Постанова
Іменем України

11 липня 2018 року

м. Київ
справа № 677/1648/16-к
провадження № 51-1800км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 16 червня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000427, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця с. Слобідка-Красилівка Красилівського району, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 18 січня 2016 року вироком Красилівського районного суду Хмельницької області за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 грн;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 14 березня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 4 ст. 296 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 71 КК до визначеного покарання приєднано невідбуте покарання за вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 18 січня 2016 року у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 грн. Постановлено призначені покарання виконувати самостійно.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 5 345 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
Апеляційний суд Хмельницької області ухвалою від 16 червня 2017 року вирок суду першої інстанції залишив без зміни. Постановив вважати ОСОБА_6 таким, що відбув покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 грн.
За вироком суду, 25 серпня 2016 року о 23:20, ОСОБА_6 , знаходячись в с. Слобідка-Красилівська Красилівського районного суду Хмельницької області на вул. Центральна, 31 у приміщенні кафе-бару «ПП ОСОБА_8 », використовуючи малозначний привід, в присутності сторонніх осіб, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи всіма нормами і правилами поведінки в суспільстві, виявляючи особливу зухвалість, усвідомлюючи своє неповажне ставлення до суспільного порядку, ігноруючи існуючі в суспільстві правила і норми моралі й доброчесності, за допомогою дерев`яної біти, яку заздалегідь взяв із собою для нанесення тілесних ушкоджень, завдавав декілька ударів по різних частинах тіла ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .
Внаслідок вищевказаних хуліганських дій ОСОБА_6 потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 заподіяно легкі тілесні ушкодження.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляді у суді апеляційної інстанції у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого через м`якість. Вважає безпідставним звільнення ОСОБА_6 від покарання на підставі ст. 75 КК, оскільки він вчинив новий, умисний, тяжкий злочин, маючи не зняту і не погашену судимість, лише через 7 місяців після ухвалення вироку; при цьому не враховано судом, що шкода завдана здоров`ю трьох потерпілих і заподіяні збитки ОСОБА_6 не відшкодував. Також, на переконання прокурора, суд апеляційної інстанції у порушення вимог ст. 71 КК при відбутому покаранні у виді штрафу призначеного за попереднім вироком необґрунтовано залишив вирок суду першої інстанції без зміни. Крім того, прокурор вказує на порушення вимог ст. 290 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки апеляційний суд при прийнятті рішення використав недопустимий доказ, який не був відкритий стороні обвинувачення, а саме довідку з місця проживання ОСОБА_6 .
Позиції інших учасників судового провадження
В судовому засіданні прокурор підтримала касаційну скаргу частково.
Мотиви Суду
Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_6 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діяння за ч. 4 ст. 296 КК відповідно до вимог ст. 433 КПК колегією суддів не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість судового рішення в цій частині не оскаржується.
Доводи прокурора про м`якість призначеного ОСОБА_6 покарання через безпідставне застосування положень ст. 75 КК є необгрунтованими.
Згідно з вимогами ст. 65 КК при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як убачається з мотивувальної частини вироку місцевого суду та ухвали апеляційної інстанції, при вирішенні питання про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК враховані ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_6 , який позитивно характеризується, на спеціальних обліках не перебуває, провокаційна поведінка потерпілих, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими визнано: щире каяття, перебування на утриманні засудженого малолітньої дитини та думку потерпілих, котрі не наполягали на призначенні ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, та обставина, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

Крім того, доводи прокурора щодо неправильного застосування зазначеної статті закону України про кримінальну відповідальність були предметом ретельної перевірки суду апеляційної інстанції, який, навівши докладні мотиви та відповідні підстави, визнав їх необґрунтованими.
Твердження прокурора про неправильне застосування ст. 71 КК не можна визнати прийнятними, оскільки призначення покарання за сукупністю вироків застосовується у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, що і було встановлено у цьому провадженні.
Та обставина, що на момент апеляційного розгляду ОСОБА_6 відбув призначене йому за попереднім вироком покарання сплатив штраф, не давала суду підстав для зміни порядку призначення засудженому покарання за сукупністю вироків.
Що стосується даних, відображених у довідці з місця проживання засудженого, то вони були раніше відомі стороні обвинувачення та враховані судом першої інстанції при призначенні засудженому покарання. Тому посилання прокурора на незаконне використання апеляційним судом таких даних є безпідставним.
На думку колегії суддів апеляційним судом не було допущено таких порушень, які б вплинули на прийняте по суті рішення, і які були би безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду.
Тому касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436 438, 441, 442 КПК, п. 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд

ухвалив:
Ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 16 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3