АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/735/18 Справа № 711/7094/18 Категорія: ст.ст. 537, 539 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

засудженого в режимі

відеоконференції з Черкаської

виправної колонії № 62 ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника Черкаської

виправної колонії № 62 ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 серпня 2018 року про переведення засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу (одиночної камери) терміном на один місяць за допущені ним порушення встановленого порядку відбування покарання, -

в с т а н о в и л а :

23 серпня 2018 року в.о. начальника установи - арештного дому ДУ «ЧВК-№62» ОСОБА_10 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з поданням про переведення засудженого ОСОБА_7 , до приміщення камерного типу терміном на 3 місяці.

Клопотання вмотивовано тим, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання в установах характеризується негативно. Систематично допускає порушення вимог встановленого порядку відбування покарання. За допущені порушення 60 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них 11 разів був поміщений у ДІЗО установи та два рази переведений в ПКТ, жодне з накладених стягнень на даний час не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.

Також, засуджений ОСОБА_7 допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, яке виражалося в тому, що 16.08..2018 р. о 13 годині 10 хвилин, в розташуванні відділення № 9 начальником відділення № 9 підполковником внутрішньої служби ОСОБА_9 , у присутності заступника ЧПНУ старшого прапорщика вн. служби ОСОБА_11 та оперуповноваженого відділу лейтенанта вн. служби ОСОБА_12 , на підставі наказу № 2300/5-2013 Міністарства юстиції України та наказу № 30/5-2016 Міністерства юстиції України, було закріплене індивідуальне спальне місце засудженому ОСОБА_7 .

Підполковником вн. служби ОСОБА_9 , вимагалось, щоб ОСОБА_7 взяв усі свої спальні речі та зайняв закріплене за ним спальне місце. Однак, засуджений, законну вимогу начальника відділення № 9 не виконав в категоричній формі, хоча міг це зробити, та сказав йому, що він не буде її виконувати. Підполковником вн. служби ОСОБА_9 було роз`яснено засудженому , що він не виконує законну вимогу персоналу установи, та його дії є порушенням встановленого порядку відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_7 почав вести себе неадекватно по відношенню до полковника вн. служби ОСОБА_9 , в присутності інших засуджених відділення звертався до нього на «Ти», погрожував, ображав його гідність.

Приліжкова табличка з прізвищем засудженого ОСОБА_7 підполковником вн. служби ОСОБА_9 була поміщена на закріплене за даним засудженим спальне місце.

16.08.2018, о 22-30 годині, в ході проведення перевірки наявності засуджених відділення ВСВПР № 9 на своїх спальних місцях, та контролю за виконанням ними команди «Відбій», ЧПНУ майором вн. служби ОСОБА_13 було виявлено, що засуджений ОСОБА_7 був відсутній на своєму спальному місці та безцільно ходив по спальному приміщенню. Майором вн. служби ОСОБА_13 було роз`яснено засудженому суть порушення ним встановленого порядку відбування покарання, та вимагалось, щоб засуджений ОСОБА_7 зайняв закріплене за ним індивідуальне спальне місце. Але, засуджений ОСОБА_7 в категорічній формі відмовився виконувати законну вимогу майора вн. служби майора вн. служби ОСОБА_13 зайняти спальне місце, хоча міг це зробити.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 серпня 2018 року задоволено частково подання виконуючого обов`язки начальника арештного дому ДУ «ЧВК-№62» ОСОБА_10 , застосовано до засудженого ОСОБА_7 стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу строком на один місяць.

Суд своє рішення мотивував тим, що засуджений неодноразово порушував режим утримання, має стягнення, застосовані інші заходи впливу не дали результату і поведінка засудженого не змінилась.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та скасувати дисциплінарне стягнення, яке накладено відносно нього у вигляді переведення до приміщення камерного типу строком на 1 місяць, мотивуючи свої вимоги тим, що вимога представників установи щодо зайняття ним іншого спального місця суперечить Правилам внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, а також адміністрацією ЧВК №62 порушено вимоги ст. 135 КВК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 та представника Черкаської виправної колонії № 62 ОСОБА_9 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання в виді позбавлення волі, можуть застосовуватись стягнення, зокрема, переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Згідно з ч.1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Частиною 9 ст. 134 КВК України передбачено, що стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Згідно ч.6 ст.135 КВК України поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Відповідно до ч. 13 ст. 134 КВК України засуджений може оскаржити накладене на нього стягнення, однак подання скарги не зупиняє виконання стягнення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_7 за період утримання в СІЗО м. Чернігів та відбування покарання у Бориспільській ВК № 119 та «ЧВК-№62» заохочень не мав, близько 60 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання, в тому числі - 11 разів був поміщений у ДІЗО установи та два рази переведений в ПКТ , стягнення на даний час не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.

