 майно, а саме: 2 чугунні плити вартістю 148,50 грн. кожна, загальною вартістю 297 грн., 5 чугунних колісників, вартістю 45 грн. за кожен, загальною вартістю 225 грн. та одні чугунні дверцята до плити вартістю 72 грн. З місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився за власною вподобою. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 було завдано матеріальних збитків на загальну суму 716,40 грн.

Допитаний в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_1 свою вину в скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що в середині березня 2010 року, більш точної дати він не пам"ятає, здійснював крадіжки з домоволодіння ОСОБА_2, що розташоване в АДРЕСА_2, при слідуючих обставинах. Достовірно знаючи, що господар домоволодіння проживає в м. Харкові, він на протязі декількох днів проникав на територію зазначеного домоволодіння та викрав звідти 14 залізних листів, які використовувалися для покрівлі дахів господарських будівель та продав їх ОСОБА_3 за 85 грн. Також, проникнувши в літню кухню, викрав звідти 2 чугунні плити, 5 чугунних колісників та одні чугунні дверцята до плити. Викрадене майно наступного реалізував невідомому громадянину за 120 грн. Виручені кошти витратив на власні потреби.

Окрім повного визнання своєї вини, вина підсудного ОСОБА_1 в інкримінованому йому злочині, підтверджується і іншими доказами, що маються в матеріалах справи, які не вивчались судом в судовому засіданні, а справу розглянуто в порядку ст. 299 КПК України, проти чого ніхто із учасників судового процесу не заперечував і наслідки цієї статті йому роз'яснені.

В ході судового засідання судом встановлено, що органами досудового слідства дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно і суд його дії також кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у приміщення.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, який в силу ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Вивченням особи підсудного ОСОБА_1 судом встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався; працездатний, але тимчасово не працює; на обліку у лікарів психіатра та нарколога Краснокутської ЦРЛ не перебуває, сільська рада за місцем проживання компрометуючими матеріалами відносно нього не розраховує.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність підсудного ОСОБА_1, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному злочині.

Обставин, що обтяжують відповідальність підсудного ОСОБА_1, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу підсудного ОСОБА_1, враховуючи те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у скоєному, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, але з відстрочкою відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на засудженого обов"язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов, заявлений по справі потерпілим ОСОБА_2 про стягнення з підсудного ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 1000 грн. та моральної шкоди - 3 000 грн., підлягає частковому задоволенню, а саме - сума матеріальних збитків, завданих злочином, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 716,40 грн. Саме цю суму суд вважає за необхідне стягнути з підсудного на користь потерпілого в якості матеріальних збитків.

Щодо моральної шкоди, суд, враховуючи положення п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди" від 31.03.1995 року № 4 ( зі змінами та доповненнями, внесеними згідно ППВС У № 1 від 27 лютого 2009), виходить з характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав потерпілий, та стягує з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 500 грн. моральної шкоди.

По справі маються судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 516 грн., які відповідно до ст. 93 КПК України підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_1 на користь держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до п.5 ст. 81 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України, ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи ; повідомляти органи КВС про зміну місця проживання, роботи; періодично з"являтися для реєстрації в органи кримінально- виконавчої ситеми.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки в розмірі 716,40 грн. та моральну шкоду в розмірі 500 грн., а всього - 1216 (одна тисяча двісті шістнадцять) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи від 5 травня 2010 року в розмірі 516 (п"ятьсот шістнадціть) грн.

Речові докази - 14 шт. залізних листів, загальною вагою 68 кг., довжиною 1 м., шириною 60 см. кожен, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_2, згідно його розписки, - повернути власникові.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом п'ятнадцяти діб з дня його проголошення шляхом надання апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області.

Суддя Краснокутського районного

суду Харківської області КАЛІБЕРДА В.А.