пр. № 1-кп/759/111/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Катару, громадянина Ісламської Республіки Пакистан, не одруженого, не працюючого, проживаючого в Україні за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.2, 187 ч.4 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Новоселівка, Арцизького району, Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, перебуває в цивільному шлюбі, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого:

06.06.2016 Ленінським районним судом м.Кіровограда за ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України на 5 років позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.2, 187 ч.4 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Києва, громадянки України, має вищу освіту, заміжня, має на утримані неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працююча, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_3 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

за участі:

сторони обвинувачення: прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

сторони захисту: захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілої: ОСОБА_17 ,

представників потерпілої: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

перекладачів: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22

ВСТАНОВИЛА:
Під час судового розгляду встановлено, що 04.03.2017 року, приблизно о 10:00 год., ОСОБА_7 , бажаючи покращення свого матеріального становища, запропонував ОСОБА_23 , ОСОБА_8 , вчинити грабіж (відкрите викрадення чужого майна) на особу турецької національності, при цьому, повідомив останнім заздалегідь розроблений ним план скоєння вказаного злочину, розподіливши попередньо ролі у вчиненні злочину, згідно якого ОСОБА_23 , використовуючи всесвітню мережу Інтернет, а саме сайти знайомств з іноземцями, повинна була познайомитись та зустрітись з громадянином Туреччини - ОСОБА_24 та під час спілкування з ним, шляхом обману змусити його поїхати до місця проживання останнього або до іншого помешкання, вжити з нею алкогольні напої, з метою зменшення ризиків чинення опору потерпілим, після чого ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , відкрито заволодіють майном ОСОБА_25 .

На пропозицію ОСОБА_7 , ОСОБА_23 та ОСОБА_8 погодились, тим самим вступили з останнім в попередню злочинну змову.

Реалізуючи спільний злочинний план, ОСОБА_23 , 04.03.2017 приблизно о 15:00 годині, знаходячись по вул. Андріївській, 11/7 у м. Києві, виконуючи відведену їй роль, зустрілася із громадянином Туреччини - ОСОБА_24 , якому запропонувала разом відпочити в розважальних закладах м. Києва та вжити алкогольні напої. На дану пропозицію ОСОБА_26 погодився, не будучи обізнаним про дійсні злочинні наміри ОСОБА_23 та інших.

Продовжуючи далі спільні злочинні дії, ОСОБА_23 , 04.03.2017 близько 19:00, після відвідування одного з ресторанів міста Києва, разом з потерпілим, автомобілем марки «Фольксваген», прибули до будинку буд. АДРЕСА_4 та піднялись до квартири АДРЕСА_5 вказаного будинку, куди ОСОБА_23 умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, а саме потерпілого ОСОБА_25 , завела останнього до вказаної квартири, де вони продовжили вживати алкогольні напої. Далі, ОСОБА_23 запропонувала ОСОБА_27 проїхатись на автомобілі марки «VW Bora», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, вважаючи, що за цей час потерпілий сп`яніє, внаслідок вживання алкогольних напоїв, що дасть змогу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які чекали сигналу від ОСОБА_23 , відповідно до спільного злочинного плану, відкрито заволодіти його майном.

Далі, ОСОБА_7 дав вказівку ОСОБА_23 привезти потерпілого ОСОБА_25 назад до кв. АДРЕСА_6 , де його вже чекав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Під`їхавши до вказаного будинку, ОСОБА_23 запропонувала потерпілому ОСОБА_27 піднятись до квартири АДРЕСА_5 , де зачекати її, на що потерпілий ОСОБА_26 , не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_23 погодився.

04.03.2017, близько 23:00 год., коли потерпілий увійшов до квартири АДРЕСА_6 , він побачив раніше невідомих йому осіб, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які відразу ж спробували відібрати у ОСОБА_25 його мобільний телефон «Айфон 5» та останній почав чинити опір, в результаті чого між останніми розв`язався конфлікт. Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відходячи від раніше розробленого злочинного плану, з метою заволодіння майном потерпілого та подолання його опору, почали наносити численні удари руками по голові та тулубу ОСОБА_25 , заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження, від яких потерпілий впав на підлогу. В цей час, ОСОБА_7 з метою доведення злочину до кінця та для запобігання вчинення подальшого опору потерпілим, обхопив правою рукою за шию потерпілого ОСОБА_25 та почав душити останнього, стискаючи, при цьому дихальні шляхи та перекриваючи таким чином доступ кисню, з метою подолання опору ОСОБА_25 . Одночасно з цим, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою доведення злочинного умислу до кінця, дістав з кишень штанів потерпілого ОСОБА_25 особисте майно, а саме: мобільний телефон «Айфон 5», вартістю 10 000 гривень, мобільний телефон Нокіа вартістю 1 000 гривень, грошові кошти в сумі 5 000 гривень та зняв золотий перстень з пальця руки потерпілого, вартістю 3 905 гривень.

Досягнувши бажаного результату та усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_26 перебуває без свідомості, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , з метою укриття слідів злочину, винесли тіло потерпілого на вулицю. Після чого ОСОБА_7 пішов від вказаного будинку в невідомому напрямку, а ОСОБА_8 помістив тіло ОСОБА_25 до автомобіля таксі «VW Вога», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору та повідомив водію, що ОСОБА_26 перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння та наказав водію відвезти їх до вулиці Зодчих в місті Києві, де поряд з будинком №18-Б по вул. Зодчих у м. Києві водій за вказівкою ОСОБА_8 зупинився та останній витягнув тіло потерпілого ОСОБА_25 з автомобіля на землю, де останній не приходячи до свідомості помер, а ОСОБА_8 разом з водієм таксі поїхав з вказаного місця.

Наступного дня, ОСОБА_7 дав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 200 гривень, не повідомляючи про обставини за яких ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заволоділи майном потерпілого.

Смерть ОСОБА_25 настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки та шлуночки головного мозку з розвитком його набряку-набухання.

Комплекс ушкоджень, який сформував внутрішньочерепну травму, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпеки для життя крововиливів під оболонки та шлуночки головного мозку з набряком- набуханням). Між наявною внутрішньочерепною травмою та настанням смерті мається :причинно-наслідковий зв`язок.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, визнала повністю та показала, що 04 березня 2017 року приблизно о десятій годині ранку до неї подзвонив ОСОБА_7 і запропонував зустрітися. Домовилися зустрітися у нього вдома і через пару годин вона до нього приїхала. У квартирі, коли вона приїхала знаходився ОСОБА_8 . ОСОБА_7 їй сказав, що так як в неї є фінансові проблеми, він знає як може допомогти. ОСОБА_7 запропонував напоїти чоловіка та забрати його грошові кошти. ОСОБА_8 також брав участь у даній розмові, але при ній роль останнього не обговорювалась. ОСОБА_7 повідомив, що вже зареєстрував її на сайті знайомств та веде переписку з чоловіком якому вона вже по фотографіях сподобалася і з ним можна зустрітися випити у якомусь ресторані. Спочатку вона була обурена, але так як в неї були фінансові труднощі, то погодилася. Вона повинна була зустрітися з ОСОБА_24 , посидіти в закладі, підпоїти і гарно провести час. Через хвилин 30-40, вона з квартири ОСОБА_7 поїхала відразу на зустріч з потерпілим на ОСОБА_28 . Це було близько третьої, початок четвертої години дня. Вони прогулялися, а потім зайшли до закладу. Потерпілий пив вино, а вона кофе. Потім їй на телефон почали приходити смс-повідомлення з номеру ОСОБА_7 . В першому смс-повідомленні він спитав, як виглядає чоловік, щоб розуміти його майновий стан, потім що у них відбувається і номер телефону ОСОБА_29 , а потім написав, щоб вони їхали до останньої. Вона відповідала на зазначені повідомлення. Деякий час вони були у ресторані, а потім близько сьомої години вечора, вона через службу таксі зі свого номеру викликала автомобіль і вони поїхали до ОСОБА_29 за адресою АДРЕСА_4 . Коли вона з потерпілим приїхала до ОСОБА_29 , то вони розраховували на те, що чоловік буде в сильному алкогольному сп`янінні і вони заберуть у нього грошові кошти, але потерпілий не п`янів. Спочатку вони сіли у кімнаті, а потім перейшли на кухню курити. ОСОБА_29 також з ними сиділа та спілкувалася, але паралельно ще займалася дитиною, яка перебувала у кімнаті. Потім ОСОБА_29 нібито зателефонувала сусідка, яка хоче віддати пляшку віскі, яку сусідка нібито проспорила і вона вийшла з квартири у під`їзд забрати пляшку. Віскі пила ОСОБА_29 і потерпілий. Через деякий час з номеру ОСОБА_7 на її телефон прийшло смс-повідомлення про те, що приїде водій і їй потрібно вийти з квартири разом з потерпілим та покататися по місту. Через хвилин десять під`їхав таксист, вони сіли у автомобіль та близько години просто каталися по місту. Їздили вони по Борщагівці (швидкісний трамвай) та п-ту Перемоги. Маршрут водію вона не говорила. Під час поїздки вона нікому ніяких повідомлень не надсилала, телефон лежав у сумці. Потім таксист знову завіз їх на вул. С.Сосніних до ОСОБА_29 , де їх зустріла остання та забрала потерпілого додому. ОСОБА_29 їй сказала, що можеш не підніматися, тому вона залишилася з таксистом і вони поїхали разом пити каву. Так як вона не вживає алкоголь, то їй не було смислу підійматися. Через деякий час зателефонувала ОСОБА_29 і просила купити скотч, а потім вивела їй дитину. Вона з водієм забрала дитину і поїхали в магазин купити води і повернулися назад у двір, це було близько дев`ятої години вечора. Вона гуляла з дитиною на дитячому майданчику, а ОСОБА_30 (водій) був припаркований біля дому. Через півгодини їй подзвонила ОСОБА_29 і сказала, що потрібно підійти до парадного і попрохати водія припаркуватися поближче. Вона підійшла до ОСОБА_31 та сказала під`їхати, а сама пішла назад гуляти з дитиною на майданчик. Потім знову подзвонила ОСОБА_29 і сказала повертатися з дитиною до під`їзду. Коли вони зайшли до квартири, то вона побачила кров. На питання, що трапилося, ОСОБА_29 відповіла, що була бійка, але не пояснила між ким. Як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виводили потерпілого вона не бачила. На той момент вона користувалася номером телефону НОМЕР_2 . ОСОБА_29 з ОСОБА_7 також була знайома і познайомилася з ним приблизно в той час коли і вона. В той вечір, близько одинадцятої години, з номеру ОСОБА_7 прийшло смс-повідомлення з запитанням чи є у неї паспорт, щоб здати щось на нього у ломбард, але вона відповіла, що його у неї не має. Від запропонованих потім грошових коштів вона відмовилася, тому що коли зайшла до квартири ОСОБА_29 , то побачила кров. На момент, коли вона зайшла до квартири, то ОСОБА_29 вже витирала кров і вона їй допомагала затирати плями. У квартирі залишилося пальто та взуття потерпілого. В пальто, у внутрішньому кармані знаходились його документи. Вона запитувала у ОСОБА_29 , чому потерпілий не забрав речі, але та не відповіла. Їй на телефон прийшло смс-повідомлення з номеру ОСОБА_7 у якому було вказано позбавитися речей потерпілого та документів. Речі вони викинули у смітник, а паспорт спалили. Також обвинувачена наголосила, що з її сторони або сторони ОСОБА_29 спроб щось підлити у каву потерпілому не було. З ОСОБА_7 спілкувалася на російській мові. У потерпілого ОСОБА_32 при собі було два мобільних телефонів, грошові кошти та золота печатка. Свою вину за ст.186 ч.2 КК України визнає повністю, фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, а саме час, місце та спосіб скоєння злочину, не оспорює, щиро кається у скоєному. Цивільний позов визнає частково.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.2, 187 ч.4 КК України, не визнав та показав, що 04.03.2017 року вони всі зустрілися у ОСОБА_7 вдома. Спочатку приїхав він туди, а потім ОСОБА_9 . Вони поговорили про те, що потрібно щось вкрасти. З ОСОБА_9 познайомився восени 2016 року. ОСОБА_7 взагалі бачив два рази в житті, познайомилися вони в закладі гральних автоматах, а потім пішли до ресторану. Другий раз коли вони зустрілися, то ОСОБА_7 йому подзвонив і запросив у гості, вони також пішли в той же ресторан поїсти, а коли повернулися до квартири, то вже приїхала ОСОБА_9 . Про знайомство на сайті він чує вперше, взагалі на той момент йому було відомо, що потерпілий якійсь знайомий ОСОБА_7 , у якого були гроші і їх можна було вкрасти. ОСОБА_9 повинна була зустрітися з ОСОБА_24 , зробити так, щоб він був у стані сп`яніння і тоді він мав зайти та все забрати, що є у чоловіка. ОСОБА_9 поїхала з потерпілим кудись відпочивати, а він залишився з ОСОБА_7 і вони поїхали у гральні автомати. Ввечері подзвонила ОСОБА_9 та повідомила, що їде з потерпілим додому переодягатися, тому що потерпілий хоче поїхати в клуб. Він чекав повідомлення від ОСОБА_9 , що потерпілий сп`янів. ОСОБА_9 він ніяких смс-повідомлень не надсилав, але бачив як ОСОБА_7 комусь писав смс-повідомлення. Після гральних автоматах він з ОСОБА_7 поїхав у «Фору», де купили цигарки та пляшку віскі, тому, що подзвонила ОСОБА_29 та попросила придбати віскі. Вони завезли пляшку ОСОБА_29 за адресою АДРЕСА_4 . Він передав їй віскі особисто і ОСОБА_29 пішла назад до квартири, де був ОСОБА_33 , а сам він поїхав з ОСОБА_7 . Вони чекали поки потерпілий сп`яніє. Потім ОСОБА_29 подзвонила ОСОБА_7 і сказала, що потерпілий у стані алкогольного сп`яніння і хоче кудись їхати. Після даного дзвінка, вони відправили таксиста, який їх возив, а самі залишалися на гральних автоматах. Таксист забрав потерпілого і ОСОБА_9 та повіз їх катати по місту, щоб потерпілий заснув, адже вже перебував у стані сп`яніння. Потім таксист потерпілого привіз назад, про те, що вони під`їхали таксист повідомив ОСОБА_7 та після цього ОСОБА_29 вийшла і забрала потерпілого. ОСОБА_9 до квартири не піднімалася. Через хвилин сорок подзвонила ОСОБА_29 . ОСОБА_7 і сказала, що вона потерпілого поклала спати. Він піднявся до квартири. Зайшов сам оскільки він повинен був вкрасти у потерпілого гроші та інші цінні речі. Він подивився на потерпілого, той не міцно спав і тому він його не чіпав та пішов на кухню пити каву. Через деякий час зайшов ОСОБА_7 . Вони попили разом каву та через хвилин тридцять знову зайшов до потерпілого. Потерпілий спав на дивані. Біля дивану лежало два мобільних телефонів на підлозі і було чорне пальто біля вікна. Він подивився, що є в пальто і там нічого не було. Він не хотів, щоб потерпілий прокинувся, а тому ще хвилин п`ять постояв в кімнаті. У потерпілого було 1600 гривень купюрами номіналом по 200 грн. Він взяв зазначену грошову суму коштів, два телефони, пішов назад на кухню і показав ОСОБА_7 . Коли заходив у кімнату до потерпілого красти речі, то був один, а ОСОБА_7 тим часом знаходився на кухні. Телефони потерпілого та грошові кошти він віддав ОСОБА_7 . Вони посиділи ще деякий час на кухні, допили каву, вийшли на вулицю і ОСОБА_7 віддав ОСОБА_34 дані гроші. Потім йому подзвонив його знайомий і він поїхав зустрівся з ним. Після цього ОСОБА_30 приїхав за ним і вони поїхали до ломбарду. ОСОБА_30 зайшов до ломбарду закладати каблучку. Що за каблучка та звідки вона взялася він не знає. До ломбарду їздили утрьох (він, ОСОБА_35 і ОСОБА_36 ), але до ломбарду заходили вдвох, спочатку зайшов ОСОБА_30 , а потім він. ОСОБА_30 отримав грошові кошти і віддав їх ОСОБА_7 . До квартири ОСОБА_29 потім поверталися, адже зателефонувала остання і попросила його особисто вивести потерпілого, адже він у стані сп`яніння, а повинна була повернутися додому її мати. ОСОБА_7 взагалі на той момент кудись зник і він один повернувся до ОСОБА_29 в квартиру. Коли він повернувся до квартири, то ОСОБА_26 вже був побитий. У потерпілого було побите обличчя і на лиці була засохла кров. Він взяв з ОСОБА_29 під руки потерпілого, вони його вивели і посадили на заднє сидіння у автомобіль ОСОБА_37 . Потерпілий пересувався сам, але погано. Після того, як потерпілого посадили в машину, то ОСОБА_30 сказав, що потерпілого потрібно відвезти в лікарню. Коли вони їхали у лікарню, то по дорозі потерпілий почав хрипіти і смикатися. Проїхали трохи далі, він помітив, що потерпілий взагалі затих, він почав мацати пульс і зрозумів, що потерпілий помер. Він злякався, сказав ОСОБА_34 , що якщо той хоче, то хай везе потерпілого до швидкої, а він вийде, в нього і так багато проблем. Автомобіль зупинився, він розвернувся і взагалі хотів піти. ОСОБА_30 відмовився сам везти потерпілого і тому він разом з ОСОБА_38 взяли потерпілого під руки та висадили. Куди потім поїхав не пам`ятає. Швидку потерпілому не викликав тому, що у нього не було зв`язку. 04.03.2017 року він був одягнутий у чорну куртку, зелені спортивні штани, чорні кросівки, шапку та чорні кожані рукавиці. Як з`явилася кров на його кофті того вечора він не знає. Обвинувачений наголосив, що коли він брав гроші у потерпілого, ОСОБА_29 не бачила, бо була в іншій кімнаті. Також щодо показань свідків, про те, що він виводив потерпілого з ОСОБА_7 , обвинувачений зауважив, що тоді останнього вже не було і він сам його декілька годин шукав. При яких обставинах потерпілому було завдано тілесні ушкодження він не знає. На уточнюючі запитання відповів, що він заходив у кафе, коли там була ОСОБА_9 з потерпілим. Приїхав він туди з ОСОБА_7 на таксі. Після цього вони поїхали назад додому. З ОСОБА_38 зустрівся ввечері, близько шостої години, він їх забрав з квартири ОСОБА_7 і відвіз у гральні автомати, які знаходяться на бул.Лепсе. Поки ОСОБА_9 з потерпілим каталися по місту на таксі, він з ОСОБА_7 заходив до ОСОБА_29 пити каву. Коли повернулася ОСОБА_9 з потерпілим, то вони вийшли на вулицю. Потім коли потерпілий вже спав, а ОСОБА_9 була на вулиці, він зайшов з ОСОБА_7 назад до квартири. Він викрав речі у сплячого потерпілого, віддав їх ОСОБА_7 та пішов на вулицю неподалік від будинку, зустрітися зі знайомим, який зателефонував на телефон останнього. ОСОБА_7 тим часом знаходився у квартирі. Потім він повернувся і знову зустрівся з ОСОБА_7 . Коли дзвонила ОСОБА_29 і просила допомогти вивести потерпілого з квартири, то він був в автомобілі. З ОСОБА_7 спілкувався на російській мові. Вину у інкримінованих йому злочинах не визнає. Цивільний позов визнає лише на суму викрадених речей.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.2, 187 ч.4 КК України, не визнав та показав, що ОСОБА_8 познайомився в казино і вони почали спілкуватися. Вони були просто знайомими. З ОСОБА_9 познайомився через спільного друга. Вони були також просто знайомими. ОСОБА_29 була тим спільним знайомим, яка познайомила його з ОСОБА_9 . З ОСОБА_38 він познайомився також через ОСОБА_29 . В Україні перебуває не більше року і весь час перебував лише в ОСОБА_39 в нього свій бізнес пов`язаний з нерухомістю. Він платив кожного разу по 100$, щоб друзі-таксисти ОСОБА_29 його возили. 04.03.2017 року він прийшов поміняти гроші. ОСОБА_29 дала йому чорний автомобіль марки «Део Ланос» з водієм. Водій возив його по всьому місту, щоб він поміняв гроші. Коли він виходив з автомобіля, то свою сумку залишав в автомобілі. В цій сумці знаходилося 6000$, два мобільних телефона (Айфони) та золотий годинник, все це було вкрадено. Водій таксі просто поїхав. Він був дуже злий і дзвонив ОСОБА_29 , щоб вона знайшла цього водія, але вона не відповідала на його дзвінки. З ОСОБА_9 цього дня він зустрічався, вона до нього зателефонувала і запропонувала зустрітися. Зустрілися вони у кафе біля його квартири. ОСОБА_8 того дня був у казино. Він йому зателефонував і також захотів зустрітися. ОСОБА_9 під час розмови розповіла про її фінансові проблеми, на що він відповів, що на даний час нажаль він також без грошей, у нього вкрали їх і допомогти він зможе лише наступного дня. У нього є хороший друг в СБУ і він хотів йому зателефонувати та попросити допомоги, але номер телефону залишився в телефоні, який вкрали. Він був дуже засмучений, про цей випадок розповів ОСОБА_9 і про те, що ОСОБА_29 до цього причетна. ОСОБА_9 йому сказала, що ОСОБА_29 дуже погана людина. Про злочин він нічого не знає. Він сидів у ресторані і раптово забігли люди у масках та забрали його. З ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ні про що не домовлявся, він сам у даній ситуації жертва. Він знаходячись у тюрмі і втрачає кошти. Він не розуміє, що відбувається і ніхто йому нічого не пояснює. Він говорив на першому суді, що його обікрали. Щодо показань інших двох обвинувачених відносно домовленості між ними трьома про вчинення злочину наголосив, що це не можливо. Він взагалі не знає про що вони розповідають, це все не правда. Кожного місяця знаходячись у тюрмі він витрачає по 2000$. У Києві він жив весь час в центрі по АДРЕСА_7 , а потім після того, як вкрали в нього гроші, він переїхав на певний час в дешевшу квартиру. 04.03.2017 року ОСОБА_8 йому подзвонив та запропонував піти пограти в казино. У магазині « ІНФОРМАЦІЯ_5 » вони купували пляшку віскі, її попросила ОСОБА_29 . Це було до того, як у нього вкрали гроші. У квартирі ОСОБА_29 він ніколи не був. Пляшку віскі передавав через водія. 04.03.2017 року він зайшов на 10 хвилин до квартири і відразу пішов, тому що ОСОБА_29 була у стані алкогольного сп`яніння, кому належала дана квартира він не знає. Це було 11-12 год. ранку. У ломбард не заходив, чекав у автомобілі і куди ходив водій з ОСОБА_8 , він не знає. Після того, як покинув квартиру ОСОБА_29 , він був до вечора у гральних автоматах. На протязі всього дня він з ОСОБА_9 не спілкувався, телефон весь час був у водія. Цивільний позов та обставини викладені в обвинувальному акті не визнає. Його телефон просто використали, адже він на російській мові не говорить, а тому хто переписувався з ОСОБА_9 з його номеру телефону він не знає. Потерпілого він ніколи у житті не бачив. У чому його обвинувачують дізнався лише у тюрмі, коли зустрівся з ОСОБА_8 . Про те, що потерпілий помер, він дізнався від свого адвоката.

Вина ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєні вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується показаннями потерпілої та свідків.

Так, потерпіла ОСОБА_17 у судовому засіданні показала, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_40 з 2008 року і у неї з останнім двоє неповнолітніх дітей. Вони проживали у Вінницькій області, Могилів-Подільського району, в с. Яришів. У квітні 2016 року її чоловік переїхав до Києва з метою організувати свій власний бізнес, а вона з дітьми планувала до нього переїхати пізніше. З квітня місяця 2016 року вони орендували квартиру в АДРЕСА_8 . Там її чоловік проживав з травня місяця, пізніше з останнім жив односелець ОСОБА_41 , а вона з дітьми періодично приїжджала до нього, або він до них. На момент події вона знаходилася у с. Яришівка. Приблизно о 15 годині дня 04 березня 2017 року вона зателефонувала своєму чоловіку на номер НОМЕР_3 , він їй сказав, що не вдома, що він зайнятий та передзвонить пізніше. Пізніше, близько о 19 годині вечора, вона знову зателефонувала на зазначений вище номер чоловіка, але цей номер був поза зоною досяжності. В чоловіка було при собі завжди два мобільних телефону, адже батарея у 5 Iphone швидко розряджався, тому вона зателефонувала на Нокіа, але він не відповідав. Тоді вона зателефонувала ОСОБА_42 , так як він майже завжди знаходився поряд з її чоловіком. ОСОБА_41 відповів, що її чоловік знаходиться вдома за адресою АДРЕСА_9 , а він в магазині. Потім вона не пам`ятає хто саме кому зателефонував, але її чоловік сказав, що він уже їде додому, батарея на Iphone розряджена і тому його телефон поза зоною. Голос чоловіка здався їй трохи дивним, нібито він тільки прокинувся або випив чогось. Це був останній раз коли вона з ним розмовляла. Того ж дня, близько 10 години вечора, їй на телефон прийшло смс - повідомлення, що номер чоловіка НОМЕР_3 з`явився в мережі, тому вона подумала, що чоловік вже вдома і поставив телефон заряджатися. 05 березня 2017 року вона намагалася йому зателефонувати на обидва номери, але всі були поза зоною. Чоловік завжди був на зв`язку, якийсь один номер, але працював, тому вона почала хвилюватися і дзвонити ОСОБА_43 . Спочатку останній не підіймав слухавку, а потім взяв і сказав, щоб вона не хвилювалася, бо чоловік вдома спить, а він не вдома і як тільки він приїде додому, то чоловік їй відразу зателефонує. Так продовжувалося до сьомої години вечора, ОСОБА_41 потім не підіймав слухавку взагалі і коли з іншого номеру зателефонувала її сестра, тоді він вже сказав, що чоловік додому ночувати не приходив та де він йому не відомо. Вона сказала ОСОБА_42 зателефонувати в поліцію. 06 березня 2017 року, в понеділок до неї зателефонував слідчий і сказав, що їй невідкладно потрібно з`явитися до райвідділу, таким чином вона дізналася, що сталося з її чоловіком. Також слідчий викликав ОСОБА_44 , який впізнавав труп.

Також потерпіла ОСОБА_17 показала, що її чоловік завжди при собі мав паспорт громадянина Туреччини, посвідку на постійне місце проживання в Україні і завжди носив печатку. На печатці було вибито на внутрішньому боці дата смерті його матері (22.06.2010 рік). Печатка була із золота з камінням, він її носив на безіменному пальці лівої руки. Зі своїм чоловіком спілкувалася на англійській мові. Він мав татуювання, на лівому плечі був зображений орел і ім`я дитини ОСОБА_45 , на другому плечі було зображено лице Че ОСОБА_46 , на правій руці був напис ОСОБА_47 , а на лівій Ернесто. Коли вона спілкувалася з ОСОБА_48 , то останній розповів, що її чоловік йому на передодні до події показував фотографію дівчини яку називав ОСОБА_49 і говорив, що вона запрошує приїхати на адресу АДРЕСА_4 . Цивільний позов в розмірі 500 000 гривень моральної шкоди та 114 130 гривень матеріальної шкоди підтримує в повному обсязі. На стягненні матеріальної та моральної шкоди солідарно з всіх трьох обвинувачених наполягає. Печатку чоловіка вона викупила з ломбарду за свої власні кошти у сумі 2 000 грн.

Свідок ОСОБА_30 у судовому засіданні показав, що він працював у службі таксі. Спілкування з фігурантами справи почалося з ОСОБА_7 . Останній 04 березня 2017 близько восьмої-дев`ятої години вечора зателефонував йому та запропонував заробити грошей, повозити їх. На той час він їздив на автомобілі марки «Volkswagen Bora» д.н.з. НОМЕР_1 . Він забрав ОСОБА_7 і ОСОБА_8 з ОСОБА_50 і вони попросили їхати на Борщагівку на вул. Сім`ї Сосніних, але перед цим вони два рази зупинялися на заправці та біля магазину «Фора», яка знаходиться на Академіка Корольова. Обвинувачені заходили до магазину у двох, що саме купляли не знає, але вийшли останні з пляшкою спиртного. Потім він повіз їх на вул. Сім`ї Сосніних, 12. Останні по дорозі зв`язалися з кимось по телефону і коли вони під`їхали до під`їзду, то обвинувачені вийшли, а він поїхав розвертатися і став в кінці двору будинку. З під`їзду вийшла ОСОБА_29 , на той час він її ще не знав, забрала пляшку і пішла назад. Після чого до нього підійшли ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , сказали, що зараз вийде інша дівчина з чоловіком і потрібно буде покататися. Через деякий час, приблизно через півгодини як ОСОБА_29 зайшла, він під`їхав назад до під`їзду, а обвинувачені залишалися на тому ж місці, вийшла ОСОБА_9 з молодим чоловіком у пальто. Вони удвох сіли на заднє сидіння автомобіля і поїхали просто їздити по місту. Куди саме їхати йому не говорили, а сказали просто їздити. Чоловік та ОСОБА_9 у весь час поїздки то засипали, то прокидалися, між собою не спілкувалися. Їздили вони так протягом години. Під час поїздки по «Вайберу» йому приходили повідомлення з номеру ОСОБА_7 про самопочуття чоловіка та що взагалі відбувається. Він відповідав їм, що чоловік то засипає, то прокидається. Потім прийшло смс-повідомлення з вказівкою їхати назад. Потерпілому під час поїздки дзвонив телефон і він відповідав на англійській мові, що в таксі, їде додому. Близько десятої, одинадцятої години вечора вони повернулися на вул. Сім`ї Сосніних, вийшла ОСОБА_29 , відчинила двері автомобіля і сказала чоловіку пішли додому. ОСОБА_9 в цей час знаходилася на задньому сидінні. Потерпілий самостійно вийшов з автомобіля і пішов, а вони поїхали до магазину за цигарками. Потім у ОСОБА_9 задзвонив телефон і їй сказали повернутися забрати дитину погуляти. Коли вони повернулися, то ОСОБА_9 пішла з дитиною гуляти і попросила його почекати. Потім, через 10-15 хвилин підійшла ОСОБА_9 до нього і сказала припаркуватися біля під`їзду, бо чоловік напився і його потрібно відвести додому. Через п`ять хвилин ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вивели потерпілого під руки та посадили на заднє сидіння. Коли садили потерпілого ОСОБА_29 також виходила на вулицю. Після того, як чоловіка посадили, у машині залишився ОСОБА_8 , який сів з ним, а ОСОБА_7 кудись пішов. Потерпілий був у шапці, тілесних ушкоджень на потерпілому він не бачив, останній мав вигляд дуже нетверезого чоловіка. ОСОБА_8 сказав їхати в напрямку Кільцевої дороги. Під час руху чоловік рухав руками і щось незрозуміле говорив. Через п`ять хвилин вони припаркувалися у дворі будинку на Зодчих. 18-А і ОСОБА_8 сам висадив потерпілого з автомобіля на бордюр. Він в той час знаходився в автомобілі. Потім ОСОБА_8 повідомив, що останнього заберуть, бо нібито вже зателефонували і сказав їхати за ОСОБА_7 в напрямку Колібріса. Вони приїхали на ОСОБА_51 , пробули там пару хвилин поки ОСОБА_8 телефонував ОСОБА_7 і в результаті домовилися зустрітися у кафе в районі Гарматної. У даному кафе він разом з ОСОБА_8 зустрілися з ОСОБА_7 . Про що саме вони розмовляли він не знає, але зрозумів, що телефонували ОСОБА_29 та потрібно повернутися назад на вул.С.Сосніних. Потім вони їздили по місту, адреси говорили обвинувачені. З`їздили на «Воскресенку», повернулися назад у центр міста, потім розвернулися на проспекті Перемоги і поїхали до ломбарду в районі станції Політехнічний інститут. Йому сказали здати золоту каблучку, адже у нього були документи. Він зайшов до ломбарду і через деякий час зайшов ОСОБА_8 , йому як раз видали грошові кошти і останній їх забрав. Каблучка була схожа на перстень. Після цього сіли у автомобіль, йому заплатили 400-500 грн і він їх відвіз на Героїв Севастополя. Під час спілкування з обвинуваченими на них тілесних ушкоджень не бачив. З ОСОБА_7 він особисто спілкувався на російській мові. Після даної події з ними він більше не бачився і не спілкувався. Здав каблучку бо розумів, що потерпілий був не зовсім п`яний і це ж може і статися з ним, якщо відмовить. В той день він користувався мобільним телефоном НТС, номером НОМЕР_4 . Обвинувачений ОСОБА_7 у телефонній книжці був записаний як «Аслан», а ОСОБА_8 «Вася». Номера телефону ОСОБА_9 та ОСОБА_29 в нього не було і по мобільному телефону він з ними не спілкувався. Під час досудового розслідування, через місяць після події йому з СІЗО по мобільному телефону дзвонив ОСОБА_7 і погрожуючи казав нічого не говорити. За каблучку у ломбарді отримав 2200 чи 2300 грн. Вага каблучки була три грами. З ОСОБА_7 спілкувався по «Вайберу» та по мобільному телефону, останній йому дзвонив і він розмовляв по даному номеру телефону саме з ОСОБА_52 . ОСОБА_7 також дзвонив з номеру ОСОБА_8 . Тобто упродовж того вечора з телефонних дзвінків можна стверджувати, що обвинувачені знаходилися разом. Бачив у дзеркалі заднього виду, що у потерпілого була розбита губа. Він запитав, що з останнім, а ОСОБА_8 відповів дивитися вперед та їхати.

Також свідок ОСОБА_30 показав, що під`їхати ближче до під`їзду та забрати дівчину з чоловіком йому сказав хтось із обвинувачених, які знаходились поруч. Де саме знаходилися обвинувачені у той момент поки він возив ОСОБА_9 та потерпілого він не знає. Потерпілий за тілобудовою був як дорослий середньостатистичний чоловік, середнього зросту. Під час того, як ОСОБА_8 виводив потерпілого з автомобіля останній ще сам рухався. Видимих плям у машині на задньому сидінні не було. Здати каблучку йому сказали вже біля ломбарду. Коли вони під`їхали до ломбарду, то ОСОБА_7 сидів на передньому сидінні, а ОСОБА_8 на задньому. Хто саме передавав каблучку, не пам`ятає. Потерпілого виводили з будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під руки і потерпілий був у свідомості та рухав ногами. У машині під час того, як вони прямували до вулиці Зодчих потерпілий також був у свідомості і вів себе як дуже п`яний чоловік, ногами та руками рухав. Коли прибули на місце, то ОСОБА_8 допомагав потерпілому вийти з автомобіля. Потерпілий сам виставив ноги з машини. З того моменту як потерпілого вивели з під`їзду, посадили у машину та посадили на бордюр пройшло максимум п`ять хвилин.

Свідок ОСОБА_29 у судовому засіданні показала, що з ОСОБА_9 познайомилася у кінці грудня 2016 року. Вони були у близьких відносинах як подруги. Вона часто приїжджала до неї додому та могла залишитися на ночівлю. З ОСОБА_7 познайомилася в той вечір, знала зі слів ОСОБА_9 , що та познайомилася з останнім також нещодавно. Вона з ОСОБА_7 вільно спілкувалася на російській мові і він все розумів. ОСОБА_7 їй розповідав, що до цього жив у Америці і чемпіон по боксу. Перший раз побачила ОСОБА_8 в автомобілі, коли її з ОСОБА_9 вранці забирали і вони їхали до неї додому. Проживає за адресою АДРЕСА_10 , яка належить її матері, разом зі своєю дитиною. На момент події її сину було 4 роки. У квартирі вона була з дитиною удвох, а її мати на роботі і повинна була повернутися вранці наступного дня. У її мобільному був лише номер телефону ОСОБА_9 та записаний як «Вікуся». Чоловік, з яким у той день прийшла ОСОБА_9 був вище середнього зросту, міцної тілобудови, не слов`янської зовнішності, одягнутий набагато дорожче середнього класу у кашемірове пальто, гарне взуття, з гарним годинником та перснем з діамантами. Як потім їй розповіла ОСОБА_9 , ОСОБА_7 познайомився з потерпілим через Інтернет і від імені ОСОБА_53 , з ним спілкувався, а потім остання з ним зустрілася. До її квартири ОСОБА_9 з потерпілим прийшли після шостої години вечора, зателефонувавши до цього і повідомивши, що вона приїде і хоче її з кимось познайомити. ОСОБА_9 з потерпілим приїхала на таксі, вони зайшли у квартиру та відразу попрямували до великої кімнати. Каву вона на той момент вже зварила, після чого вона з ОСОБА_9 пішла на кухню, розмовляли про потерпілого, після чого їй зателефонував ОСОБА_54 та сказав забрати пляшку віскі і передати її ОСОБА_53 та не казати потерпілому, що пляшку передали знайомі ОСОБА_9 , а чи сусіди, чи хтось приніс їй за щось. Коли вона забирала пляшку, то на задньому сидінні таксі сидів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Потім водія цього таксі вона побачила вже другий раз, коли він забирав ОСОБА_9 та ОСОБА_32 . Того вечора вона вживала дане віскі разом з ОСОБА_55 близько 100 грам. Коли ОСОБА_9 насипала цукор у каву, то вона бачила у неї пляшечку як з під капель, яку потім та викинула у сміття. Вона бачила як ОСОБА_9 щось підливала у чашку, але зайвих питань не задавала. Наступного дня ОСОБА_9 сказала, що потерпілий повинен був просто заснути і всі речі повинні були у нього забратися. З розмов вона зрозуміла, що ОСОБА_7 познайомився з потерпілим через Інтернет, а ОСОБА_9 з ним зустрілася для подальших дій, а саме вона повинна була потерпілого опоїти, а потім ОСОБА_7 з ОСОБА_8 забрати речі, які йому належать. Перший раз, коли ОСОБА_9 прийшла з чоловіком, то вони побули тридцять-сорок хвилин і поїхали до ОСОБА_53 додому, щоб вона переодяглася. Коли ОСОБА_9 з потерпілим поїхали, то через хвилин десять їй поступив дзвінок з невідомого номеру, дзвонив ОСОБА_8 та сказав, що він у неї під парадним, після чого вона вийшла і впустила його до квартири з ОСОБА_7 . До даної події ОСОБА_8 вже був в неї вдома одного разу, а ОСОБА_7 вона в той вечір побачила вперше. Вони прийшли до неї, як вони потім повідомили, почекати на ОСОБА_9 і залишилися на кухні, а вона пішла до дитини. Вони в неї вдома знаходились близько години і весь час з кимось спілкувалися шляхом смс-повідомлень по «Вайберу». На її думку, спілкування по «Вайберу» вів ОСОБА_8 , адже останній казав ОСОБА_7 , що «ніхто не засинає…», але сказати точно не може, адже лише чула і не бачила. Того вечора вона дзвонила ОСОБА_9 , щоб спитати коли та буде, але ніхто не відповідав. Потім подзвонила ОСОБА_9 та попросила відкрити двері. Приїхала на автомобілі на якому до того приїжджали обвинуваченя, коли завозили їй пляшку віскі. Вона допомогла ОСОБА_56 вийти з машини та піднятися до квартири, а ОСОБА_9 залишилася на вулиці, сказавши, що наздожене після того, як заплатить за таксі. Потерпілий до квартири заходив сам, але йшов зі сторони в сторону, нібито був у стані алкогольного сп`яніння. Розмови між ним та нею не було, вона просто його посадила на диван у великій кімнаті, на той час ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходились на кухні, а її дитина у маленькій кімнаті. Двері у квартиру були відчинені, адже вона чекала на ОСОБА_9 . На той час вже було близько восьмої години вечора. В невдовзі вона почула розмову на англійській мові. Розмова тривала хвилин п`ять, про що саме вона не зрозуміла, але по тону голосу це була не спокійна розмова. Потім вона почула удари, тріск, а потім ще раз удар та хрипіння, і вже тоді вона вийшла з кімнати та побачила, як ОСОБА_7 обхопив рукою потерпілого і придавлював його, саме в цей час у потерпілого надувалися бульби, а ОСОБА_8 обшукував кишені на штанах потерпілого, який лежав на підлозі. На килимі лежали гроші та два телефони потерпілого. Обличчя потерпілого було у крові. Під час цього між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 йшла розмова про те, що де гаманець. Потерпілий вже був без свідомості, адже тому і прозвучало слово «нокаут» від ОСОБА_7 , коли вона ще була у іншій кімнаті. Як наносили удари потерпілому вона не бачила. Крім неї, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в кімнаті з потерпілим більше нікого не було. Коли потерпілий лежав на підлозі, каблучки на руці вже не було. Коли вона зайшла до кімнаті і ОСОБА_7 з ОСОБА_8 обшукували потерпілого, то її дитина була у іншій кімнаті та намагалася зайти до даної, тому вона вивела дитину. Вона зателефонувала ОСОБА_9 і сказала забрати дитину. ОСОБА_8 у той момент просив ОСОБА_9 купити скотч. У квартирі її не було близько хвилини, поки вона виводила дитину. Після того, як повернулася, то почала допомагати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вдягнути потерпілого. Взуття не вдягли, воно залишилося у неї і потерпілий вийшов без взуття. Як виходив ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілий з під`їзду вона не бачила. Після того як останні залишили її квартиру, вона з ОСОБА_9 та дитиною піднялися і дитину відвела у спальню. Через деякий час ОСОБА_9 хтось зателефонував, сказавши позбутися речей і замити плями крові, які були на підлозі та дивані. Після цього, коли вона з ОСОБА_9 замивала сліди, то у останньої була розмова з ОСОБА_8 , щоб ОСОБА_49 взяла паспорт і на свій паспорт здала перстень. Вона з ОСОБА_9 поклала у пакет пальто, взуття, ганчірки та медичні рукавиці, якими вони замивали і викинули на смітник, а документи спалили. У її квартирі ОСОБА_8 забув шапку, кофту та сумку. Наступного ранку, коли ОСОБА_9 приїхала до неї, то сказала, що у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , коли вони залишилися удвох, була боязнь того, що вони вбили потерпілого. ОСОБА_9 в ту ніч поїхала до ОСОБА_7 забирати свої речі, а вона пішла у басейн з дитиною. Після басейну вона з дитиною пішла на ринок. Поліція ходила і показувала фотокартки вбитого потерпілого і після такого вона не змогла спокійно спати, а тому пішла до поліції.

Свідок ОСОБА_41 у судовому засіданні показав, що в той вечір, коли ОСОБА_33 пропав, він викликав йому таксі на вул.Михайлівську, там знаходився ресторан. Потерпілий йому повідомив, що їде на зустріч з дівчиною. З ОСОБА_55 був знайомий з 2008 року. Перед подією вони разом проживали по АДРЕСА_11 . За даною адресою проживали з кінця весни, початку літа 2016 року. Того вечора ОСОБА_33 був одягнутий у чорні брюки, гольф, туфлі та чорне пальто. У потерпілого при собі було два мобільних телефона айфон 5 і Нокіа та іменна печатка. За день до події потерпілий показував йому у соціальних мережах фотографію дівчини. Дівчина була щільної тілобудови близько 35-40 років з чорним волоссям. Після того, як ОСОБА_33 уїхав, він більше з ним не спілкувався, лише ввечері зателефонувала його дружина. Щоб прикрити потерпілого перед дружиною, він сказав, що знаходиться не вдома. Наступного дня ОСОБА_33 вже був поза зоною, близько до вечора він розповів все як було жінці потерпілого і вона сказала викликати поліцію. Після здійснення повідомлення до поліції, на наступний день йому зателефонували та сказали приїхати до Святошинського УП на впізнання. ОСОБА_32 впізнав по фотографії та у морзі.

Крім цього представник потерпілої ОСОБА_18 в судовому засіданні надала показання, що свідки ОСОБА_30 та ОСОБА_29 , відповідно до їх показань, які вони надали під час судового розгляду, являються повноцінними співучасниками події, яка мала місце 04.03.2017 року і повинні нести відповідальність на рівні з іншими обвинуваченими.

Крім показань потерпілої та свідків вина ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у скоєні вищевказаних кримінальних правопорушень об`єктивно підтверджується наступним:

-протоколом огляду місця події від 05.03.2017р., а саме ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_12 , де було виявлено труп потерпілого ОСОБА_25 (Т.2 а.п. 2-5);

-протоколом огляду місця події від 06.03.2017р., а саме кв. АДРЕСА_13 , де проживав потерпілий ОСОБА_57 , в ході якого були вилучені документи, які посвідчують особу потерпілого. Вказаний огляд проводився на підставі дозволу власника приміщення ОСОБА_44 (Т.2 а.п. 6-11);

-протоколом огляду місця події від 06.03.2017р., а саме приміщення моргу №1 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи за адресою: м.Київ, вул.Оранжерейна, 9, в ході якого були вилучені речі в які був одітий потерпілий ОСОБА_57 (Т.2 а.п. 12-14);

-протоколом огляду місця події від 09.03.2017р., в ході якого в приміщенні Святошинського УП ГУ НП в м.Києві за адресою: м.Київ, пр.Перемоги, 109, ОСОБА_9 добровільно надала працівникам поліції жіночу сумку голубого кольору, яка належала їй (Т.2 а.п. 15-17);

-протоколом огляду місця події від 06.03.2017р., в ході якого в приміщенні Святошинського УП ГУ НП в м.Києві за адресою: м.Київ, пр.Перемоги, 109, потерпіла ОСОБА_17 добровільно надала працівникам поліції каблучку жовтого кольору з 9-ма камінцями білого кольору, яка належала її чоловіку та яку вона викупила в ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» (Т.2 а.п. 19-22);

-протоколом огляду місця події від 06.03.2017, згідно якого в службовому кабінеті №317 Святошинського УП ГУНП в м.Києві за адресою: м.Київ, пр.Перемоги, 109, у ОСОБА_29 , за добровільної згоди останньої, були вилучені джинси з плямою бурого кольору (Т.2 а.п.28-30);

-протоколом огляду місця події від 06.03.2017р., а саме сміттєвих баків розташованих біля першого під`їзду будинку №12-А по вул.С.Сосніних в м.Києві, де було виявлено пакет з рукавичками білого кольору та рушником з плямами бурого кольору (Т.2 а.п. 31-32);

-протоколом огляду місця події від 08.03.2017р., в ході якого в приміщенні Святошинського УП ГУ НП в м.Києві за адресою: м.Київ, пр.Перемоги, 109, свідок ОСОБА_30 надав добровільно працівникам поліції свій мобільний телефон (Т.2 а.п.33-34);

-протоколом огляду предметів від 14.06.2017р., згідно якого був оглянутий мобільний телефон свідка ОСОБА_31 марки «НТС One Mini» (ІМЕІ НОМЕР_5 ), де в пункті меню «Вхідних викликів» встановлено прийняття дзвінків з мобільного телефону № НОМЕР_6 ( ОСОБА_8 ) в період 5:22 год.; 18:26 год.; 19:04 год.; 19:17 год.; 19:22 год.; 19:25 год.; 21:32 год.; 21:36 год.; 21:51 год. 04.03.2017 та 02:25 год. 05.03.2017 (Т.2 а.п.37-55);

-протоколом огляду місця події від 05.03.2017р., а саме трупу невстановленої на той час особи чоловічої статі, який був виявлений біля будинку №18-Б по вул.Зодчих в м.Києві з тілесними ушкодженнями (Т.2 а.п. 56-68);

-протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 06.03.2017р., згідно якого свідок ОСОБА_41 оглянувши труп, заявив, що це труп ОСОБА_58 (Т.2 а.п.69-70);

-протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 06.03.2017р., згідно якого свідок ОСОБА_59 оглянувши труп, заявила, що це труп ОСОБА_58 (Т.2 а.п.71-72);

-протоколом огляду відео та безпосередньо дослідженим в судовому засіданні згідно ст.359 КПК України компакт диском для лазерних систем зчитування марки «VIDEX», формату CD-R, на якому зображено, як в період часу з 20:48:25 по 20:49:16 04.03.2017 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в приміщенні магазину «Фора», розташованому за адресою: м.Київ, вул.А.Корольова, 8, купують пляшку віскі (Т.2 а.п.94-99);

-відповіддю на запит №589/3 від 09.03.2017 ПТ «Ломбард «Кредит Юніон», згідно якої ОСОБА_30 05.03.2017 в 02:27:28 звертався до ломбардного відділення з приводу закладки майна, а саме: каблучки з камінням (Т.2 а.п.100);

-протоколом огляду відео та безпосередньо дослідженим в судовому засіданні згідно ст.359 КПК України компакт диском для лазерних систем зчитування марки «VS», формату CD-R, на якому зображено, як в період часу з 02:19:43 по 02:30:48 05.03.2017 ОСОБА_30 разом з ОСОБА_8 в приміщенні ломбарду «Кредит Юніор», розташованому за адресою: м.Київ, пр.Перемоги, 27-А, закладають каблучку з камінням, яка належала потерпілому ОСОБА_60 і отримують грошові кошти (Т.2 а.п.101-109);

-протокол обшуку від 06.03.2017 квартири АДРЕСА_14 , в якій проживав ОСОБА_7 в ході якого було вилучено сім-картки оператора мобільного зв`язку, якими користувався останній (Т.2 а.п.110-115);

-протоколом обшуку від 06.03.2017, згідно якого проведено обшук в квартирі АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_61 та виявлено і вилучено з дивана та килимового покриття сліди речовини бурого кольору, а також чоловічу сумку чорного кольору (Т.2 а.п.116-131);

-протокол обшуку від 08.03.2017 автомобіля «VW Bora» д.н.з НОМЕР_1 , яким 04.03.2017 керував ОСОБА_30 та на якому перевозили потерпілого, в ході якого було виявлено на спинці заднього сидіння пляму бурого кольору та шляхом вирізання оббивки сидіння вилучено фрагмент з плямою бурого кольору (Т.2 а.п.132-135);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.03.2017, згідно якого свідок ОСОБА_29 впізнала ОСОБА_9 , як особу, яка представилась ОСОБА_62 (Т.2 а.п.140-142);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07.03.2017, згідно якого свідок ОСОБА_29 впізнала ОСОБА_7 , як особу, який перебував в її квартирі та вчинив злочин відносно громадянина Туреччини ОСОБА_25 (Т.2 а.п.143-145);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.03.2017, згідно якого свідок ОСОБА_29 впізнала водія ОСОБА_31 (Т.2 а.п.146-148);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 06.03.2017 та безпосередньо дослідженим в судовому засіданні згідно ст.359 КПК України компакт диском для лазерних систем зчитування, згідно якого свідок ОСОБА_29 детально показала як ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скоювали злочин щодо потерпілого ОСОБА_25 (Т.2 а.п.149-153);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.04.2017, згідно якого свідок ОСОБА_29 впізнала ОСОБА_8 (Т.2 а.п.154-156);

-протоколом огляду відео від 09.06.2017 за участю свідка ОСОБА_29 , згідно якого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в приміщенні магазину «Фора», розташованому за адресою: м.Київ, вул.А.Корольова, 8, купують пляшку віскі (Т.2 а.п.157-162);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.03.2017 та безпосередньо дослідженим в судовому засіданні згідно ст.359 КПК України компакт диском для лазерних систем зчитування, згідно якого свідок ОСОБА_30 детально показав всі події які відбувались в період з 04.03.2017 по 05.03.2017, а саме показав, який чином припаркував автомобіль біля під`їзду №4 будинку №12 по вул.С.Сосніних в м.Києві, як потім прослідував до будинку №18-Б по вул.Зодчих в м.Києві (Т.2 а.п.163-167);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.03.2017, згідно якого свідок ОСОБА_30 впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка причетна до скоєння кримінального правопорушення відносно ОСОБА_25 (Т.2 а.п.168-171);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.03.2017, згідно якого свідок ОСОБА_30 впізнав ОСОБА_9 , як особу, яка причетна до скоєння кримінального правопорушення відносно ОСОБА_25 (Т.2 а.п.172-175);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.04.2017, згідно якого свідок ОСОБА_30 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка причетна до скоєння кримінального правопорушення відносно ОСОБА_25 (Т.2 а.п.176-178);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.03.2017, згідно якого свідок ОСОБА_30 впізнав потерпілого ОСОБА_25 (Т.2 а.п.179-181-А);

-протоколом огляду відео від 07.06.2017 за участю свідка ОСОБА_31 , згідно якого останній та ОСОБА_8 в приміщенні ломбарду «Кредит Юніор», розташованому за адресою: м.Київ, пр.Перемоги, 27-А, закладають каблучку з камінням, яка належала потерпілому ОСОБА_27 і отримують грошові кошти (Т.2 а.п.182-191);

-протоколом огляду відео від 07.06.2017 за участю свідка ОСОБА_31 , згідно якого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в приміщенні магазину «Фора», розташованому за адресою: м.Київ, вул.А.Корольова, 8, купують пляшку віскі (Т.2 а.п.192-197);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 07.03.2017 та безпосередньо дослідженим в судовому засіданні згідно ст.359 КПК України компакт диском для лазерних систем зчитування, згідно якого підозрювана ОСОБА_9 показала куди вона разом з ОСОБА_29 викинули особисті речі потерпілого ОСОБА_25 і де спалила паспорт потерпілого (Т.2 а.п.241-247);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.04.2017, згідно якого підозрювана ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_8 (Т.3 а.п.7-10);

-протоколом огляду відео від 09.06.2017 за участю підозрюваної ОСОБА_9 , згідно якого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в приміщенні магазину «Фора», розташованому за адресою: м.Київ, вул.А.Корольова, 8, купують пляшку віскі (Т.3 а.п.31-35);

-висновком експерта №746 від 02.08.2017, згідно якого у потерпілого ОСОБА_25 були виявлені такі тілесні ушкодження:

а) синець на нижній повіці правого ока, забійна рана верхньої губи праворуч, розрив слизової оболонки нижньої губи, припухлість м`яких тканин обличчя з крововиливами в слизову оболонку ротової порожнини, перелом нижньої щелепи праворуч, крововиливи в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в потиличній ділянці праворуч, нерівномірно виражені обмежено-дифузні крововиливи під м`яку мозкову оболонку та шлуночки головного мозку, набряк тканини головного мозку;

б) крововиливи в ліву бокову стінку глотки, в ліву голосову щілину, в ділянку кореня язика, перелом правого та лівого великих рогів під`язикової кістки, правого та лівого верхніх ріжків щитовидного хряща, перелом пластинок щитовидного хряща;

в) синець на правому плечі, ділянка осадження на правій боковій поверхні грудей.

Смерть ОСОБА_25 настала від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки та шлуночки головного мозку з розвитком його набряку-набухання на що вказує вищеописане в п.А.

Виявлена внутрішньочерепна травма, яка обумовила настання смерті, виникла за механізмом удару та ротації, тобто внаслідок багаторазових ударів в ділянку голови (в тому числі по нефіксованій голові) подекуди зі зміщенням голови по одній з вісей тіла.

Враховуючи характер, локалізацію та зовнішній вигляд ушкоджень, дані судово-гістологічного дослідження (ступінь вираженості клітинної реакції), слід вважати, що вказані ушкодження, комплекс яких сформував внутрішньочерепну травму та обумовив настання смерті виник приблизно за 30-40 хвилин до настання смерті потерпілого. Комплекс ушкоджень, описаний в п.А, який сформував внутрішньочерепну травму, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Між наявною внутрішньочерепною травмою та настанням смерті мається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Виявлений перелом лівого та правого ріжків щитовидного ріжка, перелом щитовидного хряща, переломи лівого та правого великих рогів під`язикової кістки утворились від дії тупого предмету, можливо при здавлюванні шиї тупим предметом , мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я. Виявлена ділянка осадження на правій боковій поверхні грудей утворилась від дії тупого предмету за механізмом тертя незадовго до настання смерті та має ознаки легкого тілесного ушкодження, яке не потягло розладу здоров`я.

