справа № 216/3474/18
ВИРОК
16 жовтня 2018 року Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта вища, раніше не судимий, не одружений, учасника АТО, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який обіймає посаду кулеметника механізованого відділення 3-го механізованого взводу 3-ї механізованої роти механізованого батальйону, у військовому званні «солдат», поза штатом,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.3 КК України,-
учасників кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3
Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-УІІІ від 15.01.2015 року, відповідно до ст.106 ч.1 п.п.1, 17, 20, ст.112 Конституції України та ст.ст.4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 року оголошено проведення, зокрема, на території Дніпропетровської області часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06.12.1991 року та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 року особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
На виконання вищезазначеного Указу Президента України та визначених завдань Нікопольського ОМВК Дніпропетровської області, 31.07.2014 року з урахуванням стану здоров`я та інших даних, а також відсутності визначених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Ж3543-ХІІ від 21.10.1993 року підстав для відстрочки або звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, здійснено призов ОСОБА_3 на військову службу під час мобілізації, яку він з 31.07.2014 року став проходити у військовій частині НОМЕР_1 відповідно до наказу №188 по (стройовій частині) (військова частина польова пошта НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на посаді кулеметника механізованого відділення 3 механізованого взводу 3 механізованої роти механізованого батальйону, у військовому званні солдата.
Згідно ст.24 ч.1 п.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 року з 31.07.2014 року ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
На початку червня 2015 року ОСОБА_3 , діючи в умовах особливого періоду, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також ст.216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІУ від 24.03.1999 року, не з`явився до військової частини НОМЕР_1 (військова частина польова пошта НОМЕР_2 ).
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , 01.06.2015 року о 08.00 год. не повернувся після реабілітації, до військової частини НОМЕР_1 , а залишився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у вказану військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
14.06.2018 року біля 09.00 год., тобто більше ніж через один рік, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України за ознаками: дезертирство, тобто не з`явлення до військової частини з метою ухилення від військової служби, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, а саме: з`явлення зі зізнанням, беззастережне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, являється учасником бойових дій, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання за ч.3 ст.408 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5100 грн.
Сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження угоди для них є:
-для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України.
ОСОБА_3 при укладенні угоди роз`яснені правила ст.ст.394,424,473,474,476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст. 408 КК України та підтвердив добровільність укладення угоди.
Судом роз`яснено ОСОБА_3 , що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину, щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, він має права передбачені ст. 474 ч. 5 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався поясненнями ОСОБА_3 , матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Укладена угода повністю відповідає вимогам ст. 469 ч.ч. 2, 4 КПК України, та може бути затверджена судом, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
Керуючись ст. ст. 474, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.69 КК України за ч.3 ст.408 КК України штраф на користь держави в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5100 (п`ять тисяч сто) грн.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу, протягом тридцяти днів з дня проголошення: обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

СУДДЯ: