Справа № 357/2490/17-к
Провадження № 1-кп/361/98/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області колегіально

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

- ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

з участю прокурорів - ОСОБА_5

- ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

обвинувачених - ОСОБА_8

- ОСОБА_9

захисників - ОСОБА_10

- ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 від 10.01.2016, про обвинувачення

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, такого, що має малолітню дитину, військовослужбовця за призовом під час мобілізації, який перебував у розпорядженні командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, -

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львів, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

25.04.2017 до Броварського міськрайонного суду Київської області з Апеляційного суду Київської області після визначення підсудності надійшов обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні № 0000092 від 10.01.2016 про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, 03.08.2017 - обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні № 0006050 від 06.12.2016 про обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 407 КК України, ухвалою підготовчого судового засідання від 04.08.2017 кримінальні провадження об`єднані в одне з присвоєнням № 0000092 від 10.01.2016.

Після допиту обвинувачених, потерпілого, свідків, дослідження документів, які є доказами в справі, прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону змінено обвинувачення ОСОБА_9 на ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 407 КК України, обвинувачення ОСОБА_8 на ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України; в судовому засіданні 08.06.2018 потерпілий ОСОБА_7 відмовився від обвинувачення ОСОБА_8 і ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 125 КК України та судом винесено ухвалу про закриття кримінального провадження № 0000092 від 10.01.2016 в цій частині.

Із обвинувального акта вбачається, що 09.01.2016, близько 18 години, ОСОБА_7 біля будинку АДРЕСА_3 познайомився з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та запросив їх до себе в гості. Погодившись, обвинувачені з ОСОБА_7 , який дорогою придбав продукти харчування та алкогольні напої, автомобілем останнього марки «Renault Laguna» н.з. НОМЕР_2 прибули до місця його проживання - квартири АДРЕСА_4 , попередньо залишивши транспортний засіб у суміжному з житлом приміщенні гаража. 09.01.2016, близько 22 години 50 хвилин, між господарем та ОСОБА_8 і ОСОБА_9 під час спільного вживання алкогольних напоїв виник конфлікт, в ході якого обвинувачені на грунті раптово виниклих неприязних відносин застосували до ОСОБА_7 фізичне насильство, внаслідок чого він втратив свідомість. Не маючи змоги самостійно залишити житло через відсутність ключа від замка вхідних дверей, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вітальні квартири відшукали барсетку, в якій виявили пульт дистанційного управління від воріт-ролет гаража і ключ від замка запалення автомобіля марки «Renault Laguna», після чого у них виник злочинний умисел на незаконне заволодіння ним. Реалізовуючи протиправний намір, діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, обвинувачені шляхом вільного доступу пройшли до суміжного з квартирою АДРЕСА_4 гаража, де за допомогою ключа від замка запалення привели в дію двигун автомобіля марки «Renault Laguna» н.з. НОМЕР_2 , 2003 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , за допомогою пульта дистанційного управління відчинили ворота-ролети гаража, та, не маючи відповідного дозволу власника на керування й розпорядження транспортним засобом, близько 23 години 20 хвилин 09.01.2016 на належному ОСОБА_14 автомобілі залишили місце вчинення злочину. В подальшому ОСОБА_8 , не впоравшись з керуванням автомобілем марки «Renault Laguna» н.з. НОМЕР_2 , неподалік перехрестя пров. Січових стрільців - вул. Росьова в м. Біла Церква Київської області в`їхав у перешкоду, в результаті чого автомобіль був пошкоджений, вартість його відновлювального ремонту, за даними висновку судової автотоварознавчої експертизи № 44 від 11.03.2016, становить 19 830 грн. 78 коп.

Крім того, виявивши у вітальні квартири АДРЕСА_4 барсетку з речами, усвідомлюючи, що після втрати свідомості внаслідок застосування фізичної сили ОСОБА_14 не може спостерігати за подіями, обвинувачені вступили в злочинну змову між собою щодо таємного викрадення чужого майна. Реалізовуючи протиправний намір, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливого мотиву за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 близько 23 години 09.01.2016, скориставшись безпорадним станом потерпілого, таємно викрали чоловічу шкіряну барсетку марки «Wanlima» вартістю 1 330 грн., в якій знаходились брелок до сигналізації марки «SHERIFF ZX-925 ver 2» вартістю 221 грн. 40 коп., пульт дистанційного управління від воріт-ролет гаража марки «NICE FLO2R-S» вартістю 454 грн. 50 коп., кошти в сумі 5 080 грн. та 400 доларів США, що на час вчинення злочину за курсом Національного Банку України становило 9 512 грн., флеш-накопичувач марки «Transcend» моделі «JetFlash 780 Dual-Channel 64GB» вартістю 1 080 грн., флеш-накопичувач марки «Transcend» моделі «JetFlash 820 64GB GOLD» вартістю 655 грн. 20 коп., флеш-накопичувач марки «Patriot» моделі «Super Sonic Boost XT 32G USB 3.0» вартістю 482 грн. 60 коп., а також банківську картку ПАТ «Альфа-Банк» № НОМЕР_4 , банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять. Крім того, з салону автомобіля марки «Renault Laguna» н.з. НОМЕР_2 , яким незаконно заволоділи, обвинувачені таємно викрали належний ОСОБА_7 шкіряний портфель марки «Wanlima» вартістю 3 819 грн. 20 коп. з наявними в ньому нагородними медалями за відзнаку служби в МВС України, що матеріальної цінності для потерпілого не становлять. З чужим майном ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишили місце вчинення злочину, розпорядились ним за власним розсудом, своїми діями завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки в розмірі 22 634 грн. 90 коп.

Також, відповідно до наказу № 79 від 16.12.2015 командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_9 , 15.12.2015 прийнятого на військову службу за контрактом через ІНФОРМАЦІЯ_3 , зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду навідника розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти, згідно з наказом командира цієї ж військової частини № НОМЕР_6 від 20.01.2016 переведено на посаду оператора-радіотелефоніста відділення збору та обробки даних розвідки взводу управління розвідувальної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби військовослужбовець Збройних Сил УкраїниОСОБА_9 зобов`язаний виконувати Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», Статут внутрішньої служби та Дисциплінарний статут Збройних Сил України, зокрема свято і непорушно додержуватися Конституції України, Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою. Згідно з ч.ч. 3, 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», часткова мобілізація може проводитися в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій; з моменту оголошення мобілізації чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. В п. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України» унормовано настання особливого періоду з моменту оголошення рішення про мобілізацію, при цьому, відповідно до Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014, № 454/2014 від 06.05.2014, № 607/2014 від 21.07.2014, № 15/2015 від 14.01.2015, з 18.03.2014 в Україні діє особливий період. Разом із тим, будучи обізнаним з вимогами документів, які регламентували його діяльність, солдат ОСОБА_9 , усвідомлюючи проходження військової служби в умовах особливого періоду та протиправний характер своїх дій, незаконно припинив виконувати службові обов`язки, без дозволу відповідних начальників та командирів близько 11 години 45 хвилин 17.02.2016 самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалась на військовому полігоні поблизу АДРЕСА_5 , та в період до 25.04.2017 проводив час за власним розсудом, тобто з 17.02.2016 до 25.04.2017 в умовах особливого періоду обов`язки військової служби не виконував.

В ході судового розгляду 11.06.2018 між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_8 у присутності захисника ОСОБА_11 , між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_9 в присутності захисника ОСОБА_10 в кримінальному провадженні № 0000092 від 10.01.2016 укладено угоди про визнання винуватості, за змістом яких ОСОБА_8 беззастережно визнав свою вину за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_9 - за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 407 КК України, та сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі; призначення ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України - у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 407 КК України - у виді 3 років позбавлення волі, визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки і покладенням на засудженого передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В угодах передбачено наслідки їх укладення й затвердження, унормовані в статті 473, частині четвертій статті 474 КПК України, як і наслідки невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Вислухавши в судовому засіданні прокурорів ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , обвинувачених, їх захисників ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , які просили затвердити угоди з призначенням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визначених сторонами кримінального провадження виду й міри покарання, перевіривши відповідність змісту угод вимогам кримінального процесуального законодавства, з`ясувавши після відповідного роз`яснення в обвинувачених про повне розуміння ними своїх процесуальних прав, характеру висунутого обвинувачення, виду та розміру покарання, наслідків постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, переконавшись у добровільності дій ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , відсутності обставин, які б примусили кожного погодитися на підписання угоди, суд вважає, що укладені 11.06.2018 між процесуальним прокурором і обвинуваченими угоди про визнання винуватості підлягають затвердженню, виходячи з наступного.

За змістом статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам; укладення угоди про визнання винуватості в кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких бере участь потерпілий, не допускається, крім надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України злочини, у вчиненні яких в обсязі повідомленої підозри обвинувачені беззастережно визнали себе винуватими, за правилами ст. 12 КК України відносяться, відповідно, до злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину із завданням шкоди інтересам фізичної особи, потерпілий ОСОБА_14 надав письмові згоди прокурору на укладення кожної з угод, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України злочин, у вчиненні якого в обсязі повідомленої підозри беззастережно визнав свою вину ОСОБА_9 , є тяжким злочином із завданням шкоди державним інтересам, отже укладення угод в даному кримінальному провадженні відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що умови укладених 11.06.2018 між прокурором та кожним із обвинувачених угод про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України і Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, зокрема потерпілого ОСОБА_7 . Дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 представником державного обвинувачення вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України як таємне викрадення чужого майна і незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинені за попередньою змовою групою осіб, дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій цієї статті 407 КК України, обвинувачені підтвердили бажання виконувати взяті на себе за угодою зобов`язання та в судовому засіданні не було встановлено очевидної неможливості їх виконання останніми.

При визначенні покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 407 КК України сторонами угоди цілком враховано характер вчинених злочинів, дані про особи обвинувачених, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, на обліку лікарів психіатра і нарколога не перебувають, позитивно характеризуються за місцем проживання та посередньо - за місцем несення служби, ОСОБА_8 надає допомогу колишній дружині в утриманні малолітнього сина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 є сиротою. Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинувачених, суд визнає щире каяття, оскільки вони критично оцінюють свою протиправну поведінку й висловлюють готовність бути покараними за вчинене, та добровільне відшкодування потерпілому ОСОБА_7 завданих злочинами матеріальних збитків і моральної шкоди, передбаченою ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених, є вчинення 09.01.2016 злочинів у стані алкогольного сп`яніння. Також в узгодженому покаранні знайшли відображення безпосередній захист ОСОБА_8 незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції у Донецькій та Луганській областях, вагомий внесок ним у підтримку військовослужбовців Збройних Сил України у вигляді благодійної фінансової та речової допомоги, що в сукупності з обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, дає підстави для застосування при призначені ОСОБА_8 покарання ст. 69 КК України. З урахуванням наведеного, суд вважає визначене сторонами угод ОСОБА_8 і ОСОБА_9 остаточне покарання таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для їх виправлення.

Від заявленого по справі цивільного позову потерпілий ОСОБА_14 відмовився у зв`язку з відшкодуванням йому родичами обвинувачених матеріальних збитків і моральної шкоди.

Речові докази - автомобіль марки «Renault Laguna» н.з. НОМЕР_2 , кухонний молоток, кухонні ножиці, обкладинку посвідчення, два кухонних ножі, фрагменти електричного дрота, спортивні штани, три фрагменти новорічної гірлянди, які передано на відповідальне зберігання потерпілому, необхідно залишити в розпорядженні ОСОБА_14 ; зразки крові та дактилокарта ОСОБА_7 , зразки крові та дактилокарта ОСОБА_8 , дев`ять змивів речовини бурого кольору, сліди папілярних ліній, недопалок цигарки, три порожніх пляшки, пачка з-під цигарок, сліди пальців рук, які зберігаються в камері схову речових доказів Білоцерківського ВП ГУНП України в Київській області підлягають знищенню; CD-диск з записом інформації, отриманої в ході тимчасового доступу до документів, який зберігається в кримінальному провадженні, доцільно залишити в матеріалах справи.

На підставі частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинувачених на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати в розмірі 7 277 грн. 05 коп. на залучення експерта для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-719 від 30.01.2017, в розмірі 2 116 грн. 96 коп. на залучення експерта за проведення трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» № 2/д від 10.01.2017, в розмірі 618 грн. 50 коп. на залучення експерта для проведення трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження», а всього 10 012 грн. 51 коп., які підлягають стягненню з засуджених в рівних долях по 5 006 грн. 26 коп. з кожного.

Під час досудового розслідування і судового розгляду відносно обвинувачених був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням узгоджених сторонами угоди виду й міри покарання кожної з винних осіб суд не вбачає підстав для застосування відносно ОСОБА_8 і ОСОБА_9 будь-якого запобіжного заходу на період до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Затвердити в кримінальному провадженні № 0000092 від 10.01.2016 про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України угоду про визнання винуватості, укладену 11.06.2018 між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому узгоджене покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, остаточно до відбуття ОСОБА_8 призначити 3 (три) роки 2 (два) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 03.11.2016 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, які діяли на час його затримання, зарахувавши в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 03.11.2016 по 12.06.2018, що, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, становить 3 роки 2 місяці 18 днів позбавлення волі. Вважати ОСОБА_8 таким, що повністю відбув призначене покарання, та звільнити його з-під варти із залу суду.

Затвердити в кримінальному провадженні № 0000092 від 10.01.2016 про обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 407 КК України угоду про визнання винуватості, укладену 11.06.2018 між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_9

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 407 КК України, і призначити йому узгоджене покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України - у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 407 КК України - у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, остаточно до відбуття ОСОБА_9 призначити 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки, в період якого зобов`язати ОСОБА_9 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити засудженого ОСОБА_9 з-під варти із залу суду.

Речові докази - автомобіль марки «Renault Laguna» н.з. НОМЕР_2 , кухонний молоток, кухонні ножиці, обкладинку посвідчення, два кухонних ножі, фрагменти електричного дрота, спортивні штани, три фрагменти новорічної гірлянди, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_14 - залишити в розпорядженні власника; дев`ять змивів речовини бурого кольору, сліди папілярних ліній, недопалок цигарки, три пляшки, пачку з-під цигарок, сліди пальців рук, зразки крові та дактилокарту ОСОБА_7 , зразки крові та дактилокарту ОСОБА_8 , що знаходяться в камері схову речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області - знищити; CD-диск залишити в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на користь держави по 5 006 (п`ять тисяч шість) грн. 26 коп. процесуальних витрат.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд засудженими та їх захисниками виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженим та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3