Справа №522/3470/18
Провадження№1-кс/522/9947/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2018 року м. Одеса
Так, встановлено, що нежитлове приміщення № 502 площею 43, 4 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Кузнечна, 41 (колишня назва АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва на право власності за номером НОМЕР_1 від 20.07.2009 виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради належало територіальній громаді м. Одеси.
Крім того, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за наступними адресами: АДРЕСА_2 з`ясовано, що нежитлове приміщення площею: 57, 2 кв. метрів було перереєстроване приватним нотаріусом ОСОБА_3 . Одеського міського нотаріального округу 01.11.2017 відповідно до договору дарування № 1408 від 01.11.2017.
Так, встановлено, що нежитлове приміщення: площею 20, 8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до свідоцтва на право власності за номером НОМЕР_2 від 12.10.2005 виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради належало територіальній громаді м. Одеси. Крім того, нежитлове приміщення площею 36, 7 кв.м. відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2006 по справі №2-9644/06 належало ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог ст.3 Закону України «Про приватизацію державного майна», відчуження майна, що є у комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.
Вимогами п.30 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», визначено що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна.
Проаналізувавши рішення Одеської міської ради, встановлено, що рішень ОМР, щодо відчуження об`єктів комунальної власності за адресами: АДРЕСА_3 ) та АДРЕСА_2 за минулий період не приймалось.
Однак, в ході аналізу інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідка №114373175 встановлено, що 24.10.2017 державним реєстратором КП «Реєстраційної служби Одеської області» ОСОБА_5 , було зареєстровано за ОСОБА_6 , право власності на нежитлове приміщення № 502, площею 43,4 кв. метрів,за адресою: м. Одеса, вул.Ковальська, 41 яка належить територіальній громаді м. Одеси відповідно до свідоцтва на право власності НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом ОМР 20.07.2009.
Так, підставою для даної реєстрації вказано технічний паспорт , серії на номер б/н, виданий 23.10.2017 ТОВ «Південьжитлобуд», виданий 17.11.1987 р. виконкомом Центральної районної ради депутатів трудящих.
Крім того, нежитлове приміщення площею 57, 2 кв.м. по АДРЕСА_2 , що 24.10.2017 державним реєстратором КП «Реєстраційної служби Одеської області» ОСОБА_5 , було зареєстровано за ОСОБА_7 , право власності на нежитлове приміщення, площею 57,2 кв. метрів, яка належить територіальній громаді м. Одеси відповідно до свідоцтва на право власності НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом ОМР 12.10.2005.
Так, підставою для даної реєстрації вказано технічний паспорт, серії на номер: б/н, виданий 23.10.2017 ТОВ «Південьжитлобуд»; рішення виконавчого комітету місцевої Ради депутатів, серія та номер: б/н, виданий 17.11.1987 р. виконкомом Центральної районної ради депутатів трудящих.
Враховуючи те, що з метою встановлення всіх фактів та обставин вчинення кримінального правопорушення необхідно отримати та провести аналіз інформації, яка перебуває у володінні приватного нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 юридична адреса якого м.Одеса, вул. Сегедська, 14-А.
На підставі викладеного, є достатньо підстав вважати, що право власності на дане приміщення зареєстровано незаконно.
21.05.2018 вказану ухвалу суду з метою організації її виконання було направлено до Юридичного департаменту Одеської міської ради.
22.05.2018 року державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради в особі ОСОБА_8 було прийнято рішення про відмову у виконання ухвали та накладанні арешту на майно у зв`язку з зміною особи за якою зареєстровано право власності на об`єкт.
Прокурор до судового засідання не з`явився, написала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.
На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження для розгляду клопотання, не перешкоджає його розгляду.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Зазначені у клопотанні вилучені речі на думку слідчого судді, є речовими доказами у даному кримінальному провадженню, та можуть містити на собі сліди злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, збереження від втрати, знищення, задля використання їх у доказових цілях, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку розумним та співрозмірним обмеженню права власності буде накладення арешту на вилучене майно, а тому клопотання слідчого є обґрунтованим.
Керуючись ст. ст. 167, 170, 171, 237, 372 КПК України, слідчий суддя -
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя:

04.06.2018