Справа № 703/3512/18
1-кп/703/439/18
УХВАЛА

про призначення справи до судового розгляду

18 жовтня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні за №0001370 від 17 липня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України,-

встановив:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки такий спливає 24 жовтня 2018 року. Своє клопотання обґрунтував тим, що обвинувачений підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, а тому, перебуваючи на волі та знаючи про можливу міру покарання може переховуватися від суду, впливати на свідків та продовжити злочинну діяльність. Вказав, що обвинувачений не працює, не одружений, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків. Вважає, що будь-який інший запобіжний захід є недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього. Крім того, висловив думку про те, що дане кримінальне провадження підсудне Смілянському міськрайонному суду Черкаської області, підстав для закриття чи зупинення провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні. Просив також направити до органу з питань пробації ухвалу про складання досудової доповіді відносно обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому та змінити його підзахисному такий, оскільки на даний час ризики, які враховувалися при обранні запобіжного заходу відпали. Зазначив, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, має зареєстроване місце проживання та незадовільний стан здоров`я, про що надав відповідні докази. Зауважив, що будь-якого тиску на свідків його підзахисний чинити не зможе, а посилання прокурора на те, що обвинувачений зможе переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення є оціночними поняттями та ніким не можуть бути передбачені. Проти призначення справи до судового розгляду та направлення до відділу пробації ухвали про складання досудової доповіді відносно обвинуваченого не заперечував.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Перевіривши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Клопотання про скасування або зміну запобіжного заходу вирішується відповідно до вимог глави 18 КПК та з урахуванням положень ст.ст. 176, 178, 184, 193-196 та 201 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам уникнення підозрюваного від слідства та суду, схильність до вчинення нових злочинів, а також імовірність намагання чинити тиск на іншого підозрюваного, свідків та потерпілих. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При розгляді питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, характеризується позитивно, крім того, має незадовільний стан здоров`я та потребує медичної допомоги, а тому з метою забезпечення не тільки високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів суспільства а й прав обвинуваченого, вважає за доцільне змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Суд також звертає увагу, що тяжкість покарання жодним чином не доводить існування зазначених прокурором ризиків, на що неодноразово вказував Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Підвищена суспільна небезпека для невизначеного кола осіб не є доказом існування вказаних ризиків, оскільки взагалі не стосується предмета доказування в даному випадку. Прокурором зазначено в процесі розгляду справи , що дійсно ризики, що були на досудовому розслідуванні та враховані слідчим суддями при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовженні його зменшилися та полягають у можливості впливу на свідків, переховуванні від суду , продовженні злочинної діяльності.

Однак, жоден із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України та зазначений прокурором не обґрунтований і не доведений фактичними даними, а є лише припущенням, про що формально, загальними фразами, зазначено у клопотанні, що не дає підставу суду очікувати, що такі настануть.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, обрання обвинуваченому запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, а зокрема, у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти ймовірності виникнення ризику у вигляді впливу на свідків. Також суд зважує на те, що стверджувати достовірно що ймовірність уникнення обвинуваченого від явки до суду є безпідставним. Під час досудового розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_4 такий ризик був відсутнім, оскільки одразу після його затримання був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. За таких обставин перераховані прокурором ризики є лише його припущенням, що не є достатнім для продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу. Окрім того, прокурором не доведено неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою щодо обвинуваченого, що також має враховуватися судом при розгляді питання щодо доцільності продовження строку дії обраного запобіжного заходу.

Разом з тим, перевіривши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, які вважають, що справа може бути призначена до судового розгляду, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Смілянському міськрайонному суду. Підстави для закриття провадження, передбачені пунктами 4-8 частини першої та другої статті 284 КПК України відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом , за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої.

Згідно з ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Частиною четвертою ст.314-1 КПК України передбачені випадки, коли досудова доповідь не складається.

В судовому засіданні не встановлено підстав, передбачених чинним КПК за яких досудова доповідь не може бути складена, а тому керуючись ст.ст. 314, 314-1, 331, 372 КПК України, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання прокуророра відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) не відлучатися з м. Сміла Черкаської області без дозволу прокурора та суду;

2) цілодобово не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду за винятком випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибуття за викликом до суду чи іншого уповноваженого органу держави;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Виконання ухвали доручити Смілянському ВП ГУНП в Черкаській області.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України у відкритому судовому засіданні у приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області на 15 год. 30 хв. 29 листопада 2018 року.

Доручити начальнику Смілянського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_7 :

- скласти досудову доповідь відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити строк представлення досудової доповіді до 29 листопада 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1