Враховуючи характер, локалізацію та об`єм ушкоджень, можливість скоєння потерпілим активних самостійних дій після отримання усіх цих ушкоджень, малоймовірно. Виявлений комплекс ушкоджень, що сформував внутрішньочерепну травму від якої наступила смерть ОСОБА_25 не могла утворитись при падінні (Т.3 а.п.73-95);

-згідно висновку судово-психіатричного експерта №219 від 11.04.2017 ОСОБА_9 , на період кримінального правопорушення, в скоєнні якого вона підозрюється, не виявляла ознак будь-якого психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, за своїм психічним станом могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_9 не виявляє ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, може правильно сприймати обставини, які мають значення для справи і давати по них відповідні показання, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування по відношенню до неї примусових заходів медичного характеру не потребує (Т.3 а.п.96-99):

-згідно висновку судово-психіатричного експерта №211 від 06.04.2017 ОСОБА_7 , на період кримінального правопорушення, в скоєнні якого він підозрюється, не виявляла ознак будь-якого психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_7 не виявляє ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, може правильно сприймати обставини, які мають значення для справи і давати по них відповідні показання, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (Т.3 а.п.100-103):

-висновком експерта №110 від 12.04.2017, згідно якого на наданій на експертизу спортивній кофті вилученій за адресою: АДРЕСА_10 , виявлена кров, видова належність якої не встановлена (Т.3 а.п.105-108);

-висновком експерта №112 від 12.04.2017, згідно якого на наданій на експертизу фрагменті тканини (оббивка сидіння), вилученому в ході проведення обшуку в автомобілі марки Фольцваген Бора, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м.Київ, пр.Перемоги, 109, виявлена кров, видова належність якої не встановлена (Т.3 а.п.110-112);

-висновком експерта №108 від 12.04.2017, згідно якого кров трупа невідомого чоловіка 35-45 років, особу якого в подальшому було встановлено як ОСОБА_26 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. На наданій на експертизу жилетці, вилученій за адресою: м.Київ, вул.Зодчих, 18-В, виявлена кров людини. При визначенні групової належності цієї крові виявлений антиген А, що не виключає можливості її походження від трупа потерпілого гр. ОСОБА_25 (Т.3 а.п.114-118);

-висновком експерта №105ц від 11.05.2017, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні змиву на марлевому тампоні (вилученого з кв. АДРЕСА_6 ), виявлена кров особи чоловічої генетичної статі з домішками поту. При серологічному дослідженні слідів виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Отже, дані сліди могли виникнути за рахунок крові чоловіка/чоловіків та поту особи/осіб, в крові яких міститься антиген А і В в різній комбінації по системі АВО, в тому числі ОСОБА_25 (Т.3 а.п.120-123);

-висновком експерта №106ц від 11.05.2017, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні змиву на волокнах (вилучених з кв. АДРЕСА_6 ), виявлена кров особи чоловічої генетичної статі з домішками поту. При серологічному дослідженні слідів виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Отже, дані сліди могли виникнути за рахунок крові чоловіка/чоловіків та поту особи/осіб, в крові яких міститься антиген А і В в різній комбінації по системі АВО, в тому числі ОСОБА_25 (Т.3 а.п.126-129);

-висновком експерта №109 від 29.03.2017, згідно якого кров трупа невідомого чоловіка 35-45 років, особу якого в подальшому було встановлено як ОСОБА_26 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. На наданих на експертизу гумових рукавичках та кухонному рушнику, вилучених за адресою: АДРЕСА_12 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності цієї крові виявлений антиген ОСОБА_63 , що не виключає можливості її походження від трупа потерпілого гр. ОСОБА_25 (Т.3 а.п.132-136);

-висновком експерта №111 від 29.03.2017, згідно якого кров трупа невідомого чоловіка 35-45 років, особу якого в подальшому було встановлено як ОСОБА_26 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. На наданих на експертизу джинсах, вилучених у ОСОБА_29 в приміщенні службового кабінету №317 за адресою: м.Київ, пр.Перемоги, 109, виявлена кров людини. При визначенні групової належності цієї крові виявлений антиген А. Вказана кров могла походити від потерпілого ОСОБА_25 (Т.3 а.п.138-142);

-висновком від 06.06.2017 щодо вартості золотої каблучки потерпілого ОСОБА_25 , яка становить 3 905 гривень (Т.3 а.п.143);

-висновком експерта №104ц від 05.05.2017, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні зіскобу речовини бурого кольору з нижньої частини дивана в кім. АДРЕСА_15 , виявлена кров та одиничні епітеліальні клітини особи чоловічої генетичної статі. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_25 (Т.3 а.п.145-148);

-постановами про визнання речових доказів та доручення до матеріалів кримінального провадження (Т.2 а.п.213-214, Т.3 а.п.18-20, 150-213);

-протоколами тимчасового доступу до речей і документів від 21.06.2017 та 22.06.2017 та результати аналізу технічної інформації моніторингу з`єднань і абонентських номерів (Довідка аналіз технічної інформації моніторингу з`єднань), представлений на 19 аркушах разом з супровідним листом, до якого додаються 3 компакт диски з УОТЗ (телефонні з`єднання).

Згідно результатів аналізу було встановлено, що 04.03.2017 року абонентський номер ОСОБА_9 в період з 14.46 години по 19.00 годину з`єднувався через базові станції мобільного оператора (м. Київ, вул. Хорива, 1; вул. Андріївська, 19; шосе Набережне, 2; вул. Ігорівська, 1/8-Г), розташовані в одному радіусі дії з базовою станцією, з якою з`єднувався абонентський номер ОСОБА_25 (з 14.34 години по 16.13 годину зі станцією за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, 3). У той же час абонентський номер ОСОБА_8 в період з 14.43 по 17.07 годину 04.03.2017 року з`єднувався через базові станції, розташовані в районі зустрічі та спілкування ОСОБА_9 та ОСОБА_64 (згідно з`єднань базових станцій за адресами по АДРЕСА_16 ; вул. Андріївська, 19; вул. Сагайдачного, 16А).

Після чого в період з 19.31 по 22.45 годину абонентські номери ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_25 з`єднувалися з одними базовими станціями, розташованими у м. Києві за адресами: вул. Сім`ї Сосніних, 17 та вулиця Сім`ї Сосніних, 9 (район вчинення злочинів по вул. Сім`ї Сосніних, 12 м. Києва).

О 22.43 годині 04.03.2017 року абонентський номер ОСОБА_8 зробив з`єднання з базовою станцією, розташованою за адресою: м. Київ, бул. Кольцова, 15-В, тобто недалеко від місця виявлення трупу Текдеміра Булента біля будинку 18 по вул. Зодчих м. Києва.

З 01.53 години по 2.25 годину 05.03.2017 року абонентський номер ОСОБА_8 зробив з`єднання з базовими станціями, розташованими за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 47 та АДРЕСА_17 , що узгоджується з іншими дослідженими доказами, відповідно до яких встановлено, що 05.03.2017 з 02.19 по 02.27 годину ОСОБА_30 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заклали каблучку ОСОБА_25 до ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Кредит Юніон», розташованого за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 27А).

Крім того, проведеним аналізом встановлена інтенсивність з`єднання абонентських номерів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 і ОСОБА_7 в період вчинення злочинів, а саме: в період з 04.03.2017 року по 02.19 годину 05.03.2017. У абонентського номеру ОСОБА_9 було 58 з`єднань з абонентським номером ОСОБА_7 та 30 з`єднань з абонентським номером ОСОБА_8 , що спростовує показання ОСОБА_7 , щодо його непричетності до скоєння вищевказаних злочинів стосовно потерпілого ОСОБА_25 (Т.3 а.п.216-250, Т.4 а.п.1-43);

-протоколом за результатами здійснення негласної слідчо-розшукової дії аудіо-, відеоконтроль особи від 19.12.2017, згідно якого ОСОБА_9 , перебуваючи в умовах ІТТ ГУНП у м.Києві детально розказує щодо її наміру скоєння відносно потерпілого ОСОБА_25 кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та щодо скоєння ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.2, 187 ч.4 КК України (Т.4 а.п.46-53). Вказаний в протоколі 2016 рік його складання, колегія суддів відносить до технічної помилки при складанні процесуальних документів, що не є істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод і ця технічна помилка ніяким чином не може бути підставою для визнання цього доказу недопустимим.

-безпосередньо дослідженим в судовому засіданні, згідно ст.359 КПК України, компакт-диском CD на яких відображено хід проведення негласної слідчо-розшукової дії аудіо-, відеоконтроль особи за участю обвинуваченої ОСОБА_9 , який за своїм змістом відповідає дослідженому раніше протоколу (Т.4 а.п.54);

-згідно висновку судово-психіатричного експерта №74 від 08.05.2018, ОСОБА_8 у період часу, до якого відносяться діяння, в скоєнні яких він на даний час обвинувачується на будь-якій психічний розлад не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_8 у даний час на будь-які психічні розлади не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосовування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (Т.4 а.п.222-225).

Вищевказані докази дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, стороною обвинувачення, як доказ вини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчинені вищевказаних кримінальних правопорушень було надано наступні письмові документи:

-протоколи огляду предметів від 06.03.2017 та 07.03.2017, згідно яких були оглянуті мобільні телефони ОСОБА_7 , а саме зміст повідомлень (Т.2 а.п.215-232);

-протокол огляду предметів від 10.03.2017, згідно якого було оглянуто мобільний телефон ОСОБА_9 , а саме зміст повідомлень (Т.3 а.п.21-30);

Дослідивши вищевказані докази сторони обвинувачення, колегія суддів встановила, що вони є недопустимим, оскільки здобуті з істотними порушеннями прав і свобод людини.

Так, відповідно до ст.14 КПК України під час кримінального провадження кожному гарантується таємниця листування телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, інших форм спілкування. Втручання у таємницю спілкування можливе лише на підставі судового рішення у випадках передбачених цим Кодексом.

Колегією суддів у судовому засіданні було встановлено, що органом досудового розслідування, згідно протоколів огляду предметів від 06.03.2017 та 07.03.2017 було втручання у таємницю спілкування ОСОБА_7 , а дозвіл від слідчого судді на проведення вищевказаних слідчих дії був отриманий тільки 14.03.2017 (Т.2 а.п.235-236).

Щодо втручання у таємницю спілкування ОСОБА_9 , згідно протоколу огляду від 10.03.2017, то дана слідча дія проводилась взагалі без судового дозволу.

Згідно ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати недопустимими докази, які отримані внаслідок істотного порушеннями прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд відкидає як недопустимі докази протокол огляду предметів від 06.03.2017, 07.03.2017 та 10.03.2017 (Т.2 а.п.215-232, Т.3 а.п.21-30).

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_7 , який стверджує, що не вчиняв вищевказаних злочинів, потерпілого взагалі не бачив та не був у квартирі ОСОБА_29 , то колегія суддів до цих показань ставиться критично і вважає, що обвинувачений намагається ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене.

Вищевказані показання ОСОБА_7 спростовуються показаннями обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які в судовому засіданні показали, що саме ОСОБА_7 був ініціатором скоєння злочину відносно громадянина Туреччини ОСОБА_65 і саме він давав вказівки, як їм діяти.

Аналізуючи показання ОСОБА_8 , що він не наносив потерпілому тілесних ушкоджень і таємно викрав гроші та речі потерпілого, коли той спав, то колегія суддів до цих показань ставиться критично і вважає, що обвинувачений намагається ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинене.

Вищевказані показання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спростовуються як показаннями обвинуваченої ОСОБА_9 , так і показаннями свідків по справі. Так, свідок ОСОБА_29 , показала, що безпосередньо сама бачила, як ОСОБА_7 обхопивши рукою потерпілого ОСОБА_65 , придавлював його, а ОСОБА_8 обшукував кишені на штанах потерпілого, який лежав на підлозі. На килимі лежали гроші та два телефони потерпілого. Обличчя потерпілого було у крові. Під час цього між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 йшла розмова про те, що де гаманець. Потерпілий вже був без свідомості, адже тому і прозвучало слово «нокаут» від ОСОБА_7 , коли вона ще була у іншій кімнаті. Показаннями свідка ОСОБА_31 , який в судовому засіданні показав, що саме ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 виводили потерпілого, у якого були тілесні ушкодження, з квартири ОСОБА_29 та садили в автомобіль. Крім цього саме разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 він приїхав до ломбарду і на свій паспорт здав каблучку.

Вищевказані показання свідків по справі, не викликають у суду сумнівів в їх достовірності у встановленні діянь обвинувачених, оскільки вони послідовні, не протирічні, узгоджуються між собою та підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказами.

Щодо показань представника потерпілої ОСОБА_18 , що свідки ОСОБА_30 та ОСОБА_29 являються повноцінними співучасниками подій, які мали місце 04.03.2017 року і повинні нести відповідальність на рівні з іншими обвинуваченими, то суд керуючись ст.337 КПК України не може брати їх до уваги.

Так, відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, зібрані по справі, колегія суддів знаходить винуватість обвинувачених, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до ст.337 КПК України, доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 колегія суддів кваліфікує за ст.ст.121 ч.2, 187 ч.4 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого та напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинено за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_9 колегія суддів кваліфікує за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченим, колегія суддів враховує, що згідно ст.ст.3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має тимчасове місце проживання на території України, не працює, не одружений, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, не встановлено. Крім цього колегія суддів бере до уваги, що саме ОСОБА_7 став ініціатором вчинення злочинів щодо потерпілого і тому вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання, не працює, перебуває в цивільному шлюбі, обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги, що вироком Ленінського районного суду м.Кіровограда від 06.06.2016 ОСОБА_8 засуджений за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3 КК України на 5 років позбавлення волі, з випробуванням іспитовим строком на 3 роки і в період іспитового строку скоїв новий злочин, колегія суддів на підставі ст.71 КК України вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком, частково приєднати не відбуте покарання.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття в скоєному та активне сприяння в розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено і вважає за необхідне обрати їй міру покарання у виді позбавлення волі.

Поряд з цим, суд з врахуванням фактичних обставин по справі, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, не працює, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, щиро розкаялась у скоєному, знаходить за можливе її виправлення і перевиховання без ізоляції від суспільства, обравши їй міру покарання не пов`язану з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі згідно ст.75 КК України.

Колегія суддів вважає, що саме таке призначене покарання обвинуваченим є необхідним й достатнім для виправлення їх та попередження вчинення ними нових злочинів.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 , щодо солідарного відшкодування матеріальної шкоди обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у розмірі 114 130 гривень 00 копійок, задовольнити в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, колегія суддів враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпіла вказує та пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.

На підставі ч. 5 ст. 128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, які цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно вимог ст.23 ч.1,2 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Колегія суддів, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілої, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), та виходячи з положень ст.128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди, з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних,душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 , щодо відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково. Враховуючи характер діяння кожного з обвинувачених, стягнути в дольовому порядку: з ОСОБА_7 завдану моральну шкоду в розмірі 200 000 гривень, з ОСОБА_8 завдану моральну шкоду в розмірі 200 000 гривень, з ОСОБА_9 завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень.

Долю речових доказів, вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.2, 187 ч.4 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 121 КК України - у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років;

за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_7 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Тому ОСОБА_66 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.2, 187 ч.4 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 121 КК України - у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років;

за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, покарання ОСОБА_8 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання згідно вироку Ленінського районного суду м.Кіровограда від 06.06.2016 у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік і остаточне покарання ОСОБА_8 призначити у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 3 (три) роки та відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на неї наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_9 , у вигляді тримання під вартою, скасувати, звільнивши її негайно з під варти в залі судового засідання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання 06.03.2017.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту обрання йому запобіжного заходу тримання під вартою 07.07.2017.

Згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року та рішення Великої палати Верховного суду України (справа №663/537/17провадження №13-31кс18) від 29 серпня 2018 року, зарахувати у строк відбування покарання обвинуваченим, строк їх попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, ОСОБА_7 з 06.03.2017 до набрання вироком законної сили, а ОСОБА_8 з 07.07.2017 до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в солідарному порядку на користь ОСОБА_17 , кошти у розмірі 114 130 гривень 00 копійок.

Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_7 завдану моральну шкоду в розмірі 200 000 гривень, стягнути ОСОБА_8 завдану моральну шкоду в розмірі 200 000 гривень, стягнути з ОСОБА_9 завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень.

В іншій частині у задоволенні цивільного позову - відмовити.

Речові докази по справі:

- згідно постанов про визнання речових доказів від 08.03.2017 (Т.3 а.п.150-151, 154-161, 164-167,173-176, 181-182, 196-201), які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м.Києві, знищити;

- три мобільні телефони «Sumsung», батарею до мобільного телефону «Sumsung» (Т.3 а.п.178-179, а.п.194-195); планшет білого кольору (Т.3 а.п.188-189), грошові кошти в сумі 466 гривень (Т.3 а.п.190-191), конфіскувати в дохід держави.

- золоту банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_7 , платинову банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_8 (Т.3 а.п.183-185), банківські карти «Приватбанк» в кількості 8 шт. (Т.3 а.п.183-185),, у разі наявності на них грошових коштів, конфіскувати в дохід держави, у разі відсутності коштів, повернути законному володільцю.

- джинси голубого кольору марки «Skinny» (Т.3 а.п.186-187), повернути законному володільцю ОСОБА_29 ; кофту білого кольору, шапку та сумку чорного кольору з речами (Т.3 а.п.152-153), повернути законному володільцю ОСОБА_8 ; мобільний телефон «Prestigio», сім картку мобільного оператора «Лайф» ( НОМЕР_2 ), браслет з металу жовтого кольору, браслет «Шамбала», жіночу сумку «Batty» (Т.3 а.п.168-171), повернути законному володільцю ОСОБА_9 ; вісім бонусних карток, чотири карти з-під сім-карток операторів мобільного зв`язку, аркуш паперу з рукописним текстом, квитанція з ломбарду «Скарбниця» від 09.02.2017, аркуш паперу з рукописними записами сім-карток операторів мобільного зв`язку (Т.3 а.п.183-185), пластикові картки для сім-карти у кількості 3 щт., чеки державної лотереї (Т.3 а.п.190-191), вилучені речі, згідно постанови про визнання речових доказів від 08.03.2017 (Т.3 а.п.192-193), повернути законному володільцю ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3