Справа № 405/2136/18
Провадження №1-кп/405/91/18
У Х В А Л А
м. Кропивницький 07 червня 2018 року

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2018 № 0001386 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, неодруженого, освіта повна середня, на території України не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 18.10.2016 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; вироком Апеляційного суду Кіровоградської області визнаний винним за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ст.ст. 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з випробуванням, іспитовим строком 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

судом у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Прокурор вказав на доцільність продовження строку застосованого обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. Обґрунтував тим, що ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення не зменшилися.
Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник-адвокат ОСОБА_4 заперечували щодо продовження строку дії запобіжного заходу, при цьому зазначили про недоведення стороною обвинувачення ризиків переховування від суду та вчинення інші кримінальні правопорушень.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд зазначає:
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Суд вважає доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Такого висновку суд дійшов зважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Крім того, обвинувачений раніше засуджений 18.10.2016 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; вироком Апеляційного суду Кіровоградської області визнаний винним за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ст.ст. 75, 76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з випробуванням, іспитовим строком 2 роки. Вчинення злочину у даному кримінальному провадженні інкримінується в період випробування, що підтверджує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують відсутність або зменшення ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З огляду на викладене та те, що станом на момент розгляду питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не закінчений (не допитані обвинувачений та свідок), суд вважає, за доцільне продовжити ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України не зможуть запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Крім того, суд вважає, що застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
На підставі викладеного, керуючись 197, 199, 314-316, 369, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 11 год. 20 хв. 07.06.2018 до 11 год. 20 хв. 06.08.2018.
Копію ухвали направити до ДУ Кропивницька УВП (№14).
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6