Справа №127/6000/16-к
Провадження №1-кп/127/365/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарі ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці об`єднане кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кокчетав Республіки Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

06.08.1993 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 141, ст. 17, ч. 2 ст. 141, ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання покарання на 2 роки;

21.03.1996 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 141 КК України до 3 років позбавлення волі;

13.11.2001 Апеляційним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 296 КК України до 3 років обмеження волі;

04.04.2002 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 141, ст. 304, ч. 3 ст. 42 КК України до 8 років позбавлення волі;

18.04.2012 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 153 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 08.04.2013 умовно-достроково на 5 місяців 28 днів,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

14.04.2014 ОСОБА_5 з метою вирішення конфліктної ситуації, яка виникла між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , домовився з ОСОБА_9 та особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, про те, що вони разом зустрінуться біля ТЦ «Скайпарк», що на площі Козицького, 51 в м. Вінниці та з`ясують всі спірні питання.

Цього ж дня, близько 19.30 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , та особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, на автомобілі марки «Фольксваген Поло» приїхали на автомобільну стоянку ТЦ «Скайпарк», що по вулиці Соборній м. Вінниці, де мали намір зустрітися з ОСОБА_8 .

Під`їхавши до ТЦ «Скайпарк» та помітивши там ОСОБА_8 з ОСОБА_10 , вони зупинили автомобіль. Після чого, особа відносно якої матеріали виділено в окреме провадження запропонував ОСОБА_8 сісти до салону автомобіля на переднє пасажирське сидіння. Після цього, між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та особами відносно яких матеріали виділено в окреме провадження, що перебували в автомобілі, виникла словесна суперечка. Через нетривалий проміжок часу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та особи відносно яких матеріали виділено в окреме провадження вийшли з автомобіля, щоб продовжити розмову та в цей час до них підійшов ОСОБА_10 .

Після нетривалої розмови, ОСОБА_5 висловив пропозицію до ОСОБА_9 та осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, щоб позбавити волі ОСОБА_8 і ОСОБА_10 та відвести останніх до с. Вінницькі Хутори. На що ОСОБА_9 та особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, погодились.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_5 із застосуванням фізичної сили до ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що за його діями спостерігають сторонні особи, тримаючи їх за голови, проти їх волі, по черзі заштовхав останніх на заднє пасажирське сидіння автомобіля марки «Фольксваген Поло». Після цього, ОСОБА_9 розуміючи протиправність своїх дій, реалізуючи спільний злочинний намір на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , сів за кермо автомобіля. В цей час, ОСОБА_5 сів на заднє пасажирське сидіння справа, одна особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, сіла на заднє пасажирське сидіння зліва, а інша на переднє пасажирське сидіння, тим самим не даючи можливості ОСОБА_8 та ОСОБА_10 самостійно покинути салон автомобіля, подавляючи їх волю, рушили в напрямку с. Вінницькі Хутори, при цьому усвідомлюючи, що таким чином їх дії обмежують законні права ОСОБА_8 та ОСОБА_10 щодо свободи пересування.

Продовжуючи втілення свого спільного злочинного умислу ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , спільно з особами, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, на автомобілі марки «Фольксваген Поло», під керуванням ОСОБА_9 перевезли ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , проти волі останніх до с. Вінницькі Хутори, Вінницького району, де неподалік території Вінницький - Хутірського НВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів по вул. Набережній, 54, зупинили автомобіль і випустили ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , 14.04.2014 близько 20.00 год. перебуваючи неподалік території Вінницький-Хутірського НВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів по вул. Набережній, 54, в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району, спільно з особами, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, маючи корисливий мотив, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, вимагав від ОСОБА_8 , щоб він передав автомобіль марки «БМВ 325», який не зареєстрований на території України, та грошові кошти в сумі 1000 доларів США у власність особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

