Справа № 182/7583/14-к
Провадження № 1-кп/0182/321/2018
У Х В А Л А
Іменем України

14.06.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
судді ОСОБА_1
за участю
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції м. Нікополі, матеріали кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст.307, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_4 за ч.2 ст. 307 КК України -

прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 . За думкою прокурора, існують ризики того, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, може переховуватись від суду та може чинити тиск на свідків.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 зазначила, що обвинувачений тривалий час тримається під вартою, ризики, зазначені прокурором не доведені. Захисник просив суд обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що він має незадовільний склад здоров`я, але має міцні соціальні зв`язки він проживає разом з матір`ю, у нього є сестра, має постійне місце проживання.

Вислухавши думку сторін, суд приходить до наступних висновків :

ОСОБА_3 обвинувачується в скоєні тяжких кримінальних правопорушень.

Обвинуваченому 20.08.2015р. був змінений запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, але після цього, до Нікопольського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 307 КК України.

За новим обвинуваченням 18.04.2016р. Ніжуга був затриманий і тримається під вартою до теперішнього часу.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 28.06.2018р. кримінальні провадження об`єднані.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 суд бере до уваги наступне:

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення;

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.

Під час розгляду клопотання обвинуваченого про заміну запобіжного заходу судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Кримінальне провадження призначалося до розгляду неодноразово. Прокурором, в порушення статті 23 КПК України, не забезпечена явка свідків обвинувачення та не надано доказів на підтвердження поважності причини неявки свідків.

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме: тримання ОСОБА_3 під вартою протягом 2 років, наявність постійного місця реєстрації та проживання, а також недоведення стороною обвинувачення ризику переховування обвинуваченого від судового слідства, суд вважає за можливим змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 відмовити

Клопотання обвинуваченого - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Застосувати у відношенні ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобов.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-заборонити ОСОБА_3 цілодобово залишати своє фактичне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1

-за першим викликом чи вимогою, з`являтися до суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_3 - до 13 серпня 2018 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити з під варти в залі суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання Нікопольському міському ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Суддя: ОСОБА_1