Справа № 504/2285/18
провадження № 1-кс/504/731/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку тримання під вартою

06.07.2018 смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 2, смт. Доброслав, клопотання заступника начальника слідчого відділу Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 від 05 липня 2018 року, погодженого прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

чеченця за національністю, громадянин України,

уродженця м. Гойти, Урус-Мартанівського району,

не працевлаштованого, офіційно не одруженого,

має неповнолітніх дітей,

фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень,

передбачених ст. 257 ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189, ч.5 ст. 186, ч.5 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2018 року заступник начальника СВ Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 , подав до Комінтернівського районного суду Одеської області клопотання, яке в порядку ст. 199 ч. 1 КПК України погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області, про продовження дії обраного у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на час досудового розслідування, в умовах ОСІ УДПтС України в Одеській області строком на шістдесят діб.

В судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали, просили його задовольнити, пославшись на те, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , переслідуючи мету вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів вимагання, грабежу, незаконного позбавлення волі та викрадення людини з метою заволодіння грошовими коштами та іншим майном, організували та очолили озброєну організовану групу - банду, до складу якої в різний час втягнули у якості її членів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інших невстановлених слідством осіб, які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій та ролі учасників озброєної організованої групи (банди), спрямованих на досягнення єдиного плану, відомого всім її учасникам.

ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , маючи кримінальний досвід, організаторські здібності, відсутність моральних принципів, безжалісний і жорсткий характер, для реалізації своїх злочинних намірів восени 2017 року, здійснили ряд запланованих організаційних та підготовчих заходів, до числа яких входило: придбання вогнепальної та іншої зброї, підшукування масок для приховання облич учасників банди так та потерпілого під час вчинення злочинів, забезпечення транспортними засобами, а також підбір учасників злочинної групи, що володіють фізичними здібностями, з наступним розподілом ролей між ними, розробили детальний план злочинних дій, який був узгоджений і схвалений усіма учасниками озброєної організованої групи банди.

У подальшому, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 координували дії учасників озброєної організованої групи - банди, призначали виконавців, вербували нових учасників озброєної організованої групи з метою досягнення єдиного злочинного результату, забезпечили їх засобами захисту, конспірації, транспортування. Під час підготовки та вчинення злочинів вимагали від членів озброєної організованої групи банди неухильного виконання наказів та дотримання необхідних заходів конспірації з метою уникнути викриття з боку правоохоронних органів.

ОСОБА_5 безпосередньо приймав участь у реалізації злочинних дій, згідно плану який був узгоджений і схвалений усіма учасниками озброєної організованої групи банди.

Також, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 під час надання наказів членам озброєної організованої групи - банди, інструктували їх, надавали вказівки, у тому числі, щодо здійснення розвідки місцевості з метою встановлення кількості осіб, які могли здійснити їм фізичний опір та інших обставин, які необхідно враховувати для досягнення злочинної мети, вибирали час, місце та потенційний об`єкт скоєння злочину.

Також, дотримуючись заходів конспірації, будучи обізнаним про методи та заходи роботи правоохоронних органів, ОСОБА_8 ввів чіткі правила конспірації мінімізувати телефонні контакти з ним, спілкуючись через його охоронців, при скоєнні злочину користуватися мобільними телефонами, які в подальшому знищувати разом з сім-картками мобільних операторів, пересуватися на автомобілях, які були оформлені на інших, не усвідомлених про наміри членів банди, осіб.

Очолювана ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 озброєна організована група банда мала стійкий, ієрархічний характер, відрізнялася чітким плануванням злочинів, жорстокістю та зухвалістю скоєння злочинів, ретельною підготовкою до їх вчинення та наявністю заздалегідь придбаних зброї та засобів, пристосованих спеціального для його вчинення.

Для функціонування і можливості мобільного пересування між об`єктами скоєння злочину, а також миттєвого зникнення з місця скоєння злочинів, лідер озброєної організованої групи банди ОСОБА_8 , надав наказ іншим лідерам - співорганізаторам банди, а саме - ОСОБА_5 та ОСОБА_9 скоординувати дії усіх її членів та підготувати засоби та знаряддя для незаконного викрадення ОСОБА_18 , позбавлення його волі з метою подальшого вимагання грошових коштів у родичів за звільнення, а також відкритого викрадення майна потерпілого.

Крім того, за наказом лідерів озброєної організованої групи банди, її член ОСОБА_11 підготував для вчинення злочинів автомобіль марки «Toyota Camry 40», сірого кольору, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який перебував у його користуванні, та зареєстрований на ОСОБА_19 , вжив заходів для конспірації з метою уникнути викриття з боку правоохоронних органів, а саме змінив державний реєстраційний номер автомобіля марки «Toyota Camry 40», сірого кольору, з НОМЕР_1 на НОМЕР_2 .

ОСОБА_10 за наказом лідерів озброєної організованої групи банди, для її функціонування, у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав у невстановленої слідством особи вогнепальну зброю та боєприпаси до неї, а саме - пістолет Макарова, та невстановлену кількість патронів до нього, щоб у подальшому використовувати під час вчинення злочинів, яку незаконно, носив та зберігав, про що було відомо усім членам озброєної організованої групи банди.

ОСОБА_15 за наказом лідерів озброєної організованої групи банди, у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час, без передбаченого законом дозволу, придбав у невстановленої слідством особи револьвер системи «Наган», невстановленого зразка, який використовувався ним, а також ОСОБА_17 та ОСОБА_11 при вчиненні злочинів, про що було відомо усім членам озброєної організованої групи банди.

Утім того, для функціонування озброєної організованої групи банди, ОСОБА_15 в кінці травня 2017 року, більш точна дата та час досудовим слідством не встановлений, перебуваючи в катакомбі поблизу с. Карповка Роздільнянського району Одеської області знайшов кулемет «Горюнова» зразка 1945 року, який перевіз до орендованого гаражного приміщення № НОМЕР_3 , що за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 18/4, де без передбаченого законом дозволу зберігав, про що було відомо усім членам озброєної організованої групи банди.

Також, 21.11.2017, приблизно о 15.00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_15 , перебуваючи в ангарному приміщенні (промислова територія горілчаного заводу), розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Малодолинське, вул. Заводська 5, незаконно придбав (знайшов) у портфелі чорного кольору 8 набоїв калібру 6,35 мм., коробку с 16 набоями, калібру 9 мм. до пістолету Макарова, та одну коробку з 14 патронами калібру 7,62 мм. від револьвера «Наган», і 7 відокремлених набоїв калібру 7,62 мм, від револьвера «Наган», які помістив до свого транспортного засобу марки «Фольцваген Т-4», та перевіз до орендованого гаражного приміщення № НОМЕР_3 , що за адресою м. Одеса вул. Ільфа і Петрова, 18/4 де без передбаченого законом дозволу зберігав, про що було відомо усім членам озброєної організованої групи банди.

Також, ОСОБА_8 передав члену озброєної організованої групи банди ОСОБА_15 у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час, вантажопасажирський автомобіль марки «Фольцваген» НОМЕР_4 білого кольору, для використання його при вчиненні злочинів членами озброєної організованої групи банди.

Таким чином, враховуючи виконані організаційні та підготовчі заходи, лідерські та вольові якості організаторів групи - ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , наявність на озброєні вогнепальної зброї, останні організували та очолили на території Одеської області озброєну банду, загальною метою якої є вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я осіб та їх власності. Усі залучені до озброєної організованої групи особи дали свою добровільну згоду на участь у скоєнні незаконного викрадення, позбавлення волі, вимагання грошових коштів та грабежу у ОСОБА_18 та членів його сім`ї.

Озброєна організована група - банда функціонувала з початку жовтня 2017 року по 14 березня 2018 року.
Так, учасники очолюваної і керованої ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 озброєної групи - банди у складі: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у період з жовтня 2017 року по 14.03.2018 року вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, а саме:

Скоєння кримінального правопорушення викрадення потерпілого ОСОБА_18 .

З метою реалізації спільного злочинного умислу організованої та очолюваної ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 озброєної групи - банди, в середині жовтня 2017 року, більш точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановлена у ході досудового розслідування особа за вказівкою та з відома організаторів банди та її членів прибули в офіс ТОВ «Обрій» за адресою: АДРЕСА_2 , на автомобілі іноземного виробництва, та незаконно вимагали у ОСОБА_18 у присутності його сина - ОСОБА_20 передачу грошових коштів за неіснуючі боргові зобов`язання. Виконувати вказані незаконні вимоги ОСОБА_18 відмовився.

В подальшому, 21.11.2017 приблизно об 11.00 годині, з метою реалізації спільного злочинного наміру, за вказівкою та з відома організаторів банди та її членів, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , знаходячись поблизу будинку № 1/2 по вулиці Семена Яхненко (Бабушкіна) в м. Одесі, з застосуванням насильства, що виразилось у нанесенні удару в область чола та тулубу рукояткою пістолета невстановленого зразка та руками, відкрито захопивши ОСОБА_18 , позбавивши його права обирати місце знаходження, насильно помістили до салону автомобіля марки «ToyotaCamry 40», сірого кольору, з державним номером НОМЕР_2 , одягнувши на його обличчя шапку чорного кольору.

Продовжуючи свої умисні, протиправні, спільні злочинні дії, ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 за вказівкою та з відома організаторів банди та її членів перемістили ОСОБА_18 до ангару (промислова територія горілчаного заводу), розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Малодолинське, вул. Заводська 5.

Прибувши на вказане місце, ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , продовжили утримувати ОСОБА_18 проти його волі у виснажливих для його організму умовах, пристебнувши кайданками до труби, з застосуванням психологічного та фізичного насильства, яке виразилося у здійсненні пострілів з невстановленої зброї в сторону потерпілого, із погрозами вбивства, на протязі усього часу незаконного утримання потерпілого, неодноразово, висували незаконні вимоги, щодо передачі його майна - грошових коштів на загальну суму 250 000 доларів США, яка згідно з курсом НБУ складала 6 617 500 гривень.

Крім того, продовжуючи злочинну діяльність в ніч з 22.11.2017 на 23.11.2017 ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та невстановлена у ході досудового розслідування особа проти волі посадили ОСОБА_18 в вантажопасажирський автомобіль марки «Фольцваген» білого кольору та перемістили його в приватний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , у погребі якого продовжили утримувати потерпілого проти його волі у виснажливих для його організму умовах, з застосуванням психологічного насильства, упродовж тривалого часу, а саме 47 днів.

Скоєння кримінального правопорушення відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_18 .

З метою реалізації спільного злочинного наміру, за вказівкою та з відома організаторів банди та її членів 21.11.2017 ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні ангару (промислової території горілчаного заводу) за адресою: АДРЕСА_4 , усвідомлюючи свої протиправні дії, відкрито, з корисливих мотивів, заволодів майном ОСОБА_18 , а саме - сумкою, типу барсетка, темно-синього кольору вартістю 20 000 грн., в якій знаходились: мобільний телефон «Айфон 6 С» чорного кольору вартістю 20 000 грн., з сім-картою «МТС» НОМЕР_5 яка матеріальної цінності не представляє, мобільний телефон марки «Самсунг», золотистого кольору вартістю 20 000 грн., з сім-картами «РФ МТС» НОМЕР_6 і «Білайн» НОМЕР_7 , які матеріальної цінності не представляють, грошові кошти у сумі 500 доларів США, що згідно курсу валют НБУ становить 13 235 грн., 30 євро, що згідно курсу НБУ становить 935 гривень 70 копійок, 15 000 російських рублів, що згідно курсу НБУ становить 3 363 грн., банківські карти видані на ім`я ОСОБА_18

ПАТ «Південний» на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 2600 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 68822 грн., ПАТ «ОщадБанк» на якій знаходились грошові кошти у сумі 3000 грн., дві карти ПрАТ «УкрсибБанк», які матеріальної цінності не представляють, карта супермаркету «Таврія-В» видана на ім`я ОСОБА_21 , яка матеріальної цінності не представляє, шкіряний гаманець чорного кольору вартістю 18000 грн., чорні чоловічі туфлі 42-го розміру фірми «Саламандр», вартістю 3 000 грн., чоловіча кофта зеленого кольору фірми «П`єр Карден», вартістю 3000 грн., чоловіча сорочка біла в червону вертикальну полосу фірми «П`єр Карден», вартістю 1000 грн., чоловічий годинник з жовтого і білого металу, вартістю 140 000 грн., паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_18 , серія НОМЕР_8 виданий 18.03.2016 Київським РВ ГУМВС України в Одеській області, ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_18 , № НОМЕР_9 , закордонний паспорт виданий на ім`я ОСОБА_18 , серії НОМЕР_10 від 22.11.2016, біометричний паспорт виданий на ім`я ОСОБА_18 , військове пенсійне посвідчення видане на ім`я

ОСОБА_18 , водійські права видані на ім`я ОСОБА_18 , серія НОМЕР_11 , дозвіл на мисливську зброю виданий на ім`я ОСОБА_18 , спричинивши своїми злочинними діями ОСОБА_18 майнову шкоду на загальну суму 396 355 гривень 70 копійок.

Скоєння кримінального правопорушення вимагання майна потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_20 .

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу організованої озброєної групи - банди, створеної з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , з метою доведення свого спільного злочинного умислу, спрямованого на отримання грошових коштів за звільнення ОСОБА_18 , за вказівкою та з відома організаторів банди та її членів, на протязі усього часу незаконного утримання потерпілого, неодноразово, з погрозою застосування насильства та погрозою вбивства змушували останнього надавати вказівки сину ОСОБА_20 про збір грошових коштів на загальну суму 250 000 доларів США, що згідно курсу НБУ на 21.11.2017 становить 6 617 500 грн.

За вказівкою та з відома організаторів банди та її членів 24.12.2017 року о 08.22 годині на мобільний телефон потерпілого ОСОБА_20 поступив дзвінок з абонентського номеру оператора мобільного зв`язку Російської Федерації.

Під час розмови не встановлена особа чоловічої статі з російським акцентом запропонувала ОСОБА_20 встановити на телефон додаток, а саме «Telegram» та «WhatsApp», по яким в подальшому вони будуть спілкуватися. В ході розмови ОСОБА_20 попросив надати підтвердження про те, що його батько живий і з ним все добре, в результаті чого не встановлений чоловік попросив адресу електронної пошти на яку пообіцяв надіслати підтвердження.

В подальшому на електрону адресу ОСОБА_20 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з адреси « ІНФОРМАЦІЯ_3 » надійшов фотознімок рукописного листа, написаного власноруч ОСОБА_18 з вказівкою про збір грошових коштів з метою подальшої передачі за його звільнення.

На електрону адресу ОСОБА_20 26.12.2017 о 17.23 годин з адреси « ІНФОРМАЦІЯ_3 » надійшов фотознімок ОСОБА_18 з газетою «КП в Україні» в руках у підвальному приміщені без верхнього одягу.

В ніч з 06.01.2018 на 07.01.2018, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_18 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 за вказівкою та з відома організаторів банди та її членів, одягнувши на голову шапку чорного кольору, відвезли та висадили потерпілого на АДРЕСА_5 .

Скоєння кримінального правопорушення таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_18 .

З метою подальшої реалізації спільного злочинного плану організованої озброєної групи банди ОСОБА_10 , передав ОСОБА_22 раніше відкрито викрадену ним у ОСОБА_18 , банківську карту АБ «Південний» № НОМЕР_12 для подальшого таємного викрадення з неї грошових коштів.

Переслідуючи протиправний намір, направлений на таємне викрадення грошових коштів з банківського рахунку, учасник організованої групи банди ОСОБА_17 , за вказівкою та з відома організаторів банди та її членів та з метою отримання коду доступу до банківського рахунку, перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 , не повідомляючи про свої подальші дії ОСОБА_18 , дізнався від останнього пін код до банківського рахунку.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_22 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів з відома організаторів банди та її членів спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 , в період часу з 13:24:33 годин 29.11.2017 по 23:24:29 годину 02.12.1017 з різних банкоматів, розташованих в межах м. Одеси, використовуючи код доступу до банківського рахунку № НОМЕР_12 , за допомогою сорока семи транзакцій таємно викрали грошові кошти ОСОБА_18 у сумі 75 734 грн.

Кримінальне правопорушення органом досудового розслідування станом на 05.07.2018 року кваліфіковано за наступними статтями кримінального кодексу України:

Стаття 257 КК України Організація озброєної банди з метою нападу на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб, а також участь у такій банді або у вчинюваному нею нападі, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Стаття 146 частина 3 КК України - незаконне позбавлення волі або викрадення людини, вчинені з корисливих мотивів, організованою злочинною групою осіб, або способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або таке, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, або із застосуванням зброї, або здійснюване протягом тривалого часу, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Стаття 189 частина 4 КК України - вимога передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці (вимагання), вчиненого організованою злочинною групою осіб, з погрозою вбивства, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Стаття 186 частина 5 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, вчинений організованою групою, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Стаття 185 частина 5 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена організованою групою, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
16.03.2018 складено повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, КК України.

16.03.2018 року слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , та доставку його до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою.

18.03.2018 року в порядку ст. 191 КПК України було затримано ОСОБА_5

19.03.2018 року слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід, без визначення розміру застави на строк 60 діб, тобто до 17.05.2018;

03.05.2017 постановою заступника прокурора Одеської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 4-х місяців, тобто до 14.07.2018.

11.05.2018 слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 16.07.2018.

03.07.2018 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 257 ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189, ч.5 ст. 186, ч.5 ст. 185 КК України

05.07.2018 року постановою заступника прокурора Одеської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6-ти місяців, тобто до 14.09.2018.

В судовому засіданні прокурор та слідчий, пославшись на те, що підозрюваний ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працює, у нього відсутнє місце навчання, відсутні легальні засоби для існування, враховуючи розмір майнової та моральної шкоди, яка була завдана в результаті вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість інкримінованих йому злочинів, а також застосування до потерпілого насильства, що, на думку органу досудового розслідування, свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинити іншого кримінального правопорушення.

Підозрюваному відомо місце проживання потерпілих ОСОБА_18 , та ОСОБА_20 , що, на думку органу досудового розслідування, свідчить про незаконний влив на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий стверджує, що в теперішній час необхідно продовжити обраний підозрюваному запобіжний захід, передбачений п.1 п.3 п.5 ч. 1 ст. 176, ст. 183 КПК України тримання під вартою, не застосування якого, на переконання слідчого, надасть можливість підозрюваному переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено позбавлення волі 15 років з конфіскацією всього майна, у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки - підозрюваний не працює, у нього відсутнє місце навчання; незаконно впливати на свідків, яким можуть бути відомі обставини скоєного ним злочину та потерпілих, інших підозрюваних по даним кримінальному провадженню, оскільки вони ще не допитані під час судового розгляду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення а саме майна, яке належить ОСОБА_18 та місцезнаходження якого, на теперішній час, органами досудового розслідування не встановлене; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, що підтверджується відсутністю офіційного працевлаштування та офіційного доходу.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_23 не погодились із думкою прокурора та слідчого, вважали, що ризики на які послався слідчий у своєму клопотанні не доведені, підозрюваний не скоював інкримінованих йому кримінальних правопорушень, і тому просили суд змінити підозрюваному обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на альтернативний, тобто більш м`який, не пов`язаний із тримання під вартою.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку:

Україна є правовою державою, яка переслідує Європейські цінності.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положення ст. 5 Конвенції з захисту прав людини кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є.

У п. 35 рішення «Летельє проти Франції» 12369/86, 26 червня 1991 року ЄСПЛ зазначив, що Національні судові органи мають передусім забезпечувати, щоб у кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. Із цією метою вони повинні зважити на всі обставини, що свідчать за і проти наявності справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, і врахувати це в рішеннях з клопотань про звільнення.