Після того, як ОСОБА_8 пообіцяв в майбутньому передати вищевказані речі, ОСОБА_5 спільно з особами, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження залишив місце скоєння кримінального правопорушення.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , 23.10.2015 приблизно о 01:00 год., перебуваючи у приміщенні охорони на території ТОВ «Фероменірал», що розташоване за адресою: Вінниця, вул. Айвазовського, 2, під час спільного розпиття спритного ОСОБА_11 помітив у останнього мобільний телефон «Нокіа С201» в корпусі чорного кольору, що знаходився на столі та каблучку із жовтого металу, 583 проби, вагою 1,4 г на четвертому пальці правої кисті. В цей час у нього виник умисел на відрите викрадення чужого майна та самозбагачення за рахунок інших осіб. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 наніс декілька ударів в обличчя ОСОБА_11 та продовжуючи погрожувати нанесенням тілесних ушкоджень, примусив останнього зняти із руки каблучку із жовтого металу та надати йому у розпорядження. Відповідно до висновку експерта № 420 від 14.04.2016 «тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати строку вказаному у постанові від 23.10.2015, не являлись небезпечними для жита в момент спричинення і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, за ступенем тяжкості належать: - закриті переломи лівої променевої лівої ліктьової кісток в нижніх третинах - до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинили тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я (п. 2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995 р.) та могли виникнути при падінні з положення стоячи з опорою на кисть; пошкодження зв`язок міжфалангового суглобу 4-го пальця правої кисті, забійна рана, забій грудної клітки - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я (п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення сгл:а тяжкості тілесних ушкоджень», 1995 р.). Після чого, виходячи із приміщення, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу схопив телефон зі столу та відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Нокіа С201» у корпусі чорного кольору. Відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 511 від 15.04.2016, вартість як брухту каблучки із жовтого металу вагою 1,4 г. 583 проби становить 678,66 грн., та вартість з урахуванням зносу мобільного телефону марки «Нокіа С201» становить 367,20 грн. Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_11 шкоди на суму 1045,86 грн.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, з`ясувавши чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений свою винуватість у вчиненні даного злочину визнав повністю, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини кримінального провадження встановлені досудовим розслідуванням, суд, вважає за можливе обмежитись допитом обвинуваченого та потерпілих щодо міри покарання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчинені злочинів визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 14.04.2014 з метою вирішення конфліктної ситуації, яка виникла між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , домовився з ОСОБА_9 та іншими хлопцями, про те, що вони разом зустрінуться біля ТЦ «Скайпарк» в м. Вінниці та з`ясують всі спірні питання. Цього ж дня, на автомобілі марки «Фольксваген Поло» приїхали на автомобільну стоянку ТЦ «Скайпарк» та помітивши там ОСОБА_8 з ОСОБА_10 , вони зупинили автомобіль. Після чого, хлопці запропонував ОСОБА_8 сісти до салону автомобіля. Після цього, між ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та хлопцями, виникла словесна суперечка. Через нетривалий проміжок часу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші вийшли з автомобіля, щоб продовжити розмову та в цей час до них підійшов ОСОБА_10 . Після нетривалої розмови, він запропонував ОСОБА_9 та іншим, відвести ОСОБА_8 і ОСОБА_10 до с. Вінницькі Хутори. Після чого він застосовуючи фізичну силу до ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , тримаючи їх за голови, проти їх волі, по черзі заштовхав останніх на заднє пасажирське сидіння автомобіля марки «Фольксваген Поло». ОСОБА_9 сів за кермо, а він сів на заднє пасажирське сидіння справа та рушили в напрямку с. Вінницькі Хутори, де неподалік території Вінницький - Хутірського НВК: ЗОШ І-ІІІ ступенів по вул. Набережній, 54, зупинили автомобіль і випустили ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Після цього, він погрожуючи застосуванням фізичного насильства, вимагав від ОСОБА_8 , щоб останній передав автомобіль марки «БМВ 325», який не зареєстрований на території України, та грошові кошти в сумі 1000 доларів США у власність іншої особи. Після того, як ОСОБА_8 пообіцяв передати вищевказані речі, вони залишили місце скоєння кримінального правопорушення. 23.10.2015, перебуваючи у приміщенні охорони на території ТОВ «Фероменірал», під час спільного розпиття спритного з ОСОБА_11 помітив у останнього мобільний телефон «Нокіа С201» та каблучку із жовтого металу. В цей час у нього виник умисел на відрите викрадення чужого вказаного майна та він наніс декілька ударів в обличчя ОСОБА_11 та продовжуючи погрожувати нанесенням тілесних ушкоджень, примусив останнього зняти із руки каблучку із жовтого металу та надати йому у розпорядження. Після чого, виходячи із приміщення, він схопив телефон зі столу та з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, а саме здав в ломбард. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 визнає в повному обсязі. Про вчинене дуже шкодує та просить суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_8 до суду не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд кримінального провадження без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання обвинуваченого, просить суд суворо обвинуваченого не карати.

Потерпілий ОСОБА_11 до суду не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд кримінального провадження без його участі, поданий ним цивільний позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Щодо міри покарання обвинуваченого, поклався на розсуд суду.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , яке відбулось 14.04.2014 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів, щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду вимагання у потерпілого ОСОБА_8 передачі його майна та грошових коштів у власність іншої особи, яке відбулось 14.04.2014 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 189 КК України вимагання, тобто, вимога передачі чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 по епізоду відкритого заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 , яке відбулось 23.10.2015 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

В судовому засіданні судом були досліджені докази, що характеризуюсь ОСОБА_5 , а саме:
- характеристика з місця проживання, видана МКП «ЖЕК № 6», відповідно до якої ОСОБА_5 характеризується позитивно;

- довідка з КЗ ВОНД «Соціотерепія», відповідно до якої ОСОБА_5 на диспансерному наркологічному обліку в даному закладі перебував з 18.10.2011 по 18.10.2012 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками;

- довідка з Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка, відповідно до якої ОСОБА_5 за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення не значиться;

- копія вироку Ленінського районного суду м. Вінниці від 04.04.2002 відносно ОСОБА_5 ;
- копія вироку Ленінського районного суду м. Вінниці від 18.04.2012 відносно ОСОБА_5 .
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає повне визнання винуватості та щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, що відносяться до категорії тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, що являється особою виключно кримінальної спрямованості, раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів, однак ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність, приймає до уваги його вік, стан здоров`я, сімейні обставини, а саме те, що на його утриманні перебуває малолітня дитина, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, суд вважає, що достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції відповідних статей, оскільки тільки таке покарання, яке полягає в ізоляції від суспільства, буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ч. 3 ст. 3 та ч. 1 ст. 5 КК України суд приходить до переконання про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового слід зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням та витрат за надання правової допомоги, підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення Вінницьким НДЕКЦ МВС України судово-товарознавчої експертизи № 511 від 15.04.2016 - покласти на обвинуваченого, оскільки проведення експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого ним злочину.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 337, 368, 370, 371, 374, 395 КПК України та ст.ст. 65, 72, 146, 186, 189 КК України, суд, -

УХВАЛИВ

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, а саме з 25.02.2016.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання перебування в установі попереднього ув`язнення з 25.02.2016 до 28.09.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 - скасувати.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання по відбуттю строку покарання.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 з-під варти з зали суду.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням та витрат за надання правової допомоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 2755 (дві тисячі сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 86 коп.; моральну шкоду в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн.; витрати на правову допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) грн.

Стягнути із засудженого ОСОБА_5 на користь держави, процесуальні витрати за проведення Вінницьким НДЕКЦ МВС України судово-товарознавчої експертизи № 511 від 15.04.2016 в сумі 351 (триста п`ятдесят одна) грн. 84 коп.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: спец пакет НДЕКЦ № 0819994 в якому знаходиться кухонний ніж, переданий на зберігання до камери речових доказів ВМВ УМВС України у Вінницькій області знищити.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: