Справа № 199/4935/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2018 року листопада місяця 12 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання засудженої

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська (Дніпро), громадянки України, із середньою освітою, офіційно не працюючої, розлученої, маючої неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої,

про відстрочку виконання вироку до досягненням дитини трирічного віку,

за участю : прокурора ОСОБА_6 ; засудженої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2018 ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 71 КК України у вигляді 1 року 1 місяця позбавлення волі. Зазначений вирок не оскаржувався та набрав законної сили 31.08.2018.
24.10.2018 до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженої ОСОБА_3 про відстрочку виконання вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2018 до досягненням її дитини - ОСОБА_5 трьох років. В обґрунтування свого клопотання ОСОБА_3 вказала, що вона засуджена за злочин середньої тяжкості, має малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_3 підтримала своє клопотання та просила задовольнити його, вказавши, що крім цього має невиліковні хвороби: ВІЧ та гепатит С.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання засудженої, оскільки остання не надала суду належних доказів щодо місця проживання дитини, її ролі у вихованні доньки та доказів, що дитину ні з ким залишити.
Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 КПК України, має право вирішити питання про відстрочку виконання вироку.
Пунктом 2 частини 1 статті 536 КПК України передбачено, що виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі вагітності засудженої або за наявності у неї малолітньої дитини - на час вагітності або до досягнення дитиною трьох років, якщо особу засуджено за злочин, що не є особливо тяжким.
Зі змісту вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2018 встановлено, що при призначенні ОСОБА_3 покарання судом поряд з іншими обставинами враховано наявність на її утриманні неповнолітньої доньки.
З наданої суду довідки з КП «Жилсервіс-2» стало відомо, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживають ОСОБА_3 , 1980 року народження, ОСОБА_5 , 2017 року народження, та ОСОБА_7 , 1960 року народження. На утриманні ОСОБА_3 знаходиться малолітня донька ОСОБА_5 .
Суд критично ставиться до інформації про утримання дитини засудженою ОСОБА_3 , оскільки остання особисто пояснила в судовому засідання, що вона не працює та немає офіційного джерела доходу, знаходилась тривалий час у реабілітаційному центрі та проходила курс психо-адапційної реабілітації. Крім цього, вона має ще сина: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає із батьком.

На переконання суду, обставини, щодо спільного проживання із дитиною, знаходження її на утриманні, роль у вихованні неповнолітньої доньки повинно бути документально підтверджено довідкою з Управління-служби у справах дітей відповідної районної ради, які відвідують місця проживання та складають акт обстеження умов проживання та роблять висновок про знаходження на утриманні дитини. Зазначений документ в матеріалах клопотання відсутній та при розгляді справи не наданий засудженою.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 в минулому притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності, злочин, за який її засуджено до реального позбавлення волі, вона вчинила у період іспитового строку, визначеного їй за попереднім вироком суду.
Отже, системні факти засудження ОСОБА_3 за скоєння умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності не свідчать про те, що остання стала на шлях виправлення, а в сукупності з тим, що вона ніде не працює та законних джерел доходів не має, вказує на відсутність підстав для застосування до неї вимог закону щодо відстрочки виконання вироку з підстави наявності у неї неповнолітньої дитини, оскільки зазначена обставина сама по собі не є особливою в контексті вимог ст.536 КПК України, яка дозволяє відстрочити виконання вироку суду.
Також суд зважує й на ту обставину, що до складу сім`ї засудженої ОСОБА_3 входять повнолітні члени, тому до вирішення службою у справах дітей питання влаштування малолітньої доньки чи встановлення над нею піклування, дитина без нагляду залишена не буде.
В судовому засіданні засуджена посилалась на наявність в неї тяжких невиліковних хвороб: ВІЧ і гепатит С та необхідність лікування, але суд не може прийняти це до уваги, оскільки необхідність тривалого лікування та неможливість його отримання в місцях позбавлення волі документально не підтверджено, а наявна лише довідка про наявність таких хвороб
Крім цього на наявність невиліковних хвороб засуджена не посилалась в своєму письмовому клопотанні про відстрочку виконання вироку, а посилалась лише на те, що утримує малолітню доньку.

Таким чином, виходячи з вище наведеного, суд вважає, що ОСОБА_3 не надала суду вагомих доказів для задоволення клопотання про відстрочку виконання вироку, тому клопотання засудженої задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.536, 537 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_3 про відстрочку виконання вироку до досягненням дитини трирічного віку відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя 12.11.2018