Справа № 520/3379/18
Провадження № 1-кп/520/739/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.10.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 28.10.2008 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.2 ст.286, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 2 роки, звільненого 08.06.2011 року постановою Малиновського районного суду м.Одеси умовно-достроково, не відбутий строк покарання 9 місяців 23 дні, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
08.03.2018 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м.Одеса, проспект Небесної Сотні, 14, проходячи повз автомобіля марки «INFINITY FX 35», який був припаркований поряд з магазином «Сільпо», побачивши на дисках вказаного автомобіля захисні ковпаки, які визначив об`єктом свого злочинного посягання, після чого у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення захисних ковпаків з метою незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 переконався в тому, що його злочинні дії будуть не помічені, діючи умисно та з корисливих спонукань, шляхом демонтажу за допомогою викрутки, таємно викрав два захисні ковпаки з автомобіля марки «INFINITY FX 35», який належить ОСОБА_5 , спричинивши останньому майнову шкоду в сумі 3000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнавши себе винним у скоєнні вказаного злочину пояснив, що дійсно 08.03.2016 року викрав два захисних ковпаки з дисків колес автомобілю, який був припаркований біля магазину «Сільпо», розташованого на проспекті Небесної сотні в м.Одесі.
Обвинувачений щиросердечно розкаявся у вчиненому злочину та просив його суворо не карати.
Встановивши, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю відповідають фактичним обставинам скоєння кримінального правопорушення, вказаним в матеріалах кримінального провадження, з`ясувавши що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і не оспорює їх, приймаючи до уваги відсутність сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, роз`яснивши йому, що в цьому випадку він не зможе оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд, за клопотанням прокурора, на підставі ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження обставин, які не оспорюються сторонами, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналіз досліджених судом доказів, які суд вважає належними, допустимими, достовірними і в своїй сукупності достатніми для постановлення вироку, дозволяє суду дійти висновку про те, що своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, скоїв злочин, передбачений ст. 185 ч.2 КК України.
При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного, обставини справи та особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченому.
Обставин, які у відповідності до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.
Обставиною, яка пом`якшує, у відповідності зі ст.66 КК України, покарання обвинуваченомуОСОБА_4 є щире каяття.
Також, при призначенні покарання, суд бере до уваги стан його здоров`я (хронічне захворювання ноги), що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується негативно, потерпілий претензій до нього не має та просив призначити покарання на розсуд суду.
В зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та вважає можливим призначивши обвинуваченому покарання, застосувати до нього ст.75, 76 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом випробувального строку, визначеного судом, не скоїть нового злочину.

Речові докази слід вважати частково повернутими за належністю потерпілому та такими які підлягають знищенню.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, в зв`язку з чим суд вважає можливим не обирати до обвинуваченого запобіжний захід до набрання вироком чинності.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому випробувальний строк протягом одного року.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органу з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Речові докази: два ковпаки - вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_5 ; викрутку із стрижнем квадратної форми та зеленою пластмасовою рукояткою - знищити.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, через Київський районний суд м. Одеси.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1