справа №619/3510/18
провадження №1-кп/619/507/18
ВИРОК
іменем України

30 жовтня 2018 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складі:головуючого суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченої захисникаОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дергачі кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001277 від 09.08.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки с. Руська Лозова Дергачівського району Харківської області, громадянки України, освіта неповна вища, вдови, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої АДРЕСА_1 , раніше судимої 29.01.2013 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст. 296 ч. 1 КК України до трьох років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на два роки; 10.09.2014 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст.ст. 309 ч. 1, 71 КК України до двох років одного місяця позбавлення волі; 26.02.2015 року Дергачівським районним судом Харківської області за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 70 КК України до трьох років трьох місяців позбавлення волі; звільненої 19.11.2017 року від відбування покарання повністю,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України.

ВСТАНОВИВ:
Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 06.11.2017 відносно ОСОБА_4 був встановлений адміністративний нагляд строком на один рік шість місяців за місцем мешкання, з якою остання була ознайомлена, що засвідчено її розпискою та остання була попереджена про кримінальну відповідальність за порушення адміністративного нагляду. При цьому до ОСОБА_4 були встановлені обмеження у вигляді заборони виходу з будинку (квартири) за місцем проживання у визначений час, який не може перевищувати 8 годин на добу з 22.00 год. до 6.00 год. наступного дня; заборони перебування у барах, ресторанах та інших торгівельних закладах, які реалізують спиртні напої на розлив; заборони виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі Харківської області; зобов`язання прибувати в період нагляду два рази на місяць до співробітника в територіальному органі внутрішніх справ, який проводить реєстраційну відмітку.
В період часу з 06.12.2017 по 25.04.2018 ОСОБА_4 , маючи умисел на порушення правил адміністративного нагляду, діючи з прямим умислом, в порушення вимог п. а ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 самовільно залишила визначене їй місце мешкання, а саме АДРЕСА_1 , та за вказаним місцем проживання без поважних причин була відсутня, змінивши місце мешкання на адресу: АДРЕСА_2 , не повідомивши Дергачівський ВП ГУНП в Харківській області. Окрім того, ОСОБА_4 не прибула у визначений строк до органу поліції на реєстрацію в період з 02.05.2018 по теперішній час, чим вчинила злочин проти правосуддя та ухилилася від адміністративного нагляду.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 , які виразилися в самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, суд кваліфікує за ст. 395 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 з захисником ОСОБА_5 просили про затвердження угоди про визнання винуватості, яка укладена 20 серпня 2018 року.

Суд дійшов до висновку про затвердження угод про визнання винуватості з наступних мотивів.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно укладеної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Приймаючи до уваги щире каяття ОСОБА_4 та активне сприяння розкриттю злочину, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 395 КК України у виді одного місяця арешту. Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є: а) для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку. Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст. 424 КПК України, роз`яснені і є зрозумілими. б) для обвинуваченого - відмова від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України. Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів ОСОБА_4 роз`яснено і є зрозумілими. Обвинувачена розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь-якого положення укладеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Обвинувачена розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 указала, що вона цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, крім того зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодна з видом покарання, яке до неї буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Суд шляхом опитування обвинуваченої, захисника, прокурора у судовому засіданні переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, угода про визнання винуватості, яка укладена 20 серпня 2018 року між прокурором Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України та КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, які передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Речових доказів та судових витрат у справі не має.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 468, 474, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Угоду від 20 серпня 2018 року по кримінальному провадженню №0001277 від 09.08.2018 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України та призначити їй покарання у виді одного місяця арешту.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченою, її захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1