Постанова

Іменем України
31 травня 2018 року

м. Київ
Справа № 707/1294/16-к
Номер провадження в апеляційному суді 11-кп/793/422/17

Провадження № 51 247 км 17

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 22 лютого 2016 року, щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за ст. 263 ч. 1 КК України,
за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Апеляційного суду Черкаської області від 28 вересня 2017 року щодо ОСОБА_6 .
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 березня 2017 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 263 ч. 1 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Ухвалено процесуальні витрати за проведення судових експертиз відшкодувати за рахунок держави.

Прийнято рішення щодо речових доказів.
Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 28 вересня 2017 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 скасовано і ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_6 засуджено за ст. 263 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Прийнято рішення щодо речових доказів.
Вироком апеляційного суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він у 2013 році в лісовому масиві біля м. Канів Черкаської області підібрав дві паперові картонні коробки, у кожній з яких знаходилось по 20 набоїв, та переніс їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим придбав, носив та почав зберігати бойові припаси без передбаченого законом дозволу. У подальшому зазначені дві паперові картонні коробки з набоями ОСОБА_6 заховав під заднє сидіння свого автомобіля марки «Fiat Doblo» д.з. НОМЕР_1 , де продовжив зберігати без передбаченого законом дозволу.

24 лютого 2016 року у період часу з 08 години 10 хвилин по 10 годину в ході обшуку території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , у зазначеному автомобілі під заднім сидінням було виявлено та вилучено дві паперові картонні коробки, у кожній з яких знаходилось по 20 набоїв, які є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм, які ОСОБА_6 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Крім того, під час проведення обшуку в приміщенні за вказаною адресою виявлено та вилучено 8 набоїв, які є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, та 2 набої, що також є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, які ОСОБА_6 прибав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Вимоги касаційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 просить зазначений обвинувальний вирок суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а кримінальне провадження закрити. Вважає, що суд апеляційної інстанції ухвалив обвинувальний вирок з порушенням вимог статей 370, 374 та 420 КПК України. Указує на те, що апеляційний суд взагалі залишив поза увагою встановлене судом першої інстанції порушення підслідності і як наслідок вважає докази обвинувачення недопустимими. Зазначає, що обшук автомобіля ОСОБА_6 проведено без відповідного дозволу слідчого судді, а обшук домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_6 проводили не уповноважені на те особи. Захисник звертає увагу також на фальсифікацію доказів органом досудового розслідування.
Позиції учасників судового провадження
Засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 висловили доводи на підтримання касаційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні вважала касаційну скаргу необґрунтованою і просила її залишити без задоволення.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Зі змісту положень ст. 418 ч. 2, ст. 420 ч. 2 КПК України вбачається, що судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу. Вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначаються зміст вироку суду першої інстанції, короткий зміст вимог апеляційної скарги, мотиви ухваленого рішення, рішення по суті вимог апеляційної скарги.
Як убачається із вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27 березня 2017 року, суд першої інстанції серед мотивів, з яких він відкидає докази обвинувачення, зазначав про те, що обшук за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було вилучено боєприпаси, проведено з порушенням вимог ст. 234 ч. 3 КПК України, а досудовим слідством порушено вимоги ст. 218 ч. 2 КПК України, оскільки підслідність у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 визначено не було.
Про такі обставини захисник ОСОБА_7 зазначав у запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, а також наполягав у судовому засіданні під час кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.
Статтю 234 КПК України встановлено, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
Відповідно до ст. 234 ч. 2 КПК України, у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості, у тому числі, про житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку.
Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи (ст. 233 ч. 2 КПК України).
Згідно з клопотанням про проведення обшуку від 23 лютого 2016 року слідчий просив надати дозвіл на обшук домоволодіння та інших приміщень, прибудов, господарських будівель і споруд за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2016 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .
Проте, суд апеляційної інстанції при ухваленні обвинувального вироку належним чином не перевірив докази, отримані в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , з точки зору допустимості через порядок їх збирання.
Крім того, апеляційний суд взагалі залишив поза увагою встановлене судом першої інстанції порушення вимог ст. 218 ч. 2 КПК України, не навів мотивів відхилення зазначених обставин в ухваленому рішенні.
Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення.
За таких обставин, вирок апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задоволенню частково.
Інші доводи касаційної скарги про фальсифікацію матеріалів кримінального провадження, а також щодо недопустимості доказів підлягають перевірці і з`ясуванню при новому розгляді в суді апеляційної інстанції.
При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, Суд

ухвалив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Апеляційного суду Черкаської області від 28 вересня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3