УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018р. суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі заявниці ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Солом"янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 перебувають матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України (справа № 760/23155/18, провадження № 1-кс/760/11673/18).

17.09.2018р. під час судового розгляду скарги заявниця ОСОБА_3 заявила відвід слідчому судді ОСОБА_4 .

Заява мотивована тим, що, на думку заявниці ОСОБА_3 , наявні обставини, які викликають сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 та виключають можливість його участі у розгляді скарги, оскільки слідчий суддя ОСОБА_4 є родичем ОСОБА_5 , який брав участь безпосередньо ще в 90-х роках та 2000-х роках у захоплені будинку в м. Херсон. Крім того,заявниця вважає, що суддя може бути заінтересований у прийнятті ним судових рішень на користь органів досудового розслідування.

Заявниця ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заяву про відвід та просила її задовольнити.

Особа, якій заявлено відвід та уповноважена особа Національного антикорупційного бюро України про день, час та місце розгляду заяви були повідомленні належним чином. В судове засідання не з`явилися та про причини своєї неявки не повідомили суду. Відповідно до ст. 81 КПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви, у зв`язку з чим слідчим суддею ухвалено про проведення розгляду заяви у їх відсутності.

Заслухавши думку заявниці, дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі "Le Comte, Van Leuven iMeyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland") та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" ("Castillo. Spain"), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Як встановлено в судовому засіданні, підставою для відводу слідчого судді ОСОБА_4 є незгода ОСОБА_3 з процесуальними діями судді, що відповідно до ст. 75 КПК України не є підставою для відводу. Думка заявниці про упередженість судді носить характер припущень. Крім того, недодержання суддею процесуальних норм при проведенні судового розгляду або прийнятті рішень може бути підставами для їх оскарження в апеляційному порядку окремо чи разом з прийнятим по справі рішенням відповідно до КПК України.

За таких обставин заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 75, 80, 81 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Солом"янського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України (справа № 760/23155/18, провадження № 1-кс/760/11673/18) відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1