Єдиний унікальний номер 235/5672/16-к
Номер провадження 11-кп/775/444/2018

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року місто Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника органу пробації ОСОБА_6 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 1 лютого 2018 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31.03.2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ст.164 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

30 листопада 2017 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшло подання начальника Покровського МРВ уповноваженого органу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні ОСОБА_7 .

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 1 лютого 2018 року подання Покровського міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_7 задоволено.

Скасовано випробувальний строк призначений ОСОБА_7 вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2017 року, яким його засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України до 2 років обмеження волі.

З ухвалою суду не погодився засуджений та оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неповного з`ясування обставин справи. Зазначає, що висновок суду щодо невиконання покладених на нього судом зобов`язань зроблений без з`ясування всіх обставин. Вказує, що виклики, які були направлені 19.07.2017 р., 28.07.2017 р., 15.08.2017 р., 18.10.2017 р., 30.10.2017 р. ним не отримані, тому він і не з`явився на виклики. Звертає увагу апеляційного суду на те, що 6 жовтня 2017 року був побитий та 7 жовтня 2017 р. о 2 год. 20 хв. звертався за допомогою до Покровської ЦРБ. За результатами медичного огляду рекомендовано амбулаторне лікування за місцем проживання. Суд не взяв до уваги, що в призначені дні для реєстрації він не прийшов, оскільки працював неофіційно.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника органу пробації, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт просив розглядати справу за його участю в режимі відеоконференції.

На вимогу засудженого апеляційним судом 13 березня 2018 року постановлено ухвалу про слухання справи в режимі відеоконференції.

Разом з тим, після постановлення зазначеної ухвали, а саме протягом 27.03 - 11.06.2018 року, судом апеляційної інстанції вживались заходи щодо повідомлення апелянта, шляхом надіслання повідомлень про дату, час та місце розгляду справи, передання телефонограм через батька засудженого, а також шляхом застосування приводу, проте в жодне з призначених судових засідань засуджений не з`явився, клопотань про перенесення справи не надсилав, пояснень та доказів на підтвердження доводів своєї апеляційної скарги не подав.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, відсутність апелянта під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції інстанції зумовлена саме його пасивною поведінкою.

За таких обставин, а також враховуючи чисельні судові виклики в судове засідання, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без його участі.

На підставі ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, скасувавши звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_7 .

Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статтею 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного судом.

Відповідно до ч.1 ст.166 КВК, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

За змістом ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з подання начальника Покровського МРВ уповноваженого з питань пробації, засуджений ОСОБА_7 не виконував покладені на нього обов`язки, а саме не з`являвся без поважних причин на реєстрацію до Покровського МРВ з питань пробації 06.06.2017 р., 18.07.2017 р., 08.08.2017 р., 17.10.2017 р., 07.11.2017 р., 14.11.2017 р., 21.11.2017 р. До нього застосовані застереження у виді письмових попереджень. Проте, належних висновків для себе засуджений не зробив та систематично не з`являвся для реєстрації.

Доказів поважності неявки за викликами органу пробації, як цього вимагає ч. 5 ст. 166 КВК України ОСОБА_7 не надав.

Доводи засудженого, що він не з`являвся до органів пробації з тих причин, що знаходився за місцем неофіційної роботи не заслуговують на увагу, оскільки документально цей факт ним не підтверджено.

Доводи засудженого у тій частині, що він не з`явився на виклики, які були направлені 19.07.2017 р., 28.07.2017 р., 15.08.2017 р., 18.10.2017 р., 30.10.2017 р. через те, що він їх не отримував, апеляційний суд розцінює, як обраний засіб захисту з метою уникнути відповідальності за неявку до органів пробації. Разом з тим, інструкцією «Про порядок виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» на посадових осіб не покладено обов`язку направляти виклик рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вище зазначеним вимогам закону, а тому відсутні підстави для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 1 лютого 2018 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31.03.2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: