№ 207/655/18
№ 1-кп/207/299/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське обвинувальний акт та угоду про примирення у межах кримінального провадження №0001287 від 15.09.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

26.03.1999 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі. З застосуванням ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочити на 2 роки;
19.04.2001 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 81, ч.3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 43 КК України частково приєднати не відбутий строк 1 рік по вироку суду Кіровського району м. Дніпропетровська від 26.03.1999 року, до 4 років позбавлення волі;
01.10.2004 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі;
15.05.2006 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 395, ч.4 ст. 70 КК України 3 роки позбавлення волі;
10.11.2008 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним строком на 2 роки;
10.03.2010 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ст.71 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
07.05.2014 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним строком на 2 роки. 25.05.2016 року знятий з обліку у зв`язку з закінченням випробувального строку,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Повторно, 10.09.2017 року приблизно о 20:30 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, прийшов в квартиру АДРЕСА_3 , де мешкає його знайома ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , керуючись корисливими мотивами та корисливою метою, під приводом здійснення дзвінку, попросив у ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон «НТС Desire 326G dual sim ЕЕА», на що останній погодився і передав йому свій мобільний телефон. Після того, як ОСОБА_4 взяв мобільний телефон у ОСОБА_5 , та тримаючи його в руках, видаючи, що намагається комусь зателефонувати, чим обманюючи потерпілого ОСОБА_5 , не маючи наміру його повернути, а маючи умисел заволодіти вказаним телефоном потерпілого ОСОБА_5 , обманюючи останнього, вийшов із зазначеним телефоном з вказаної квартири, яка належить ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_4 , шляхом обману, заволодів майном ОСОБА_5 , а саме: мобільним телефоном «НТС Desire 326G dual sim ЕЕА», вартість якого, станом на 10.09.2017 року, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №14/12.1/1018 від 05.10.2017 року становить 855,00 грн. Заволодівши викраденим, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на вказану суму.
Умисні дії ОСОБА_4 , що виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчинене повторно, кваліфікуються за ч.2 ст. 190 КК України.

Сторонами кримінального провадження, а саме обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , на стадії досудового розслідування укладено угоду про примирення від 18.02.2018 року, за текстом якої викладено наведені вище фактичні обставини кримінального правопорушення та обвинуваченому визначена міра покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850,00 грн.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпілий підтримали угоду про примирення, просять її затвердити. Обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого злочину. Потерпілий підтвердив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, які вважали за можливе затвердити надану угоду про примирення, роз`яснивши їм положення ч.5 ст.474 КПК України, переконавшись у правильності розуміння ними наслідків затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, суд, доходить висновку про можливість затвердження угоди, виходячи з наступного.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Законом вчинене кримінальне правопорушення віднесено до категорії середньої тяжкості, та укладення угоди по справі не суперечить положенням ст.469 КПК України.

Обвинувачений не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає рецидив злочину.
Враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини справи, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд доходить висновку про відповідність вимогам закону визначеного сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850,00 грн., яке визначено у межах санкції ч.2 ст.190 КК України.

Обставини, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, по справі не встановлені, а отже підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні.

Питання процесуальних витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 369 - 371, 373, 374, 468-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 18.02.2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001287.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати: за проведення судово-товарознавчої експертизи № 14/12.1/1018 від 05.10.2017 року в сумі 593 (п`ятсот дев`яносто три) грн. 22 коп.
Речовий доказ: договір про надання фінансового кредиту під заставу № 15.4291/0 від 10.09.2017 року - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1