УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представників потерпілого ТОВ «Сіейчес Україна» ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України капітана юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні №0000036 від 03.03.2017 року, за підозрою громадянина України ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України капітан юстиції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні №0000036 від 03.03.2017 року, за підозрою громадянина України ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що кримінальне провадження №0000036 розпочате 03.03.2017 слідчим управлінням ГУ НП у Житомирській області на підставі заяви ТОВ «Сіейчес Україна» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
03.11.2017 постановою заступника Генерального прокурора України здійснення досудового розслідування доручено Головному слідчому управлінню Національної поліції України.
27.12.2017 постановою Генерального прокурора України підслідність зазначеного кримінального правопорушення визначена за Головним слідчим управлінням СБ України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом січня-лютого 2017 року службові особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропродукт СП» шляхом вчинення шахрайських дій, не виконавши умови договору поставки 3 966,9 тон насіння слняшниу, заволоділи коштами товариства з обмеженою відповідальністю «Сіейчес Україна» у розмірі 33 956 676,69 грн.
31.01.2017 р. між ТОВ «Сіейчес Україна» та ТОВ «Агропродукт СП» укладено договір поставки №4П16Е414.НС, зокрема 4000 тон соняшника на суму 42 800 016,00 грн. до ТОВ «Порттрансбуд» у строк з 31.01.2017 р. до 06.02.2017 р. включно на умовах EXW зерновий склад.
В свою чергу, 01.02.2017 р. між ТОВ «Агропродукт СП» та ФГ «Братерське» укладено договір поставки №2.
Відповідно до Специфікації №1 від 01.02.2017 ФГ «Братерське» постачає та передає, а ТОВ «Агропродукт СП» зобов`язується оплатити та прийняти соняшник у кількості 3966,9 тон загальною вартістю 42 247 485,00 грн. у термін до 06.02.2017 р.
На виконання умов договору поставки ФГ «Братерське» видано покупцю ТОВ «Агропродукт СП» рахунок на оплату №3 від 01.02.2017 р. та видаткову накладну №3 від 01.02.2017 р. на товар.
02.02.2017 р. укладено трьохсторонні акти прийому-передачі сільськогосподарської продукції між ТОВ «Порттрансбуд», ФГ «Братерське» та ТОВ «Агропродукт СП» та між ТОВ «Порттрансбуд», ТОВ «Агропродукт СП» та ТОВ «Сіейчес Україна» про те, що сторони провели приймання передачу зерна сільськогосподарської культури, а саме зерна урожаю 2016 року: соняшник «3 клас» в кількості 708,16 тон та соняшник «некласний» в кількості 3 258,74 тон, який знаходиться на зберіганні на елеваторі.
Відповідно до складських квитанцій на зерно №555 та №556 від 02.02.2017 р. ТОВ «Агропродукт СП» поставило ТОВ «Сіейчес Україна» зерно соняшнику на загальну суму 42 800 016,00 грн.
03.02.2017 р. ТОВ «Сіейчес Україна» згідно платіжного доручення №2102 перерахувало на рахунок ТОВ «Агропродукт СП» кошти в сумі 33 956 676,69 грн. з призначенням платежу: оплата за соняшник (в розмірі 80% - передоплата) згідно рахунку №2 від 02.02.2017 р. (договір №4П16Е414.НС).
Службові особи ТОВ «Агропродукт СП», отримавши від ТОВ Сіейчес Україна» грошові кошти на свій рахунок, у період з 03.02.2017 р. по 06.02.2017 р. маючи можливість перерахувати гроші ФГ «Братерське», не здійснили оплату товару шляхом банківського переведення коштів на розрахунковий рахунок ФГ «Братерське», а розпорядились ними на свій розсуд.
21.02.2017 р. ТОВ «Сіейчес Україна» отримало повідомлення з елеватора про отримання документів із Господарського суду м. Києва ухвали Господарського суду м. Києва №910/2531/17 за позовом ФГ «Братерське» до ТОВ «Агропродукт СП» та ТОВ «Сіейчес Україна» щодо повернення неоплаченого товару, а саме соняшника у кількості 3 966,9 тон, вартістю 42 247 485 грн. з ПДВ, та розірвання договору поставки від 01.02.2017 р. №2, якою задоволено заяву ФГ «Братерське» про вжиття заходів забезпечення позову (арешту).
Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира №296/1910/17, 1-кс/296/849/17 від 07.03.2017 р. накладено арешт на зерно соняшника у кількості 3 966,9 тон, що зберігається на елеваторі ТОВ «Порттрансбуд» із позбавленням права користування та розпорядження ним, з метою його відчуження.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 10.05.2017 р. відмовлено у позові ФГ «Братерське» до ТОВ «Агропродукт СП» та ТОВ «Сіейчес Україна» щодо повернення неоплаченого товару зерна соняшника у кількості 3 996,9 тон.
05.12.2017 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва за клопотанням представників ФГ «Братерське» вищевказане насіння соняшника було передано на відповідальне зберігання вказаному фермерському господарству (з подальшим транспортуванням до ТОВ «Кублич-Грейн»).
22.12.2017 р. ухвалою Печерського суду м. Києва зупинено виконання вищевказаної ухвали, у зв`язку з переглядом за ново виявленими обставинами.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.01.2018 р. змінено визначений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2017 р. порядок зберігання речового доказу зерна соняшнику у кількості 3 966,9 тон, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Королівського районного суду м. Житомира від 07.03.2017 р., та яке зберігається на елеваторі ТОВ «Порттрансбуд», шляхом передачі на відповідальне зберігання власнику ТОВ «Сіейчес Україна», та надано дозвіл останньому на здійснення перевезення у будь-який спосіб речового доказу на зерносклад ТОВ «Вінницязерносервіс».
24.01.2018 р. проведено огляд зерна соняшника урожаю 2016 року, що зберігається на елеваторі ТОВ «Порттрансбуд» та яке відповідно до договору поставки № 4П16Е414.НС від 31.01.2017 р. передано ТОВ «Агропродукт СП» до ТОВ «Сіечес Україна».
ТОВ «Сіейчес Україна» та ФГ «Братерське» визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні на підставі відповідних заяв останніх.
17.07.2018 р. директору ТОВ «Агропродукт СП» ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 4 ст. 190 КК України.
У ході досудового розслідування отримано достовірну інформацію щодо намірів ТОВ «Сіейчес України» перемістити речові докази в інше місце зберігання, що може призвести до їх втрати чи знищення.
На даний час право власності на речовий доказ зерно соняшнику у кількості 3 966,9 тон заявляється як ТОВ «Сіейчес Україна» та ФГ «Братерське» як потерпілими.
Слідчий у своєму клопотанні просить передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління у порядку та на умовах визначених законом, речовий доказ зерно соняшника урожаю 2016 року, що зберігається на елеваторі ТОВ «Порттрансбуд».
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, з мотивів наведених у ньому, та просили його задовольнити.
Захисники потерпілого у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечували, зазначивши, що ТОВ «Сіейчес Україна» є власником зерна, згідно рішення Господарського суду м. Києва від 10.05.2017 р. у справі №910/2531/17, та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.01.2018 року було передано арештоване зерно соняшнику на зберігання ТОВ «Сіейчес Україна» та надано дозвіл на здійснення перевезення зерна соняшнику, що перебуває на елеваторі ТОВ «Порттрансбуд».
Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора та слідчого, думку захисників, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до абзацу 7 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Як убачається з матеріалів клопотання, перед слідчим суддею порушується питання, зокрема, про передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, речовий доказ зерно соняшника урожаю 2016 року, а саме соняшника «3 клас» в кількості 708,16 тон та соняшника «некласичний» в кількості 3 258,74 тон, що зберігається на елеваторі ТОВ «Порттрансбуд», та яке відповідно до договору поставки №4П16Е414.НС від 31.01.2017 поставлено ТОВ «Агропродукт СП» до ТОВ «Сіейчес Україна», на яке ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира №296/1910/17 від 07.03.2017 р. накладено арешт у кримінальному провадженні №0000036 з метою забезпечення його збереження, збереження його економічної вартості, та його реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Разом з тим, з доданих до клопотання матеріалів, вбачається, що Рішенням Господарського суду м. Києва від 10.05.2017 р. було встановлено право власності ТОВ «Сіейчес Україна» на соняшник у кількості 3 966,9 тон на підставі оплатного договору поставки від 31.01.2017 р. №4П16Е414.НС.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.01.2018 р. змінено визначений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2017 р. порядок зберігання речового доказу зерна соняшнику у кількості 3 966,9 тон, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Королівського районного суду м. Житомира від 07.03.2017 р., та яке зберігається на елеваторі ТОВ «Порттрансбуд», шляхом передачі на відповідальне зберігання власнику ТОВ «Сіейчес Україна», та надано дозвіл останньому на здійснення перевезення у будь-який спосіб речового доказу на зерносклад ТОВ «Вінницязерносервіс».
З наведених вище обставин, встановлених у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000036 вбачається, що ТОВ Сіейчес Україна є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, а також законним володільцем арештованого майна, що у судовому засіданні було підтверджено слідчим та прокурором.
Статтею 100 КПК України визначено порядок зберігання речових доказів і документів та порядок вирішення питання про спеціальну конфіскацію
Відповідно до ч. 6, 7 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:
1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;
2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;
3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;
4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.
У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.
Речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
У випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу.
Так, положеннями статей 7, 8, 9, 10, 16, 21, 24 КПК України визначено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, яке здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави. Всі рівні перед законом і судом, право власності є недоторканним, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом.
При цьому, Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, №475/97- ВР, передбачено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання фундаментальних прав окремої людини, зокрема під час вирішення питання про постійне або тимчасове позбавлення особи права вільно володіти та розпоряджатися належним їй майном.
Наведена позиція також узгоджується з практикою ЄСПЛ, де підкреслюється, що стаття 1 Протоколу спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004).
В судовому засіданні встановлено, що слідчим та прокурором не отримувалася згода власника зерна ТОВ "Сіейчес Україна" на його передачу, та слідчим не надано доказів щодо вартості зазначеного майна, також не наведено ризиків та підстав його передачі на зберігання. Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.01.2018 р. було визначено порядок зберігання речового доказу зерна соняшнику у кількості 3 966,9 тон, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Королівського районного суду м. Житомира від 07.03.2017 р., та яке зберігається на елеваторі ТОВ «Порттрансбуд», шляхом передачі на відповідальне зберігання власнику ТОВ «Сіейчес Україна», та надано дозвіл останньому на здійснення перевезення у будь-який спосіб речового доказу на зерносклад ТОВ «Вінницязерносервіс», однак дана ухвала слідчим свідомо не виконується, при цьому підстав для зміни ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 24.01.2018 р. відсутні.
Враховуючи вищевикладене, відсутні жодні підстави для передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, речовий доказ зерно соняшника урожаю 2016 року, а саме соняшника «3 клас» в кількості 708,16 тон та соняшника «некласичний» в кількості 3 258,74 тон, що зберігається на елеваторі ТОВ «Порттрансбуд», та яке відповідно до договору поставки №4П16Е414.НС від 31.01.2017 поставлено ТОВ «Агропродукт СП» до ТОВ «Сіейчес Україна», на яке ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира №296/1910/17 від 07.03.2017 р. накладено арешт у кримінальному провадженні №0000036 з метою забезпечення його збереження, збереження його економічної вартості, та його реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом, оскільки питання передачі та зберігання вказаного майна було визначено ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.01.2018 р.
За вказаних обставин, клопотання слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України капітана юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні №0000036 від 03.03.2017 року, за підозрою громадянина України ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 26, 100, 171-173 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України капітана юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про передачу в управління майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні №0000036 від 03.03.2017 року, за підозрою громадянина України ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя