Справа № 157/552/18
Провадження №1-кп/157/42/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2018 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000091 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, пенсіонера, згідно зі ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 17 лютого 2018 року біля 19 години, знаходячись у житловому будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, діючи без наміру позбавлення життя іншої людини та з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс не менше двох ударів металевою сковорідкою по голові ОСОБА_7 , внаслідок чого заподіяв йому тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

В подальшому ОСОБА_6 з метою приховання факту спричинення смерті ОСОБА_7 , тіло якого перемістив та приховав під ліжком в кімнаті будинку, а також інших слідів вчиненого злочину здійснив умисний підпал власного будинку АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_6 винуватість в інкримінованому йому злочині визнав повністю. Показав, що 17 лютого 2018 року в передобідню пору біля магазину в с. Карасин зустрів потерпілого ОСОБА_7 . Оскільки давно з ним не бачився, запросив до себе у дім випити горілки. Під час вживання спиртного, орієнтовно біля 19 год., між ним виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_7 вдарив його сковорідкою по голові та знову замахнувся, щоб ударити. Однак він попередив удар, вихопив сковорідку та двічі вдарив неї по голові ОСОБА_7 . Після цього потерпілий залишився сидіти за столом, а він ліг на ліжко спати. Під ранок наступного дня він прокинувся та побачив, що ОСОБА_7 лежить на підлозі та не подає ознак життя. Переконавшись, що потерпілий мертвий, він пересунув його під ліжко. Після цього пішов у сусіднє село Карпилівка, де проживає його колишня дружина ОСОБА_8 з дітьми і розповів їм, що вбив ОСОБА_7 та попросив їх приїхати до нього, щоб забрати з господарства інструменти та інші домашні речі. Того ж дня біля обіду до нього приїхали його сини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які забрали з будинку всі речі. Після цього він ще випив горілки та ліг спати, очікуючи приїзду поліції. Прокинувшись вранці наступного дня, він вирішив покінчити життя самогубством, але оскільки його спроба була невдалою, тому вирішив підпалити дім разом із собою та тілом ОСОБА_7 . Для цього він приніс у будинок бадилля з картоплі та підпалив його. Проте коли вогонь розгорівся та стало гаряче, він залишив будинок. У скоєному щиро кається.

Крім повного визнання обвинуваченим обставин злочину та своєї вини у його скоєнні, його винуватість вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_5 , про те, що її рідний брат ОСОБА_7 постійно проживав у с. Карпилівка Камінь-Каширського району Волинської області. 17 лютого 2018 року вона зателефонувала до брата та попередила, що приїде до нього. Коли приїхала в с. Карпилівка, то ОСОБА_7 вдома не застала. З метою розшукати брата, пішла в сільську раду, де їй повідомили, що в будинку ОСОБА_6 сталася пожежа й там імовірно загинув ОСОБА_7 . Прибувши на місце пожежі, вона почала відшукувати тіло брата, однак сільський голова ОСОБА_11 її зупинила та не дозволила будь-що чіпати до приїзду працівників поліції.

Показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що 18 лютого 2018 року під ранок до неї додому прийшов її колишній чоловік ОСОБА_6 . Він був дуже збуджений та розповів, що вбив ОСОБА_7 , вдаривши його сковорідкою по голові. Також розказав, що має намір покінчити життя самогубством та підпалити свій будинок. Знаючи, що ОСОБА_6 зловживає спиртним, вона йому не повірила. Після цього обвинувачений попросив, щоб син ОСОБА_9 відвіз його додому та забрав звідти всі речі. Вона заборонила дітям їхати до батька, проте вони не послухали і коли настав день поїхали до батька в с. Карасин та забрали звідти деякі речі домашнього вжитку. За їх словами ОСОБА_6 сказав їм удруге приїхати до нього, аби забрати решту речей, однак діти, побачивши в його будинку кров, злякалися і відмовилися їхати знову. Також повідомила, що на штанах ОСОБА_6 вона помітила кров, проте поліцію не викликала, оскільки не повірила у слова обвинуваченого.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка повідомила, що 17 лютого 2018 року в передобідню пору до неї в магазин прийшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Купивши хліб та цибулю, вони пішли геть.

Показаннями свідка, сільського голови Карасинської сільської ради, ОСОБА_11 , яка вказала, що в 6.40 год. 19 лютого 2018 року до неї зателефонував головний лікар місцевої амбулаторії та попросив викликати пожежних, оскільки горить будинок ОСОБА_6 . Біля 9 години вона пішла на місце пожежі, щоб з`ясувати обстановку, а також вирішити питання про влаштування ОСОБА_6 на тимчасове проживання. Пізніше до неї прийшла потерпіла ОСОБА_5 та попросила допомогти відшукати зниклого брата. В цей час працівники сільської ради повідомили їй, що зі слів місцевих дітей дізналися про те, що у згорілому будинку може знаходитися ОСОБА_7 . Разом з потерпілою вона знову прийшла на місце пожежі, де на згарищі сусідський собака вже викопав людську кістку. Вона одразу викликала поліцію та слідкувала, щоб ніхто не порушив обстановки.

Показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які повідомили, що пожежа в будинку ОСОБА_6 розпочалася орієнтовно в 6.30 год. 19 лютого 2018 року. Під час пожежі обвинувачений був на місці та допомагав у її гасінні.

Показаннями свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 про те, що 19 лютого 2018 року біля 7 год. у складі чергового караулу вони прибули в с. Карасин Камінь-Каширського району для ліквідації пожежі в житловому будинку. Оскільки будинок був дерев`яний, то врятувати його майже не вдалося. Після пожежі вціліла лише піч та декілька квадратних метрів зовнішньої стіни. На місці пожежі був присутній власник будинку ОСОБА_6 , який їх запевнив, що людей у будинку немає. Ліквідувавши пожежу, вони повернулися на місце постійної дислокації. Однак через деякий час надійшло повідомлення про те, що на місці пожежі виявлено труп людини. Вдруге прибувши на місце, вони спільно з працівниками поліції вилучили з-під ліжка обгоріле тіло людини.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також дослідженими в судовому засіданні документами, зокрема: витягом з кримінального провадження № 0000091 (т. 1 а.с. 129), протоколом огляду місця події (т. 1 а.с. 134), з яких встановлено, що 19.02.2018 року на місці знищеного пожежею житлового будинку АДРЕСА_1 був виявлений обгорілий труп ОСОБА_7 ; витягом із журналу повідомлень, актом про пожежу від 19.02.2018 року (т. 1 а.с. 164, 166) та висновком судової пожежно-технічної експертизи (т. 2 а.с. 28), з яких вбачається, що пожежа в житловому будинку розпочалася 19.02.2018 року в 06.20 год., а причиною її виникнення став підпал.

Висновками судово-медичних експертиз № 62 від 19.02.2018 року (т. 1 а.с. 191) та № 44 від 23.03.2018 року (т. 2 а.с. 39) встановлено, що на трупі ОСОБА_7 наявне тілесне ушкодження у виді крововиливу під твердою мозковою оболонкою. Не виключається, що даний крововилив міг бути травматичного походження, утворений внаслідок травматичної дії тупого предмету в ділянку голови. Висновками експертиз достовірна причина смерті не встановлена через сильне обвуглення трупа, однак стверджується, що смерть ОСОБА_7 настала до початку пожежі.

Протоколами огляду предметів від 20.02.2018 року (т. 1 а.с. 121) та від 12.04.2018 року (т. 2 а.с. 45), висновками судових імунологічних експертиз від 29.03.2018 року № 37 (т. 1 а.с. 236), від 30.03.2018 року № 34 (т. 1 а.с. 245), під час проведення яких досліджувалися зразки крові, виявленої на одязі та взутті обвинуваченого, встановлено, що вона належить загиблому ОСОБА_7 , чим об`єктивно доводиться факт нанесення останньому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 .

Поряд із цим, суд вважає безпідставним клопотання захисника про визнання вказаних вище висновків судових імунологічних експертиз недопустимими доказами, яке він мотивує тим, що об`єкти вказаних досліджень були отримані з порушенням вимог ст. 245 КПК України щодо обов`язкової присутності понятих при відібранні біологічних зразків. Так із протоколу отримання зразків для експертизи від 22.02.2018 року (т. 1 а.с. 195) вбачається, що відбір крові в обвинуваченого ОСОБА_6 проводився в присутності понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , а інші біологічні зразки, відібрані в обвинуваченого, об`єктом вказаних вище досліджень не були.

В ході проведення слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_6 детально розповів про обставини суперечки з потерпілим ОСОБА_7 , а також відтворив механізм нанесення останньому тілесних ушкоджень, що було зафіксовано в протоколі від 22.02.2018 року (т. 1 а.с. 204).

З висновку судово-психіатричної експертизи від 06.03.2018 року № 94 (т. 1 а.с. 233) встановлено, що обвинувачений у момент вчинення злочину міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки заподіяв ОСОБА_7 умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, зокрема, його негативну характеристику за місцем проживання, те, що він у минулому притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти життя та здоров`я, однак свою винуватість у вчиненому визнав повністю, що може свідчити про його щире каяття у скоєному, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді реального позбавлення волі строком ближче до мінімальної межі санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

До набрання вироком законної сили суд залишає раніше обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки врахувавши особу обвинуваченого, тяжкість та обставини злочину, будь-яких виняткових випадків для звільнення обвинуваченого з-під варти відповідно до ч. 3 ст. 377 КПК України не вбачає.

Арешт, накладений на тимчасово вилучене майно згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 20 лютого 2018 року, слід скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз на загальну суму 24918,18 грн., що підтверджуються розрахунками вартості та калькуляцією проведених експертиз, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з дня постановлення вироку 27 червня 2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 20 лютого 2018 року по 26 червня 2018 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, що становить 4 (чотири) місяці 07 (сім) днів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Арешт, накладений на тимчасово вилучене майно згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 20 лютого 2018 року, скасувати.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, а саме: скляну пляшку з одеколоном «Красная Москва», скляну ємкість з речовиною жовтого кольору, мотузку, коробку з сірниками, коробку з сіллю, поліетиленовий пакет, штани джинсові із плямами бурого кольору на нижній частині колош, пожежне сміття, відрізок дроту зі слідами плавлення, сковорідку з плямами бурого кольору знищити; спортивну кофту синього кольору, кофту синього кольору, куртку з матерії чорного кольору, дублянку чорного кольору, пару гумових калош, кофту повернути обвинуваченому ОСОБА_6 ; паяльну лампу, металеву каністру, металеву сковорідку, три сокири з дерев`яними рукоятками, складний ніж передати ОСОБА_8 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави 24918 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот вісімнадцять) гривень 18 копійок процесуальних витрат на залучення експертів для проведення судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1