Справа № 129/1846/18
Провадження по справі № 1-кп/129/380/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" вересня 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000215 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, водія ТОВ «Бершадське АТП 105027», на час скоєння поставленого за вину злочину перебувала на утриманні неповнолітня дитина (син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ), -

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

Установив:
Старшина ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період залученої до антитерористичної операції військової частини польова пошта НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 призначений наказом командира на посаду старшого водія 1-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти, в порушення ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України умисно, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без дозволу командирів та поважних причин, не з`явився вчасно на службу на 08 год. 30 хв. 15.10.2014 року до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , а саме не повернувся із лікування, яке останньому проводилось у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону у клініці гастроентерології у м. Вінниці, вул. Коріатовичів-185, та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 до 10:00 год. 21.08.2015 р. - часу добровільного прибуття до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад місяць.

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що він, будучи старшиною, військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період залученої до антитерористичної операції військової частини польова пошта НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 призначений наказом командира на посаду старшого водія 1-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, не повернувся до військової частини НОМЕР_1 із лікування, яке йому проводилось у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону у клініці гастроентерології у м. Вінниці, та перебував за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 і лише 21.08.2015 р. повернувся до військової частини для проходження військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти застосування до нього амністії, положень Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р., а також пояснив, що на час скоєння поставленого йому за вину злочину на його утриманні перебував неповнолітній син ОСОБА_5 2000 року народження.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, відсутність судимості, позитивну репутацію обвинуваченого.

За таких обставин суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо в умовах відбування покарання у виді позбавлення волі.

За змістом п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р. звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчинені умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Оскільки на час скоєння злочину ОСОБА_4 був і є батьком на той час неповнолітньої дитини, - свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого він не позбавлений батьківських прав, вчинив умисний злочин, передбачений ч.3 ст.407 КК України, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», погоджується на застосування до нього амністії, то він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ст.ст. 5, 85, 86 КК України.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого запобіжного заходу не обирати.

Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України,

Присудив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі на строк два роки у зв`язку з актом амністії на підставі п. в) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016році», ст.ст. 5, 85, 86 КК України.

Запобіжного заходу відносно засудженого не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: