Справа № 344/7063/18
Провадження № 1-кс/344/2839/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликався на те, що на початку жовтня 2017 року ОСОБА_4 , діючи умисно, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою вчинення розбійного нападу на господарство ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 . З цією метою, готуючись до скоєння даного злочину, вони придбали маски, рукавиці, скотч, полімерні хомути та 11.10.2017 на автомобілі марки Ауді А8 сірого кольору р.н. НОМЕР_1 прибули в смт. Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області. Близько 22.40 год. того ж для, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , одягнувши маски та рукавиці, озброївшись електрошокером, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою корисливого заволодіння чужим майном, шляхом взлому замка вхідних дверей проникли в приміщення житлового ОСОБА_9 , що по АДРЕСА_1 . Перебуваючи у будинку, вони із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої та погрозою застосування такого насильства, зв`язали полімерними хомутами та скотчем ОСОБА_9 , закрили її рот кляпом та під погрозою здійснити фізичну розправу та застосувати електрошокер, заволоділи ювелірними виробами із золота в кількості 5 найменувань та 30 виробами із срібла, чим спричинили матеріальну шкоду на загальну суму 11438,18 грн. Покинувши місце події, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи групою осіб, розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Також, як зазначається, в кінці листопада 2017 року ОСОБА_7 , отримав інформацію про те, що у квартирі АДРЕСА_2 , зберігається значна сума коштів, якою він вирішив заволодіти у злочинний спосіб. З цією метою ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 . Вказані особи, діючи умисно, будучи особами, що раніше вчиняли розбій, маючи намір направлений на отримання доходів для власного збагачення, відчуваючи свою безкарність у зв`язку із не розкриттям на той час раніше вчинених ними злочинів, набувши кримінального досвіду, вирішили вчинити розбійний напад на квартиру АДРЕСА_2 . Реалізовуючи свій незаконний умисел, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 почали готуватись до скоєння розбійного нападу. З цією метою вони придбали світловідбиваючі жилети, бейджі, щоб під виглядом працівників комунальних служб, за надуманим приводом, ввівши в оману потерпілих, проникнути до квартири, де із застосуванням до потерпілих насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, та погрозою застосування такого насильства, заволодіти майном потерпілих. Після цього, готуючись до вчинення злочину, у період часу із 27.11.2017 по 08.12.2017 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 почали проводити розвідувальні заходи спрямовані на встановлення конкретного місцезнаходження квартири, розпорядку дня власників, шляхів підходу та відходу, та інші дії спрямовані на успішне вчинення розбійного нападу.

Зазначено, що в подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , прибули 09.12.2017 року з м. Калуша до м. Івано-Франківськ на автомобілі «Мерседес» сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 , де на вул. Пасічній в м. Івано-Франківську пересіли в автомобіль марки Ауді А8 сірого кольору р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , в салоні якої знаходився ОСОБА_10 . В подальшому вищевказані особи, поїхали на АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 залишили вищевказаний автомобіль одягнувши на себе заздалегідь підшуканні, засоби для вчинення злочину, а саме оранжеві жилети із бейджами і раціями та попрямували до багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , де зайшли в четвертий під`їзд вказаного будинку з метою вчинення розбійного нападу на квартиру АДРЕСА_4 . ОСОБА_7 залишився в автомобілі спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб попередити спільників у випадку небезпеки та своєчасно покинути місце злочину. Однак вчинити розбійний напад на вказане помешкання того дня ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 не вдалось, оскільки жильці квартири АДРЕСА_4 залишили місце проживання, а у подальшому ОСОБА_7 був затриманий за скоєння інших злочинів.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечили клопотання, вказавши на його необґрунтованість та безпідставність наведених у ньому ризиків, просили відмовити у здоволенні клопотання, встановлено наступне.

Матеріалами клопотання встановлено, що у вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_5 , українець, громадянин України, раніше не судимий.

Матеріалами клопотання встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів свідків, протоколами проведення НСРД та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурором, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинений ним особливо тяжкий злочин; незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки після отримання копії матеріалів провадження підозрюваному відомі адреси проживання та контактні дані осіб, допитаних в якості свідків, потерпілого.

Враховуючи доводи обвинувачення та захисту слідчий суддя бере до уваги те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкимінованих йому кримінальних правопорушень.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні є тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також підвищена суспільна небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом із тим, відповідно до п. 1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання підлягає задоволенню без визначення розміру застави.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 22 липня 2018 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Ухвала слідчого судді діє до 22 липня 2018 року та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 29 травня 2018 року.