Згідно характеристики, наданої «ЧВК-№62», за час відбування покарання в установі з 20.01.2018 характеризується негативно, допускає порушення режиму відбування покарання, за що 11 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, з яких двічі був поміщений до ДІЗО установи, жодне із накладених стягнень на даний час не знято та не погашено у встановленому законом порядку, та не має жодного заохочення. Допущені порушення виражались у невиконанні обов`язків чергового по камері, нетактовній поведінці, невиконанні законних вимог персоналу установи, невиконанні розпорядку дня установи. По прибуттю до установи не працевлаштований через відсутність бажання працювати.

У відношенні до працівників адміністрації установи свідомо допускає випадки не виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань. Підтримує стосунки з засудженими негативної спрямованості та намагається домінувати в їх колі. Своєю поведінкою здійснює негативний вплив на інших засуджених відділення. За час відбування покарання свідомо уникає виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань та перекладає їх виконання на інших засуджених. Зовнішній вигляд та своє спальне місце намагається утримувати в чистоті та порядку. На заходи виховного та профілактичного характеру не реагує, належні висновки для себе не робить.

Перебуває на профілактичному обліку установи як особа, схильна до злісної непокори вимогам адміністрації та дій, що дезорганізують роботу УВП (Протокол №3 від 02.04.2018)

Враховуючи вищевикладене, негативну поведінку засудженого під час відбування покарання, безуспішність застосування інших заходів дисциплінарного впливу, які були 60 разів застосовані до ОСОБА_7 , однак не вплинули позитивно на засудженого, та останній не став на шлях виправлення, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення клопотання адміністрації та поміщення засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу на один місяць. Колегія суддів вважає, що накладення у конкретному випадку стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) є виправданим та доцільним.

Твердження засудженого ОСОБА_7 про те, що вимога представника установи на зайняття ним конкретного спального місця є незаконною, не узгоджується з Положенням про відділення соціально-психологічної служби.

Так, відповідно до пункту 5 Розділу 2 Положення «Про відділення соціально-психологічної служби» від 04.11.2013, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2300/5 від 04.11.2013, начальник відділення соціально-психологічної служби має право закріплювати за засудженими індивідуальні спальні місця та місця для збереження особистих речей і продуктів харчування.

На виконання вказаної норми начальником відділення ОСОБА_9 було закріплене індивідуальне спальне місце за засудженим ОСОБА_7 , однак останній відмовився виконати законну вимогу представника установи, що є порушенням встановленого порядку відбування покарання.

Посилання засудженого ОСОБА_7 на те, що однією з причин відмови зайняти інше спальне місце було те, що на запропонованому ліжку матрац перебував в антисанітарному стані, є безпідставними, оскільки, як пояснив ході апеляційного розгляду представник ЧВК № 62 ОСОБА_9 , в разі зміни закріпленого за засудженим спального місця, змінюється лише залізне ліжко, матрац та подушка залишаються ті ж самі.

Доводи засудженого ОСОБА_7 про порушення адміністрацією ЧВК № 62 вимог ст. 135 КВК України, а саме : неповідомлення його представником установи про місце проведення дисциплінарної комісії є також безпідставними, оскільки відповідно до ч.4 вказаної статті - особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення, що й було зроблено адміністрацією ЧВК №62, про що свідчить письмове повідомлення, яке останній відмовився підписувати, про що було складено відповідний акт (19, 20).

Посилання засудженого ОСОБА_7 на порушення його права на захист під час проведення дисциплінарної комісії, оскільки він просив залучити захисника для захисту його інтересів, на що йому було відмовлено, є надуманим і спростовується звукозаписом проведення засідання дисциплінарної комісії, приєднаного до матеріалів кримінального провадження, відповідно до якого в ході проведення засідання від засудженого не надходили клопотання про залучення захисника.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 серпня 2018 року щодо ОСОБА_7 є законною і обґрунтованою, та відсутні підстави для її скасування, як того просить засуджений в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 серпня 2018 року залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 серпня 2018 року про переведення засудженого ОСОБА_7 до приміщення камерного типу (одиночної камери) терміном на один місяць за допущені ним порушення встановленого порядку відбування покарання залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :