Справа № 307/873/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12.06.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Закарпатської області на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2017 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , України, раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст.286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_6 покладено обов`язки повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтись в цей орган для реєстрування.

Цивільний позов ухвалено задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 70000 (сімдесят тисяч) гривень в відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Згідно встановлених судом обставин, ОСОБА_6 16 березня 2017 року, близько 07 годині 45 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21104» державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись в селі Нересниця, Тячівського району, по вулиці Шевченка у напрямку центру села Нересниця, діючи в супереч вимог п.п. 1.5, 2.9 «а» 12.1 Правил дорожнього руху України, під час руху на заокругленні дороги ліворуч, не вибрав безпечну швидкість руху, напроти будинку № 3 різко загальмував, у результаті чого автомобіль розвернуло та боком винесло на зустрічну смугу руху та на ліве узбіччя, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді обширної скальповано-рваної рани правої гомілки з множинними уламковими переломами обох кісток гомілки з значним дефектом кісток та м`яких тканин, що трактується як неповна ампутація правої нижньої кінцівки, множинні садна лівого стегна, лівого гомілковоступневого суглобу та обличчя, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так як являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , порушує питання про скасування вироку щодо нього та ухвалення нового з призначенням більш суворого основного покарання. В обґрунтування свої вимог прокурор вказує на те, що ОСОБА_6 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, а тому призначене судом покарання саме із застосуванням ст.75 КК України є надто м`яким. Також вказує на те, що ОСОБА_6 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та захисника про законність і обґрунтованість судового рішення, представника потерпілої ОСОБА_8 , який також просив залишити вирок суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У відповідності до ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування і судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтуються на зібраних доказах, і такі сторонами не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобам, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючих відповідальність обставин та даних, що характеризують винну особу, і таке покарання є справедливим, достатнім для його виправлення і попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд врахував визнання вини, щире каяття останнього, добровільне часткове відшкодування шкоди потерпілій, як обставини, що пом`якшують покарання і належним чином вмотивував в цій частині своє рішення.

Ухвалюючи рішення про призначення ОСОБА_6 основного покарання суд належним чином мотивував, які саме обставини провадження або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що приводять до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і дають підстави для застосування ст.75 КК України.

Окрім цього, як вбачається з заяви, яка надійшла на адресу апеляційного суду, законний представник потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_9 жодних претензій до обвинуваченого не має, оскільки заподіяна шкода їй відшкодована у повному обсязі та просила його суворо не карати.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання не в повній мірі враховано тяжкість вчиненого злочину, а також те, що останній вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів не може визнати обґрунтованими.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області залишити без задоволення, а вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2017 року щодо ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена касаційним порядком безпосередньо до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: