УХВАЛА

21 травня 2018 р.
м. Київ
Справа № 753/22147/14

Провадження № 51-6267 впс 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання в.о. голови Апеляційного суду м. Києва про направлення кримінального провадження № 0000245 щодо ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
до Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло подання в.о. голови Апеляційного суду м. Києва про направлення кримінального провадження № 0000245 щодо ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з Дарницького районного суду м. Києва до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Подання мотивовано тим, що вказане кримінальне провадження не підсудне Дарницькому районному суду м. Києва, оскільки, як убачається зі змісту обвинувального акту, останній епізод злочину, а саме незаконне зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за часом був вчинений ОСОБА_5 у с. Ходосівка Києво-Святошинського району Київської області, що територіально відноситься до Києво-Сятошинського районного суду Київської області.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені у поданні, та матеріали, надані на розгляд суду касаційної інстанції, Суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Положенням ч. 1 ст. 34 КПК України передбачено, що кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.
Вказаний перелік підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Як убачається з наданих матеріалів, кримінальне провадження № 0000245 щодо ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з 2014 року знаходиться на розгляді у Дарницькому районному суді м. Києва.

Протягом цього часу тричі змінювався склад колегії, яка може розглядати вказане кримінальне провадження, відбулося більше 10 судових засідань.
Тобто судовий розгляд уже розпочався, тому підстави для передачі кримінального провадження № 0000245 щодо ОСОБА_5 , передбачені ч. 1 ст. 34 КПК України, відсутні.
Крім того, Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що носить характер триваючого; зброя та боєприпаси вилучались протягом двох днів із різних домоволодінь як у Києво-Святошинському районі Київської області, так із двох квартир у Дарницькому районі м. Києва.
Характер указаного злочину в даному провадженні не дає можливості вказати на вчинення останнього за часом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, в с. Ходосівка Києво-Святошинського району Київської області
З огляду на викладене та відповідно до положень ст. 34 КПК України Суд дійшов висновку про те, що подання в.о. голови Апеляційного суду м. Києва про передачу даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
ухвалив:
Подання в.о. голови Апеляційного суду м. Києва про направлення кримінального провадження № 0000245 щодо ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3