Подільський районний суд міста Києва
Провадження №
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2018 року Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №1-кп/758/843/18 (справа №758/10799/18), кримінальне провадження під час проведення досудового розслідування №0002570 по підозрі:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сімферополя, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 15 червня 2018 року Оболонським районним судом міста Києва за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, штраф не сплачено,
за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

04 липня 2018 року, близько в 18 годин 50 хвилин, ОСОБА_3 перебував в приміщені магазину ТОВ «Омега» супермаркет «Варус», який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Вишгородська 45.
В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме продуктів харчування, що належать ТОВ «Омега» супермаркет «Варус».
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , підійшов до полиць з товарами та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв три пляшки пива «Свіжий розлив» об`ємом 1,3 літри, вартістю 21 грн 60 коп. кожна (без ПДВ); «Індиче філе» н/ф, охолоджене, вагою 1 кг 628 г, вартістю 187 грн 4 коп. (без ПДВ), «Гомілочка Бащинський», вагою 440 грам, вартістю 54 грн (без ПДВ), які ОСОБА_3 , помістив до власної сумки, після чого направився в сторону касової зони, яку пройшов без сплати за вказаний товар, загальна вартість якого становить 306 грн 20 коп. (без ПДВ) станом на 04.07.2018 року.
Після чого ОСОБА_3 направився до виходу з магазину ТОВ «Омега» супермаркет «Варус», та вийшов з приміщення, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки останній був затриманий працівниками магазину.
26 липня 2018 року між потерпілим ТОВ «Омега» в особі представника ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.
Згідно з даною угодою представник потерпілого та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за вчинений злочин та отримана згода на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_3 .
Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 у виді 4 місяців арешту.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Представник потерпілого, ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер підозри, щодо якої визнає себе винуватим ОСОБА_3 , цілком розуміють права визначені п. 1 ч. 4 та п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілими та підозрюваним відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає встановленим в судовому засіданні, що своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно вимог ст. 96-1; ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація до ОСОБА_3 не застосовується, так як викрадене повернуто потерпілому.
Суд бере до уваги що процесуальні витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 та 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 26 липня 2018 року між потерпілим ТОВ «Омега» в особі представника ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох місяців арешту.
Згідно ст.71, ч.3 ст.72 КК України за сукупністю вироків, вирок Оболонського районного суду міста Києва від 15 червня 2018 року виконувати самостійно.
Запобіжний захід у виді утримання під вартою в державній установі «Київський СІЗО» відносно ОСОБА_3 до набрання вироку законної сили залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання 04 липня 2018 року.
Згідно ст.100 КПК України речові докази, які передано для зберігання потерпілому залишити в його володінні, як законного власника.
Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 у той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1