Справа № 452/2273/17
Провадження № 1-кп/452/14/2018
ВИРОК
Іменем України

31 травня 2018 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі Львівської області кримінальне провадження № 0001478 про обвинувачення

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Миколаїв Миколаївської області, жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз 26.01.2012 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 (чотирьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 17.11.2016 року, приблизно о 20 год. 20 хв., перебуваючи на прилеглій території залізно-дорожнього вокзалу м. Самбора, що у
м. Самбір Львівської області по вул. Завокзальній, 1, а саме зі сторони розташування колій, підійшов до ОСОБА_6 та попросив у нього мобільний телефон, щоб здійснити дзвінок. Після чого, повертаючи мобільний телефон потерпілому, побачив у зовнішній кишені його куртки грошові кошти, у зв`язку з чим у нього з корисливих мотивів та з власних спонукань, повторно виник умисел на відкрите викрадення чужого майна. Ставлячи у зовнішню кишеню куртки потерпілого мобільний телефон марки «Нокіа 1280» чорного кольору вартістю станом на 17.11.2016 року - 180 грн. із наявною у ньому сім-картою мобільного оператора «Водафон» вартістю станом на 17.11.2016 року - 50 грн., він різко відкрито витяг його назад разом із грошовими коштами в сумі 30 грн. та побіг до виходу з території вокзалу, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 260 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 17.11.2016 року близько 20 год. на території залізно-дорожнього вокзалу м. Самбора підійшов до ОСОБА_6 та попросив у нього мобільний телефон, щоб здійснити дзвінок. Коли повертав мобільний телефон ОСОБА_6 , у зовнішній кишені його куртки побачив грошові кошти, які захотів викрасти. Під час того, як ставив телефон у кишеню куртки потерпілого, витягнув разом з телефоном і гроші в сумі 30 грн. та вибіг з території вокзалу. Заподіяну шкоду відшкодував. Під час розгляду даного кримінального провадження переховувався від суду, так як хотів погуляти.

Учасники судового провадження не оспорювали обставин винуватості

ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, а тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, урахувавши те, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у відкритому викраденні ним 17.11.2016 року мобільного телефону чорного кольору марки «Нокіа 1280» вартістю 180 грн. із наявною у ньому сім-картою мобільного оператора «Водафон» вартістю 50 грн. та грошових коштів в сумі 30 грн. що спричинило потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 260 грн., а тому кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 186 КК України є вірною відкрите викрадення чужого майна грабіж, вчиненого повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який негативно характеризується по місцю проживання, неодноразово судимий, останній раз 26.01.2012 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 4 (чотирьох) років 9 (дев`яти ) місяців позбавлення волі, яке відбув повністю, на шлях виправлення не став, переховувався від суду, у зв`язку з чим був двічі оголошений в розшук згідно ухвал Самбірського міськрайонного суду від 22.11.2017 року та 28.02.2018 року, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих вину обставин.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття за активне сприяння розкриттю злочину, думка потерпілого, який претензій не має, про що подав до суду письмову заяву, відшкодування заподіяної шкоди.

Беручи до уваги, що обвинувачений відшкодував заподіяну потерпілому майнову шкоду, потерпілий претензій до нього немає, злочин вчинив в період непогашеної судимості, на шлях виправлення не став, ухилявся від суду, вчинив злочин, що в силу ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, суд вважає за можливе обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України, як єдиний засіб перевиховання в умовах ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат по справі не має.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 29.04.2018 року, з моменту взяття його під варту.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1