Ухвала
Іменем України
14 серпня 2018 р.
м. Київ
Провадження № 51-8068 впс18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
розглянув подання Апеляційного суду Херсонської області про направлення кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000297 щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 407, ч.2 ст.413 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Суть питання та встановлені судом обставини
До Верховного Суду надійшло подання голови Апеляційного суду Херсонської області про вирішення питання щодо направлення кримінального провадження №0000297 відносно ОСОБА_5 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Подання мотивовано тим, що військовою прокуратурою Херсонського гарнізону Південного регіону України скеровано до Білозерського районного суду Херсонської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000297 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.4 ст. 407, ч.2 ст.413 КК України. Під час проведення підготовчого судового засідання Білозерським районним судом Херсонської області було встановлено, що кримінальне провадження надійшло до суду із порушенням правил територіальної підсудності, визначених ч.1 ст.32 КПК. Як вбачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні злочинів скоєних на території військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалась у АДРЕСА_1 , тобто поза межами територіальної юрисдикції Білозерського районного суду Херсонської області.

Мотиви Суду
Положеннями ч.1 ст.32 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Пунктом 1 частини 1 статті 34 КПК України передбачено передачу кримінального провадження на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Із обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_5 , проходячи військову службу за мобілізацією на посаді гранатометника відділення морської піхоти 2-ї роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , 14 січня 2016 року, діючи умисно, в порушення законодавства та статутних вимог, в умовах особливого періоду, самовільно залишив розташування цієї частини, яка дислокувалась у АДРЕСА_1 . В подальшому, матрос ОСОБА_5 у супроводі співробітників Військової служби правопорядку, 03.06.2016, прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась у АДРЕСА_1 .

Крім того , ОСОБА_5 14.01.2016 ,під час самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 , не передав ввірене йому для тимчасового користування інвентарне військове майно , яке знаходилось на балансі військової частини та підлягало поверненню до службової частини, під охорону добовому наряду та не помістив його до кімнати зберігання військового майна підрозділу, залишив його без нагляду, чим порушив правила збереження та використання ввіреного йому військового майна, що призвело до його втрати.
Визначальним у даному випадку є той факт, що більш тяжке кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.4 ст.407 КК України. Початковим моментом самовільного залишення є день, коли військовослужбовець самовільно покинув розташування військової частини чи місце служби. Злочин є закінченим у момент, коли військовослужбовець прибув до військової частини (до місця служби), або був затриманий, або з`явився з повинною до органу дізнання, слідчого або військового прокурора, або з`явився до військової комендатури чи військового комісаріату тощо.
В даному випадку місцем вчинення злочину є військова частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 , отже місце вчинення даного злочину чітко визначене.

Таким чином, відповідно до приписів ч. 1 ст. 32 КПК України, підсудність кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 відноситься до територіальної юрисдикції Центрального районного суду міста Миколаєва.

З урахуванням викладеного та положень статей 32, 34 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити подання Апеляційного суду Херсонської області і направити кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 до Центрального районного суду міста Миколаєва, для розгляду.
З цих підстав та керуючись ст. 34 КПК України Суд постановив:
Подання голови Апеляційного суду Херсонської області задовольнити. Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000297 щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 407, ч.2 ст.413 КК України,направити до Центрального районного суду міста Миколаєва, для розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6