У п. 80 рішення «Мамедова проти Росії», 7064/05, 1 червня 2006 року ЄСПЛ зазначив, що в рішеннях про продовження строку тримання заявниці під вартою не були враховані належним чином її особисті обставини. У більшості рішень національні суди використовували одні і ті ж самі узагальнені форми та шаблонні формулювання. Рішення районного суду не містило якогось обгрунтування потреби продовжити термін тримання заявниці під вартою.

У п. 77 рішення «Гюсеїн Есен проти Туреччини», 49048/99, 08 серпня 2006 року ЄСПЛ вказав, що подібним чином, в очах Суду, якщо «стан доказів» можна вважати таким, що вказує на наявність серйозних ознак вини та якщо загалом такі обставини можуть бути важливими обвинувальними факторами, однак самі по собі не можуть бути достатніми, щоб виправдати продовження оскаржуваного позбавлення свободи продовж тривалого періоду.

Отже, в даній справі, слідчий суддя має врахувати аргументи «за» і «проти» звільнення (з - під варти), включаючи ризик того, що підозрюваний може перешкоджати належному провадженню у справі, і це, напевно, не повинно оцінюватись абстрактно, ці аргументи мають підтверджуватися фактичними даними.

Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватись виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання.

Він має оцінюватись з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (рішення «Бекчієв проти Молдови»).

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Обгрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри на переконання слідчого судді повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протокол огляду місця події від 21.11.2017, згідно якого у дворі потерпілого ОСОБА_18 виявлено речовину бурого кольору; протоколом огляду місця події транспортного від 21.11.2017. за результатами якого на поверхні автомобіля Тайота Хайлюкс, виявлено плями бурого кольору; протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 25.11.2017, який повідомив про виявлення автомобілю Тойота Камрі 40, сірого кольору на віто мийці зі слідами речовини бурого кольору в салоні автомобіля; протоколом допиту свідка ОСОБА_25 , від 28.11.2017, за результатами якого останній повідомив про обставини зміни обшивки салону автомобіля Тайота Камрі 40; протоколом допиту свідка ОСОБА_26 , від 28.11.2017, який повідомив про обставини реалізації автомобіля ВАЗ 2101, номерні знаки якого було прикріплено до автомобіля Тайота Камрі 40, яка була використана для вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події, від 27.11.2018, за результатами якого в салоні автомобіля Тайота Камрі 40 виявлено соліди речовини бурого кольору; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , від 07.12.2017 в якому він повідомив про факт надання автомобіля Тайота Камрі 40 в оренду та факт виявлення автомобіля з заміною задньої частини салону, та слідами речовини бурого кольору в салоні автомобіля; висновком молекулярно-генетичної експертизи № 121 від 01.12.2017; протоколом огляду предмета від 07.12.2017; протоколом огляду предметів ком пакт дисків від 09.01.2018 видраних ОСОБА_20 з записом вимагання грошових коштів; протоколом огляду від 13.01.2018 відеозапису з камер відеоспостереження Банкоматів на з яких було здійснення знаття грошових коштів з банківських карток ОСОБА_18 ; протоколом додаткового допиту ОСОБА_18 , стенограмою до протоколу допиту, від 22.03.2018, проведеного під відеозапис, в якому він повідомляє про обставини вчинення кримінального правопорушення; протоколом впізнання особи за фотознімками, в якому потерпілий ОСОБА_18 , впізнає ОСОБА_5 ; висновком судово-медичної експертизи № 18 від 30.01.2018; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_15 з стенограмою до протоколу допиту, від 20.03.2018, проведеного під відеозапис.

Оцінюючи ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя зазначає наступне:

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характери обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування ОСОБА_5 , на перший погляд (з урахуванням наявності у нього неповнолітніх дітей, місця реєстрації у м. Одесі, він є громадянином України) не виглядає явно переконливою, проте ці обставини хоча і знижують на теперішній час небезпеку переховування від правосуддя, однак не усувають її в повній мірі.

