УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 623/3323/17

провадження № 51-9474ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2018 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
За вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 лютого 2018 року засуджено: ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 ККОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього відповідні обов`язки, передбачені ст. 76 КК; ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 ККОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього відповідні обов`язки, передбачені ст. 76 КК.
Апеляційний суд Харківської області вироком від 22 серпня 2018 року, під час розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, в частині призначення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 покарання скасував вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 і постановив новий, яким визнав ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК та призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
У касаційній скарзі прокурор, вказуючи на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного ОСОБА_4 покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого внаслідок м`якості, просить скасувати вирок апеляційного суду відносно ОСОБА_4 та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
У поданій касаційній скарзі прокурор не обґрунтував у чому саме полягало неправильне застосування судом апеляційної інстанції закону України про кримінальну відповідальність, з огляду на положення ст. 413 КПК та зважаючи на приписи ст. 75 КК у їх взаємозв`язку.
Крім того, скарга прокурора не містить обґрунтування щодо явної несправедливості призначеного засудженому покарання, з огляду на тяжкість вчиненого ним злочину, обставинами його скоєння та даним про його особу внаслідок м`якості, з урахуванням положень ст. 414 КПК та приписів статей 50, 65 КК, а також зважаючи на те, що прокурором у касаційній скарзі не оскаржується визначений судом вид і розмір призначеного засудженому покарання.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу прокурора без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3