АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 629/4712/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1510/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові кримінальне провадження №629/4712/17 за обвинуваченням ОСОБА_7 в злочині, передбаченому ст.ст.15ч.3 та 185ч.2 КК України
за апеляційною скаргою прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 лютого 2018 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 лютого 2018 року,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Юр`ївка, Юр`ївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працює, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, раніше судимого: 08.12.2017 року за ч.1 ст.185 КК України на 80 годин громадських робіт,
визнано винним і засуджено за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст.185 КК України з призначенням покарання три роки позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, зараховано в строк покарання, призначене за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2017 року у виді 80 годин громадських робіт, що згідно ст.72 КК України відповідає 10 дням позбавлення волі, та визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за даним вироком, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки. На підставі ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Задоволено цивільний позов потерпілого публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії ПАТ «Укртелеком». Стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Укртелеком» матеріальні збитки у розмірі 962 гривні 23 копійки; на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 5321 в розмірі 395 гривень 48 копійок. Вирішено долю речових доказів по справі.
З цим вироком не погодився прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , який подав апеляційну скаргу. Просить вирок скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнивши його від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки. Вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.17р. 80 годин громадських робіт, виконувати самостійно. Не оспорюючи фактичні дані кримінального провадження, прокурор, вважає, що вирок суду першої інстанції є незаконним та підлягає скасуванню. Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд не врахував вимоги абзацу 2 п.23 Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» - коли особа, щодо якої застосовано звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій інстанції іншій злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально,застосування принципів поглинення, не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Як встановив суд першої інстанції, 15 листопада 2017 року ОСОБА_7 , будучі в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, з метою наживи, вирішив заволодіти телефонним кабелем з кабельної лінії зв`язку. Для цього, приблизно о 17-00 годині, ОСОБА_7 прийшов в район вулиці Донецька м.Лозова, Харківської області, де переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, і усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, за допомогою плоскогубців та ножу зрізав з повітряної лінії зв`язку РШ № 13 на стадійно-лінійній ділянці № 1 м. Лозова 60 метрів телефонного розподільчого кабелю ТПП 10х2х0,4, але був затриманий працівниками поліції, тому не зміг розпорядитися викраденим майном на загальну суму 536 гривень. Таким чином, ОСОБА_7 , свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.
У разі доведення злочинного умислу до кінця ОСОБА_7 міг б заподіяти ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на загальну суму 536 гривень.
Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження обмежив дослідження фактичних обставин події допитом обвинуваченого.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Разом з тим, судом не було враховано, що за сенсом ч.4 ст.70 КК України у випадку коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Таким чином, апеляційна скарга прокурора має бути задоволена частково.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 змінити. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Установити іспитовий строк 2 роки і не приводити вирок у виконання, якщо протягом іспитового строку обвинувачений не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно вимог ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки: у період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2017 року виконувати самостійно.
Посилання на ч.4 ст.70 КК України з вироку від 7 лютого 2018 року виключити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий суддя суддя

_________________ __________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4