Справа №295/9501/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000568, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений на автомобіль «Москвич 2140» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
В обґрунтування клопотання заявник пояснив, що 20.07.2018 року йому оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 185 КК України, однак викрадене майно ним повернуте потерпілому, шкода, завдана кримінальним правопорушення, відшкодована у повному обсязі, тому вважає, що у подальшому арешті майна відпала потреба.
Заявник у судовому засіданні клопотання підтримав та проси його задовольнити та вказав, що йому не відомо, чи накладений арешт на автомобіль та у нього відсутня ухвала слідчого судді про накладення арешту на вказаний автомобіль.
Слідчий в судовому засіданні вказав, що звертався до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вищевказаний автомобіль, однак у матеріалах кримінального провадження відсутня копія ухвали про накладення арешту на майно та про те, чи такий арешт накладено, йому не відомо.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Оскільки на час розгляду клопотання відсутня інформація про те, чи арешт на автомобіль накладено, копія ухвали про накладення арешту не надана, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про скасування арешту з майна.
Керуючись ст. ст. 98, 170 -174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000568, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя