справа № 563/574/18
провадження № 1-кс/563/250/18
06 липня 2018 року м. Корець
Слідчий суддя Корецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 за участю, заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корець скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та зобов`язання призначити додаткову судову медичну експертизу,-
встановив:
Заявником вказана постанова оскаржена через її незаконність та незабезпечення повного та неупередженого розслідування, внаслідок чого зроблений передчасний висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України .
В судовому засіданні слідчий проти задоволення скарги заперечив, вказав, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 61 від 30.05.2018 року виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_3 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя, а тому кримінальне провадження підлягало закриттю .
Скаржник в судовому засіданні просив скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого мотивуючи тим, що слідчим не було взято до уваги, що він перебував на лікуванні з 15.05.2018 року по 07.06.2018 року в реабілітаційному центрі санаторія «Перлина Прикарпаття» м.Моршин та перебував на лікуванні понад 21 день.
Заслухавши заявника та слідчого, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим його представником чи законним представником.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.05.2018 року ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження в наслідок дорожньо-транспортної пригоди поблизу свого будинку від автомобіля схожого на автомобіль марки «Фольцваген Транспортур», сірого кольору, який зник з місця події.
Згідно висновку експерта № 61 від 30.05.2018 року у ОСОБА_3 1986 року народження, виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.
Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Згідно епікризу істрої хвороби ОСОБА_5 перебував на лікуванні в у неврологічному відділені Корецької ЦРЛ з 01.05.2018 року по 14.05.2018 року та в подальшому скерований на ЛКК для видачі листка непрацездатності з 15.05.2018 року на лікування в реабілітаційний центр санаторія «Перлина Прикарпаття» м.Моршин.
В судовому засіданні встановлено, що при проведенні експертизи 30.05.2018 року слідчим не було надано експерту медичних документів про перебування ОСОБА_3 на лікуванні з 15.05.2018 року по 07.06.2018 року в реабілітаційному центрі санаторія «Перлина Прикарпаття» м.Моршин.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі не повно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних. Постанова про закриття кримінального провадження слідчим, не містить змісту встановлених фактичних обставин та в ній не викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові слідчого, формальне відношення слідчого до проведення досудового розслідування, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимоги ст. 2, 284 КПК України, в зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.
При цьому, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобовязання) слідчому у провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, так як останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку що, скарга підлягає до часткового задоволення, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а вимога щодо зобов`язання слідчого до вчинення певних дій задоволенню не підлягає виходячи з наведених вище мотивів.
Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого СВ Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження 0000132.
В задоволенні іншої частини скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1