Справа № 202/4193/18
Провадження № 1кп/202/392/2018
УХВАЛА
Іменем України

17 серпня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження № 0000308 від 25 травня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іллінка Мар`їнського району Донецької області, громадянки України, яка має середньо-технічну освіту, вдова, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2015 року в денний час доби, більш точного часу встановити не вдалося, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи особою, переміщеною з району проведення антитерористичної операції, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, зайшла до приміщення до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради (далі за текстом «Управління праці»), розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, 55, для того, щоб подати заяву для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасового окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 , всупереч п. 6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, заповнюючи заяву для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вказала завідомо недостовірну інформацію, про те, що у неї на момент заповнення заяви відсутні на депозитному банківському рахунку кошти в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, до кінця, подала зазначену заяву до Управління праці, хоча фактично ОСОБА_5 мала вклад у ПАТ «ПУМБ», відповідно до договору строкового банківського вкладу (депозиту) №260674586 від 31.03.2015 року строком до 01.10.2015 року, а саме: кошти на депозитному рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 18 000 грн.

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_5 рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, прийнятим 19.06.2015 року Управлінням праці, ОСОБА_5 , як уповноваженому представнику сім`ї, було призначено виплату на адресну допомогу у розмірі 884 (вісімсот вісімдесят чотири) грн. в місяць на період з 20.05.2015 року по 26.10.2015 року.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, керуючись єдиним раніше виниклим злочинним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 30.10.2015 року в денний час доби, більш точного часу встановити не вдалося, зайшла до приміщення Управління праці, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, 55, де з метою продовження отримання щомісячної адресної допомоги, заповнюючи заяву для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вказала завідомо недостовірну інформацію про те, що у неї та членів її сім`ї на момент заповнення заяви відсутні на депозитному банківському рахунку кошти в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману до кінця, подала зазначену заяву до Управління праці, хоча фактично ОСОБА_5 мала вклад у ПАТ «ПУМБ» відповідно до договору строкового банківського вкладу (депозиту) № від 01.10.2015 року строком до 02.04.2016 року, а саме: кошти на депозитному рахунку № НОМЕР_2 у розмірі 17 000 грн.

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_5 рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, прийнятим 05.11.2015 року Управлінням праці, ОСОБА_5 було призначено виплату на адресну допомогу у розмірі 884 (вісімсот вісімдесят чотири) грн. в місяць на період з 27.10.2015 року по 26.04.2016 року.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, керуючись єдиним раніше виниклим злочинним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 04.03.2016 року в денний час доби, більш точного часу встановити не вдалося, зайшла до приміщення Управління праці, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, 55, де з метою продовження отримання щомісячної адресної допомоги, заповнюючи заяву для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, вказала завідомо недостовірну інформацію про те, що у неї та членів її сім`ї на момент заповнення заяви відсутні на депозитному банківському рахунку кошти в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму. встановленого для працездатних осіб, та для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману до кінця, подала зазначену заяву до Управління праці, хоча фактично ОСОБА_5 мала вклад у ПАТ «ПУМБ», відповідно до договору строкового банківського вкладу (депозиту) № від 01.10.2015 року строком до 02.04.2016 року, а саме: кошти депозитному рахунку № НОМЕР_2 у розмірі 17 000 грн.

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_5 рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, прийнятим 04.03.2016 року Управлінням праці, ОСОБА_5 було призначено виплату на адресну допомогу у розмірі 884 (вісімсот вісімдесят чотири) грн. в місяць на період з 01.03.2016 року по 26.04.2016 року.

Таким чином, ОСОБА_5 , шляхом приховання відомостей щодо наявності на депозитному банківському рахунку коштів в розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб: вкладів на депозитних рахунках, відкритих у ПAT «ПУМБ» розмірами 18 000 гривень та 17 000 гривень, отримувала щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Своїми діями ОСОБА_5 , у період з 20.05.2015 року по 26.04.2016 року, незаконно заволоділа грошовими коштами, виплаченими в якості призначеної адресної допомоги, на загальну суму 10 578, 53 гривень.

В судовому засіданні обвинуваченою ОСОБА_5 було заявлено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.
Обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України визнала у повному обсязі, щиро розкаялася і розповіла, що вона скоїла злочин за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Незаконно одержану допомогу вона повернула державі і щиро кається в скоєному. Просила задовольнити її клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження.
Представник потерпілого ОСОБА_6 не заперечувала щодо задоволення заявленого клопотання.
Прокурор підтримав в судовому засідання дане клопотання.
За таких обставин очевидно, що дії ОСОБА_5 були умисними і мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Як встановлено судом, обвинувачена ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості. Обвинувачена раніше не судима, злочин вчинила вперше. ОСОБА_5 повністю визнала свою вину, щиро покаялася у вчиненні злочину, активно сприяла його розкриттю, а саме - на досудовому слідстві повністю визнавала свою вину, давала правдиві покази, не намагалася уникнути відповідальності. Крім того, вона добровільно та повністю відшкодувала завдані її діями збитки.
Відповідно до п. 3 Постанови № 12 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
На підставі наведених обставин, наявні визначені ст. ст. 44, 45 КК України умови для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. 45 КК України, ст. 284, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в зв`язку з дійовим каяттям обвинуваченої, на підставі ст. 45 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2018 року за № 0000308 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1