Провадження № 1-кп/742/22/18
Єдиний унікальний № 735/1222/13
У Х В А Л А

16 серпня 2018 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуках скаргу на дії слідчого та клопотання ОСОБА_9 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000012 від 24.12.2012 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 375, ч. 1 ст. 376-1 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч. 2 ст. 368 КК України про повернення автомобіля ,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 24.12.2012 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 375, ч. 1 ст. 376-1 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч. 2 ст. 368 КК України з Апеляційного суду Чернігівської області після визначення підсудності.
В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_9 оскаржив дії слідчого Глухівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_10 щодо вилучення автомобіля та заявлено клопотання про передачу легкового автомобіля BMW X6 д/н НОМЕР_1 , який був вилучений відповідно до протоколу обшуку від 23.03.2011 року вказуючи на те, що в рамках порушеного кримінального провадження слідчим Глухівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_10 відповідно до протоколу обшуку від 23.03.2011 року безпідставно був вилучений легковий автомобіль BMW X6 д/н НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності та було доставлено до УБОЗ України в Сумській області за адресою м. Суми, вул. Покровська 5, але слідчим було порушено вимоги ч.4 ст.126 КПК України (1960 р.) не складено протокол передачі автомобіля на зберігання відповідальній службовій собі. Також автомобіль BMW X6 д/н НОМЕР_1 не мав слідів вчинення злочину та невизнаний речовим доказом. В подальшому відповідно до протоколу огляду від 26.03.2011 року в порядку ст.ст. 190, 191 КПК України (1960 р) слідчим проведено огляд його майна автомобіля BMW X6 д/н НОМЕР_1 та переміщено в межах штраф майданчика, але не вказано якого саме штраф майданчика та невідома його адреса. Також відсутня особа, що прийняла майно (автомобіль) на відповідальне збереження, а саме кому було передано автомобіль, чим знову було грубо порушено слідчим вимоги ст. 126 КПК України (1960 р.) Крім того 08.07.2015 року відповідно до листа заступника прокурора Сумської області ОСОБА_11 , який не мав права виносити процесуальне рішення після скерування обвинувального акту до суду 22.05.2013 року було незаконно зобов`язано УМВС в Сумській області перемістити автомобіль BMW X6 з території УБОЗ зв`язку з ліквідацією підрозділу УБОЗ УМВС України в Сумській області для відповідального збереження без складення відповідних документів. 09.07.2015 року без складання актів прийому передачі автомобіль BMW X6 з території ліквідованого УБОЗ УМВС України в Сумській області в м. Суми по вул.. Петропавлівська переміщено до Сумського місцевого відділу міліції (поліції) м. Суми вул.. Охтирська 14 під час поміщення на даний майданчик не складено документів огляду автомобіля. Автомобіль перебуває з 21.03.2011 року по теперішній час на територіях відділів УБОЗ, УДАЇ, поліції м. Суми під відкритим небом в різних погодних умовах, що призводить до ряду пошкоджень лакофарбового покриття, колеса спущені, запчастини автомобіля розукомплектовані, опечатування дверей автомобіля пошкоджено знято. Завдяки незаконним діям слідчого Глухівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_10 вилучено легковий автомобіль BMW X6 д/н НОМЕР_1 без законних підстав. Зазначене вилучення перешкоджає вільній реалізації прав та законних інтересів скаржника та вилучення його майна порушує право власності, обмежує право володіння, користування і розпорядження його майном, що суперечить вимогам ст. 41 Конституції України, приписам Конвенції про захист прав та свобод людини. На підставі вище викладеного просить суд визнати дії старшого слідчого Глухівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_10 відповідно до протоколу обшуку від 23.03.2011 року, щодо вилучення легкового автомобіля BMW X6 д/н НОМЕР_1 незаконними та передати даний автомобіль для збереження та використання власнику ОСОБА_9 .
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали клопотання про повернення автомобіля та просили суд його задовольнити.

Прокурор та потерпілий вважають, що легковий автомобіль BMW X6 д/н НОМЕР_1 , який був вилучений слідчим відповідно до протоколу обшуку від 23.03.2011 року та визнаний речовим доказом в рамках даного кримінального провадження не може бути повернутим обвинуваченому, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Заслухавши обвинувачених, захисників, прокурора, потерпілого дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку:

Як вбачається із копії протоколу обшуку від 23.03.2011 року автомобіль BMW X6 д/н НОМЕР_1 вилучений та доставлений до УБОЗ УМВР України в Сумській області (м. Суми вул.. Покровська 9) ( т. 17 а.к.п. 44-45)

Згідно постанови старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_12 від 21 березня 2011 року вбачається, що накладено арешт на легковий автомобіль BMW X6 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), який належить ОСОБА_9 (т. 9 а.к.п. 266-267)

Відповідно до ст.126 КПК України (1960 р.) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна проводиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Майно, на яке накладено арешт, описується і може бути передане на зберігання представникам підприємств, установ, організацій або членам родини обвинуваченого чи іншим особам.

Враховуючи вищевикладене, суд не вважає дії слідчого незаконними.

Відповідно до п.9 Перехідних положень КПК України - запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст.126 КПК України (1960 р.) - накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба, а відповідно до ст.324 КПК України суд при постановленні вироку вирішує, що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації.

Щодо доводів скаржника про передачу йому на зберігання і використання арештованого майна, то суд також не знаходить для цього підстав, оскільки це питання вирішується при винесені вироку

На підставі викладеного та керуючись ст. 126 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

скаргу на дії слідчого та клопотання ОСОБА_9 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000012 від 24.12.2012 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 375, ч. 1 ст. 376-1 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч. 2 ст.0 368 КК України про повернення автомобіля залишити без задоволення.

Суддя ОСОБА_1