Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 518/1131/18
Провадження № 1-кс/499/228/18
У Х В А Л А

Іменем України

"21" серпня 2018 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню за №0000279, внесеного до ЄРДР від 10.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню за №0000279, внесеного до ЄРДР від 10.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, 10.08.2018 року до Ширяївського ВП надійшло повідомлення від чергового-помічника начальника установи ШВЦ №111, про те, що 10.08.2018 року біля 02:00 години під час перевірки на робочому місця охоронця ОСОБА_5 в охоронному приміщенні току ШВЦ №111 було виявлено медичний шприц з рідиною прозорого кольору, ззовні схожою на наркотичний засіб.
Вищезазначена річ була тимчасово вилучена з метою подальшого проведення судових експертиз та інших слідчих дій, для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, речі передані на зберігання до кімнати речових доказів Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.

За даним фактом СВ Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області внесене відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000279 від 10.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Прокурор надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні клопотання наполягав.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема,: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим доведено, що вилучені речі на робочому місці ОСОБА_5 , а саме п`яти міліграмовий шприц з прозорою рідиною 1,5 міліграма- може бути визнаним речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України та обґрунтована необхідність заборони у користуванні та розпорядженні зазначеним майном, оскільки існує ризик того, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, втрачене, використане, перетворене, відчуджене, передане, може зникнути, що призведе до втрати слідів, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи вище наведенні ризики відносно вилученого майна як доказу у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що його втрата або зникнення значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права володіння завданням даного кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Ширяївського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню за №0000279, внесеного до ЄРДР від 10.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно по кримінальному провадженню за №0000279, внесеного до ЄРДР від 10.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме на: полімерний експертний пакет №0001472, який опечатаний та скріплений підписами, в якому знаходиться п`яти міліграмовий шприц з прозорою речовиною в кількості півтора міліграма.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1