1Справа № 335/9599/18 1-кс/335/7243/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2018 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
17.09.2018 року старший слідчий-криміналіст СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 , звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначила наступне.
31.07.2018 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних стосунків, виниклих в зв`язку з наявними протиріччями у підприємницькій діяльності на території міста Бердянська Запорізької області, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами, прибувши до будинку АДРЕСА_1 на автомобілі марки ЗАЗ «Таврія» 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , та виконуючи свою роль у вчиненні злочину, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, здійснив з обрізу двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці два постріли зі спини в голову та тулуб ОСОБА_12 , який у той час знаходився на території вказаного домоволодіння, спричинивши йому два вогнепальних проникаючих поранення голови та тулуба, від яких останній помер на місці.
14.09.2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
У ході затримання було здійснено обшук затриманого ОСОБА_4 , під час якого, серед іншого, було виявлено та вилучено наступні речі: наручний годинник ROLEX; мобільний телефон «Apple iPhone X» в корпусі чорного кольору; шкіряне портмоне чорного кольору; грошові кошти у сумі 500 (п`ятсот) доларів США; грошові кошти у сумі 8643 (вісім тисяч шістсот сорок три) гривні; сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_2 ; карту «ПриватБанку» № НОМЕР_3 ; карту «УКРСИББАНКУ» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 ; карту «УКРСИББАНКУ» № НОМЕР_5 .
На думку органа досудового розслідування, вилученіпід час обшуку особи ОСОБА_4 речі мають істотне значення для проведення досудового розслідування, оскільки зберегли на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям п. 2 ст. 167 КПК України, та у подальшому будуть використані в якості доказів обставин, які встановлюються у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.
Враховуючи те, що у матеріалах кримінального провадження є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно під час обшуку особи ОСОБА_4 може зберігати на собі сліди скоєного злочину, через що воно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів слідчий просила накласти арешт на вказане у клопотанні майно.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала та наполягала на його задоволенні, з підстав викладених в ньому.
Підозрюваний та його захисники проти клопотання слідчого заперечували з тих підстав, що вилучене майно ОСОБА_4 не має жодного відношення до розслідуваного кримінального провадження.
Вислухавши слідчого, підозрюваного та його захисників, розглянувши клопотання по суті заявлених вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, що додані до клопотання,слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
14.09.2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14.09.2018 року, під час затримання ОСОБА_4 , у останнього, органом досудового розслідування було виявлено та вилучено наступні речі: наручний годинник ROLEX; мобільний телефон «Apple iPhone X» в корпусі чорного кольору; шкіряне портмоне чорного кольору; грошові кошти у сумі 500 (п`ятсот) доларів США; грошові кошти у сумі 8643 (вісім тисяч шістсот сорок три) гривні; сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_2 ; карту «ПриватБанку» № НОМЕР_3 ; карту «УКРСИББАНКУ» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 ; карту «УКРСИББАНКУ» № НОМЕР_5 .
15.09.2018 року старшим слідчим в ОВС СУ Головного управління Націоанльної поліції в Запорізькій області ОСОБА_13 , за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області ОСОБА_7 , ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Приписами ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З матеріалів справи вбачається, що вилучені: наручний годинник ROLEX; мобільний телефон «Apple iPhone X» в корпусі чорного кольору; шкіряне портмоне чорного кольору; грошові кошти у сумі 500 (п`ятсот) доларів США; грошові кошти у сумі 8643 (вісім тисяч шістсот сорок три) гривні; сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_2 ; карта «ПриватБанку» № НОМЕР_3 ; карта «УКРСИББАНКУ» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 ; карта «УКРСИББАНКУ» № НОМЕР_5 , були тимчасово вилучені за результатами обшуку затриманого ОСОБА_4 , що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14.09.2018 року.
Клопотання про арешт майна було складено слідчим 15.09.2018 року та подано до канцелярію Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 17.09.2018 року, тобто наступного робочого дня після вилучення майна.
Відповідно до ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Оскільки тимчасове вилучення майна відбулось в п`ятницю 14.09.2018 року, а клопотання подано в понеділок 17.09.2018 року, то слідчий суддя дійшов висновку, що строк визначений п. 5 ст. 171 КПК України слідчим був дотриманий.
Крім того, слідчим суддею були дотримані строки розгляду клопотання про арешт майна, визначені ч. 1 ст. 172 КПК України та строки постановлення ухвали про арешт тимчасово вилученого майна, передбачені ч. 6 ст. 173 КПК України.
Таким чином, доводи захисників підозрюваного щодо недотримання слідчим строків передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України є необґрунтованими.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, псування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Приписами ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим суддею встановлено, що метою накладання арешту на майно є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження.
Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існують підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити цей вид забезпечення кримінального провадження, а саме: тимчасово вилучене майно, про арешт якого ставить питання слідчий, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вказане майно підпадає під ознаки речового доказу.
Крім того, в підтвердження або спростування обставин, що встановлюються під час кримінального провадження по вказаним речовим доказам можуть бути проведені відповідні експертизи для забезпечення проведення яких необхідно їх надання.
Доводи сторони захисту про безпідставність клопотання слідчого та відсутність законних підстав для накладення арешту на вилучене майно слідчий суддя відхиляє, як необґрунтовані.
Також слід зазначити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, чи досліджувати питання наявності чи відсутності складу кримінально правопорушення.
Із поданого клопотання, слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розуміючи, що арешт вказаного майна не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної цивільної діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Відтак, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий судя
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 , - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 14 вересня 2018 року під час обшуку затриманого ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, а саме:
- наручний годинник ROLEX;
- мобільний телефон «Apple iPhon X» в корпусі чорного кольору;
- шкіряне портмоне чорного кольору;
- грошові кошти у сумі 500 (п`ятсот) доларів США;
- грошові кошти у сумі 8643 (вісім тисяч шістсот сорок три) гривні;
-сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_2 ;
- карту «ПриватБанку» № НОМЕР_3 ;
- карту «УКРСИББАНКУ» № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 ;
- карту «УКРСИББАНКУ» № НОМЕР_5 ,
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого-криміналіста СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді виконується негайно та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 вересня 2018 року.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 24 вересня 2018 року о 15:30 год.
Слідчий суддя ОСОБА_1