В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року м. Шаргород Вінницької області

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
справа №152/652/18
провадження 1-кп/152/67/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргород Вінницької області в залі суду матеріали кримінального провадження №0000081 від 04.04.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 26 березня 2018 року приблизно о 18 годині прийшов до домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване в АДРЕСА_2 , де спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вживали спиртні напої. У ході розпиття спиртних напоїв ОСОБА_3 помітив на столі в кімнаті належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки "SAMSUNG" моделі "GT 1201" чорного кольору, який попросив подарувати йому, однак ОСОБА_5 відповів відмовою. Після цього, у вечірній час, будучи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 ліг спати в приміщенні літньої кухні домогосподарства ОСОБА_5 27 березня 2018 року приблизно о 8 годині, ОСОБА_3 , прокинувшись, зайшов до будинку, де в кімнаті на столі побачив мобільний телефон марки "SAMSUNG" моделі "GT 1201" з корпусом чорного кольору, який вирішив викрасти. Після цього, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки "SAMSUNG" моделі "GT 1201" з корпусом чорного кольору, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2270/18-21 від 20.04.2018 року 193,92 грн., після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 193,92 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не заперечував факту крадіжки, вчиненої при вище наведених обставинах, розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати. Запевняв суд, що усвідомив свою протиправну поведінку і готовий понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Суду показав, що 26 березня 2018 року приблизно о 18 годині, він перебував в домогосподарстві ОСОБА_5 , в АДРЕСА_2 , де спільно з ним та з ОСОБА_6 вживали спиртні напої. У ході розпиття спиртних напоїв він помітив на столі в кімнаті мобільний телефон марки "SAMSUNG", який попросив ОСОБА_5 подарувати йому, однак той відмовив. Після цього, у вечірній час, будучи в стані алкогольного сп`яніння, він ліг спати в приміщенні літньої кухні. Наступного дня вранці прокинувшись, зайшов до будинку, де побачив на столі мобільний телефон марки "SAMSUNG", викрав його і покинув домогосподарство ОСОБА_5 . В телефон заклав свою сім карту і використовував його на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно сторони судового провадження розуміють зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 у суду немає. Суд також роз`яснив обвинуваченому та потерпілому, що у такому разі вони позбавляються права оскаржувати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в тому, що він 26 березня 2018 року приблизно о 18 годині, прийшов до домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване в АДРЕСА_2 , де спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вживали спиртні напої. У ході розпиття спиртних напоїв ОСОБА_3 побачив на столі в кімнаті належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки "SAMSUNG" моделі "GT 1201" з корпусом чорного кольору, який попросив подарувати йому, на що ОСОБА_5 не погодився. Після цього, у вечірній час, будучи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 ліг спати в приміщенні літньої кухні домогосподарства ОСОБА_5 27 березня 2018 року приблизно о 8 годині, ОСОБА_3 , прокинувшись, зайшов до будинку, де в кімнаті на столі виявив мобільний телефон марки "SAMSUNG" моделі "GT 1201" з корпусом чорного кольору, який вирішив викрасти. Після цього шляхом вільного доступу, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів таємно викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки "SAMSUNG" моделі "GT 1201" з корпусом чорного кольору, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №2270/18-21 від 20.04.2018 року 193,92 грн., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 193,92 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), органами досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 Шаргородським районним відділом з питань пробації Центрально-Західного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 30.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1 разом за матір`ю ОСОБА_7 у житловому будинку померлого батька ОСОБА_8 , має середню освіту. На даний час ніде не працює, займається тимчасовими заробітками в межах села. Не одружений, дітей на утриманні не має. Інколи зловживає спиртними напоями. З людьми з антисоціальною поведінкою зв`язків не підтримує. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Відповідно до довідки-характеристики Плебанівської сільської ради, ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, скарги на його поведінку до сільської ради не надходили. Обвинувачений висловлює свої плани на майбутнє: одружитися, офіційно працевлаштуватися. Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства (обмеження або позбавлення волі на певний строк або арешту) можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (а.п. 20 -22).

З урахуванням обставин кримінального провадження, даних про особу ОСОБА_3 , досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до частини 3 статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе в умовах застосування до нього покарання у виді громадських робіт.
Речові докази по даному кримінальному провадженню згідно з положеннями ст. 100 КПК України підлягають поверненню потерпілому.

За правилами ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 286 гривень.
Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.
Керуючись ст. 368, ч.1 ст. 369, ст.ст. 373-376 КПК України суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: мобільний телефон марки "SAMSUNG" моделі "GT 1201", який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1