справа № 208/5117/18
№ провадження 1-кс/208/1763/18
УХВАЛА
Іменем України

08 серпня 2018 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001206 від 24.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
встановив:
Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, просив накласти арешт на мобільний телефон NOMI i6030 IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , вилучений 07.08.2018 року у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та який належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Клопотання вмотивоване тим, що до Кам`янського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , про те, що невстановлена особа 20.07.2018 року приблизно о 21.10 год., перебуваючи поблизу буд. 33 по вул. Айвазовського в м. Кам`янському таємно шляхом вільного доступу викрала його майно, завдавши майнової шкоди. За вказаним фактом СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 24.07.2018 року внесені відомості до Єдиному реєстру досудових розслідувань за № 0001206, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. 07.08.2018 року громадянин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно надав для огляду та вилучення мобільний телефон NOMI i6030 IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 . Зазначений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні на підставі ст. 98 КПК України. Під час проведення досудового розслідування встановлено, що мобільний телефон NOMI i6030 IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 належить потерпілому ОСОБА_5 згідно наданих ним документів.
На думку слідчого, в ході досудового розслідування встановлено, що вилучений у ОСОБА_4 07.08.2018 року мобільний телефон NOMI i6030 IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001206 від 24.07.2018 року. Окрім того встановлено, що зазначений телефон належить ОСОБА_5 та був викрадений в нього 20.07.2018 року невстановленою особою, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, так як незастосування цього заходу спричинить можливість подальшого його приховання, пошкодження чи знищення та втрату речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження, а також з метою подальшого забезпечення відшкодування спричиненої потерпілому від кримінального правопорушення майнової шкоди. У судовому засіданні слідчий підтримала клопотання з підстав, зазначених у його мотивувальній частині.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З положень ч. 1 ст. 170 КПК України слідує, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України). Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування докази утворюють достатню сукупність для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна з метою збереження речового доказу, унеможливлення його приховання, пошкодження чи знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази органу досудового розслідування. Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон NOMI i6030 IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , вилучений 07.08.2018 року у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та який належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1