ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/38/18 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000786 від 11.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України,

в с т а н о в и л а:

13.09.2018 старший слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 за погодженням прокурора відділу прокуратури Харківської області звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
В клопотанні слідчий зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, строком до 7 років. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, як окремо, так і усіма у сукупності, а саме: протоколами допиту потерпілої ОСОБА_10 , свідків, огляду місця події; довідками Зміївської ЦРЛ щодо тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілою ОСОБА_10 .
Як на підставу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вказував наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи тяжкість покарання за скоєний ним злочин; ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; також підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Вказане свідчить, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000786 від 11.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України.
Застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) на 60 днів до 10 листопада 2018 року включно, без визначення застави.
Не погодившись із ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, та визначити заставу.
В обґрунтування зазначив, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Зокрема, судом не встановлено наявність ризиків, передбачених пунктів 1-5 частини 1 статті 177 КПК України та виключена можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, з посиланням на відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків.
Не взято до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, офіційно працевлаштований, веде нормальний спосіб життя, алкогольними напоями не зловживає, наркотичні засоби не вживає, із сусідами та оточуючими має нормальні стосунки, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, при затриманні опору не чинив, вогнепальної зброї при собі не мав.
Крім того, слідчий суддя, а також слідчий взагалі не аналізували та не розглядали можливості обрання будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий судді, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На думку колегії суддів, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує старший слідчий відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000786 від 11.09.2018, в якому ОСОБА_8 12.09.2018 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 КК України.
Так, судом першої інстанції встановлено та перевірено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, із застосуванням вогнепальної зброї, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та потерплих по даному кримінальному провадженню, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому доводи апелянта на відсутність існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, є безпідставними, оскільки суперечать матеріалам справи.
Крім цього, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 тяжкого кримінального правопорушення в сфері злочинів проти громадського порядку та моральності, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_8 не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі адвокат щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_8 підозри спростовані матеріалами кримінального провадження та не свідчать про прийняття слідчим суддею необґрунтованого рішення. Слідчим суддею враховані положення статей 177, 178 КПК України, дані про особу, додані слідчим до клопотання докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.
Судова колегія вважає безпідставні посилання в апеляційній скарзі на можливість призначення підозрюваному ОСОБА_8 застави, оскільки останній має офіційне працевлаштування, міцні соціальні зв`язку, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, оскільки доказів щодо працевлаштування ОСОБА_8 матеріали справи не містять.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 чи призначення іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.
Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Керуючись ч.2 ст. 376,ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 відхилити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13 вересня 2018 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді