Кримінальне провадження № 703/4642/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі прокурорів ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі у режимі відеоконференції з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» кримінальне провадження №0001526 від 26 травня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брильово Буда-Кошелівського району Гомельської області Республіки Білорусь, зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, в силу ст.89 раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,-

встановив:

ОСОБА_5 , 09 лютого 2016 року близько 03 години 00 хвилин спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, діючи умисно, з метою відкритого заволодіння чужим майном, шляхом розбиття шибки вікна, проникли до будинку АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи свій злочинний намір, з корисливих мотивів заволоділи належними їй грошовими коштами в сумі 6000 гривень, мобільним телефоном «Nokia 1208» вартістю 300 гривень, в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» вартістю 15 гривень та каблучкою із золота вагою 3 грама, 585 проби, вартістю 2550 гривень, після чого зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, чим завдали потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 8865 гривень.

Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України. Вказаний вирок вступив у законну силу 28 липня 2017 року.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 судом кваліфіковані як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло та за попередньою змовою групою осіб, за що передбачена відповідальність відповідно до вимог ч.3 ст.186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав суду покази, що він попередньо домовившись з ОСОБА_6 , в середині лютого 2016 року проникли до одного з будинків по вул. Мічуріна в с. Мала Смілянка Смілянського району Черкаської області, де відкрито заволоділи грошовими коштами, мобільним телефоном та золотою каблучкою невідомої їм жінки.

В скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд, з`ясувавши що учасники судового провадження не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст, та переконавшись в добровільності їх позиції, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно обставин справи що підтверджують вину обвинуваченого, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд враховує вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України класифікується як тяжкий; особу винного, який в силу ст.89 КК України вважається не судимим, не працює, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме те, що він щиро розкаявся у вчиненому, та обставину, що обтяжує покарання, а саме те, що він вчинив злочин щодо особи похилого віку, а також те, що завдану злочином матеріальну шкоду потерпілій не відшкодував. За таких обставин, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише за умови ізоляції його від суспільства, при призначенні покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 вимог ст.ст. 69, 75 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 під час досудового слідства та судового розгляду не обирався, разом з тим, з метою виконання призначеного йому покарання за вчинення кримінального правопорушення до вступу вироку в законну силу йому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.100, 129, 369-371, 374 КПК України, ст. 12, 66, 67, 186 КК України, -

засудив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, для чого взяти його під варту негайно в приміщенні Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання рахувати з 26 червня 2018 року.

Негайно направити вирок суд до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» для виконання та вручення ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав не пов`язаних із запереченням обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення вироку можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий: ОСОБА_1