Справа№751/4956/18
Провадження №1-кс/751/2083/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2018 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, відносно якої вирішується питання про екстрадиційний арешт - ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за клопотанням заступника прокурора Чернігівської області старшого радника юстиції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючого у шлюбних відносинах з ОСОБА_10 проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Республіки Білорусь, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ).

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні Могильовського обласного суду знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні злочині, передбачених ч. 1 ст. 285, ч. 1 ст. 14, ч.4 ст. 328, ч. 4 ст. 328 КК Республіки Білорусь (незаконний обіг наркотичних засобів в складі організованої групи).

Ухвалою судової колегії по кримінальним справам Могильовського обласного суду від

21.02.2013 року ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а 26.03.2013 року оголошено його у розшук.

14.07.2018 року о 10 годині 20 хвилин розшукуваного затримано в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України співробітниками ВКП ЧВП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвалою Деснянського районного суду від 16.07.2018 року до ОСОБА_12 застосовано тимчасовий арешт на 40 діб до отримання запиту про видачу білоруської сторони.

До Генеральної прокуратури України надійшов запит компетентних органів Республіки Білорусь про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих ним злочинів. Згідно з запитом розшукуваний є громадянином Республіки Білорусь. Інкриміновані діяння за законодавством України відповідають кримінальним порушенням, передбаченим ст.ст. 255, 307 КК України, які є особливо тяжкими. Строки давності притягнення ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин згідно ст. 49 КК України не закінчилися.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з підстав викладених у клопотанні. Додатково зазначила, що ОСОБА_11 позбавлений статусу біженця і п. п. 16, 17 ст. 11 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» не пов`язують позбавлення статусу з оскарженням відповідного рішення. Наказ є чинним. Просила врахувати обставини залишення країни, обставини перетинання державного кордону поза пунктом пропуску і те, що міжнародний договір не передбачає іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання. Оскільки позбавлення статусу біженця було оскаржено в судовому порядку, а тому винесення наказу про визнання недійсним посвідчення біженця є незаконним і на ОСОБА_11 розповсюджуються норми ст. 13 Конвенції про статус біженців від 28.07.1951 р. та ст. 3 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». При цьому статус біженця в Україні ОСОБА_11 отримав у зв`язку із переслідуванням правоохоронними органами Республіки Білорусь у зв`язку із його приналежністю до ромської національності. Наявність у ОСОБА_11 статусу біженця є обставиною, яка згідно п.2 ч. 6 ст. 582 КПК України вказує на неможливість здійснення екстрадиції, а тому як затримання і подальше перебування останнього під вартою є істотним порушенням прав.

ОСОБА_13 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, підтримав захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого з особливо важливих справ головного слідчого управління слідчого комітету Республіки Білорусь від 23.01.2012 року притягнуто ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якості обвинуваченого у справі і пред`явлено йому обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 285, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 328, ч.4 ст. 328 КК Республіки Білорусь (а.п.7-12).

Ухвалою судової колегії по кримінальним справам Могильовського обласного суду від

21.02.2013 року ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартого (а.п. 15-57).

Ухвалою судової колегії по кримінальним справам Могильовського обласного суду від

26.03.2013 року ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено у розшук (а.п.13-14).

14.07.2018 року о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_13 затримано в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України співробітниками ВКП ЧВП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвалою Деснянського районного суду від 16.07.2018 року до ОСОБА_12 застосовано тимчасовий арешт на 40 діб до отримання запиту про видачу Білоруської сторони.

Інкриміновані діяння за законодавством України відповідають кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. ст. 255, 307 КК України, які є особливо тяжкими. Строки давності притягнення ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності за вчинення ним злочинів згідно ст. 49 КК України не закінчилися.

Згідно ст. 582 КПК України, затримання на території України особи, яка розшукується іноземною державою у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, здійснюється уповноваженою службовою особою. Дійсно ч.6 зазначеної статті визначено, що затримана особа негайно звільняється у разі, якщо: 1) протягом шістдесяти годин з моменту затримання вона не доставлена до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу тимчасового або екстрадиційного арешту; 2) встановлено обставини, за наявності яких видача (екстрадиція) не здійснюється. Проте порядок затримання таких осіб та розгляду скарг про їх затримання здійснюється відповідно до статей 206 та 208 цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно ч.2 ст. 589 КПК України, особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.

З досліджених в судовому засідання обставин, аналізу норм ст. 1, ст. 11 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» вбачається, що на громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 на день розгляду клопотання розповсюджується дія положень ст. ст. 2, 3 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", оскільки оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів міграційної служби Законом України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" передбачає продовження органами міграційної служби, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно ст. 584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що на день розгляду клопотання заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні підстави визначені ч.2 ст. 589 КПК України для видачі державі, біженцем якої він визнаний, а тому відсутні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи ( екстрадаційний арешт).

Оскільки слідчим суддею не встановлені підстави для застосування екстрадиційного арешту відносно громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ), згідно ст. ст. 202, 203, ч. 6 ст 582 КПК України слідчим суддею приймається рішення про негайне звільнення особи з під варти в залі судового засідання.

Згідно ч.13 ст. 584 КПК України, звільнення особи з-під екстрадиційного арешту слідчим суддею не перешкоджає повторному його застосуванню з метою фактичної передачі особи іноземній державі на виконання рішення про видачу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 60 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, п. f ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 202, 203, ч. 6 ст 582, ст. 584 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в застосуванні екстрадиційного арешту відносно громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за клопотанням заступника прокурора Чернігівської області старшого радника юстиції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Республіки Білорусь.

Звільнити негайно громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_8 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти в залі судового засідання Ново заводського районного суду м. Чернігова.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області.

Слідчий cуддя ОСОБА_1