УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_2

законного представника ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого ВП №3 Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_5 від 28 листопада 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0011563 від 01 жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого ВП №3 Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_5 від 28 листопада 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0011563 від 01 жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, в якій особа, яка її подала, просить постановити ухвалу про скасування оскаржуваної постанови та відновлення досудового розслідування.

В обґрунтування скарги зазначено, що 28.11.2017 року слідчим ВП №3 Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0011563 від 01 жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки на час закриття кримінального провадження він був неповнолітнім та представлення його інтересів здійснювала його мати як законний представник. При цьому про те, що його мати звернулась із заявою про закриття кримінального провадження йому не було відомо та він особисто не мав наміру відмовлятись від обвинувачення, однак його думку належним чином з*ясовано не було, також його не було допитано у рамках даного провадження, а також не було здійснено і інших дій, які б сприяли розслідуванню та закрито кримінальне провадження без належної перевірки обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Особа, яка подала скаргу вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження прийнятя передчасно, без з*ясування усіх обставин кримінального провадження та думки самого потерпілого.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу, ОСОБА_2 , просив про її задоволення та скасування оскаржуваної постанови, вказуючи на те, що про існування такої постанови він дізнався лише 22.09.2018 р. від своєї матері, а до цього часу вважав, що здійснюється досудове розслідування.

Законний представник ОСОБА_3 надала суду пояснення з приводу того, що зачву про закриття кримінального провадження вона подала під тиском погроз від особи, яка спричинила тілесні ушкодження її сину, який є їх сусідом, про таку обставину сину не повідомляла.

Слідчий, рішення якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги був повідомлений належним чином.

У зв`язку із тим, що згідно ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя ухвалив проводити розгляд скарги за відсутності слідчого.

Проаналізувавши доводи скарги, заслухавши доводи особи, яка подала скаргу та його законного представника, вивчивши матеріали закритого кримінального провадження, приходжу до висновку про наявність обґрунтованих підстав задоволення скарги виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що відповідальною службовою особою СВ ВП №3 Шевченківского УП ГУ НП в м.Києві 01.10.2017 року було внесено відомості по заяві ОСОБА_2 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень громадядином ОСОБА_6 , та попередньо кваліфіковано вказані дії за ч.1 ст. 125 КК України.

Надалі, у зв*язку із надходженням від законного представника ОСОБА_3 заяви про закриття кримінального провадження, 28.11.2017 року слідчим ВП№3 Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_5 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР , № 0011563 від 01 жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України.

Виносячи оскаржувану постанову слідчий посилається на те, що законний представник потерпілого ОСОБА_3 відмовилась від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, що є належною підставою для закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.7 ч.1 ст. 284 КПК України.

Так, відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.

Слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0011563 від 01 жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України було закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України, з підстав надходження від законного представника потерпілого відповідної заяви, що передбачено законом, у той же час, не зважаючи на таку обставину, слідчим не було допитано неповнолітнього потерпілого з приводу події кримінального правопорушення та не було з*ясовано його особисту думку щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження та чи бажає останній відмовитись від обвинувачення, що безумовно свідчить про порушення прав потерпілого, зокрема на повне та об*єктивне досудове розслідування, не було виконано і можливого переліку інших дій, спрямованих на встановлення об`єктивної істини у провадженні тощо.

Таким чином, належним чином не перевіривши обставин для закриття кримінального провадження, зокрема і не з*ясувавши думки потерпілого, слідчий належним чином не виконав вимог КПК України при винесенні постанови про закриття кримінального провадження.

Відтак, проаналізувавши доводи скарги та дослідивши її матеріали, приходжу до висновку, що слідчим належним чином не проведено досудове розслідування, що дає підстави зробити висновок про неповноту та однобічність перевірки заяви про кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22, 26, 91, 92, 110, 284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову слідчого ВП №3 Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_5 від 28 листопада 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0011563 від 01 жовтня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України скасувати.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1