Дивним здається твердження органу досудового розслідування про те, що відсутність місця навчання є підтвердженням відсутності стійких соціальних зв`язків підозрюваного.

Слідчий суддя ці твердження не приймає до уваги, оскільки вони не мають будь- якого логічного обгрунтування державою.

Слідчий суддя не випускає з зору того факту, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень на території Одеської області, зокрема Овідіопольському районі.

За матеріалами оперативних даних органу досудового розслідування, ОСОБА_5 має повне відношення до орендованого будинку АДРЕСА_5 , в якому знайдені численна зброя та вибухові пристрої, інші речі, що є речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Отже цей ризик продовжує існувати.

Оцінюючи ризик того, що ОСОБА_5 може впливати на свідків кримінального провадження, потерпілих, інших підозрюваних, слідчий суддя зазначає наступне:

Реальна небезпека чинення тиску на свідків може мати місце на початковій стадії досудового розслідування цієї справи, і може зменшитись лише з певним часом (справа «Летельє проти Франції», 12369/86, 26 червня 1991 року).

ЄСПЛ у своєму рішенні «Курт проти Туреччини» 24276/94, 25 травня 1998 року у п.123 зазначив, що необхідно також підкреслити, що автори Конвенції підсилили захист від свавільного позбавлення особи волі, створивши комплекс прав, покликаних звести до мінімуму небезпеку сваволі, які встановлюють, що позбавлення волі має перебувати під незалежним судовим контролем і супроводжуватися відповідальністю влади за свої дії… Йдеться ж як про захист фізичної свободи індивідуума, так і про його особисту безпеку в ситуаціях, коли брак захисту міг би призвести до руйнації принципів верховенства права й позбавити затриманих доступу до найелементарніших засобів правового захисту.

У справі «Биков проти Росії» 4378/02, 10 березня 2009 року ЄСПЛ вказав, що мотивування судів з плином часу не зазнало жодної еволюції, яка б відбивала зміну ситуації та наслідки перевірки того, чи ці підстави залишалися в силі на пізнішій стадії судового розгляду.

Слідчий суддя враховує, що з початку досудового розслідування дане кримінальне провадження зазнало істотної еволюції, неодноразово органом досудового розслідування змінювалась кваліфікація кримінальних правопорушень, з`явились нові підозрювані, інші (деякі), в тому числі можливі, перебувають у розшуку, зокрема, ОСОБА_9 .

Як наслідок, виникла реальна необхідність допиту якомога більшого кола свідків, проведення більшої обсягу необхідних процедурних (процесуальних) дій, відтак, на переконання слідчого судді, об`єктивно існує реальність ризику можливого тиску підозрюваного на свідків, можливих інших підозрюваних (які ще не затримані), інших учасників кримінального провадження.

Отже цей ризик, навіть за спливом певного часу проведеного досудового розслідування, слідчий суддя вважає слушним, оскільки мають бути допитані безпосередні свідки даного кримінального правопорушення.

Оцінюючи ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення а саме майна, яке належить ОСОБА_18 та місцезнаходження якого, на теперішній час, органами досудового розслідування не встановлене, слідчий суддя вказує на наступне:

У пункті 110 рішення «I.A. проти Франції» 28213/95, 23 вересня 1998 року, ЄСПЛ зазначив, що важко зрозуміти, яким чином ступінь таких ризиків (чинення тиску на свідків і знищення доказів) може так мінятися. Усе ж він припускає, що як зазначали компетентні органи судової влади, - вони були очевидними, з огляду на особу заявника та його позицію в ході розслідування. Однак, хоча вони й виправдовували таким чином тримання заявника під вартою на початку, то поступово, у міру того, як було проведено допити декількох свідків у справі і розслідування просувалося, неминуче втрачали своє значення. Справді, розслідування, прведене після крадіжки із зломом в будинку ОСОБА_27 виявило, що її вчинено на його прохання, з метою позбутися певних документів… Легко зрозуміти, як подія такого роду могла змусити слідчі органи побоюватись, що в разі звільнення обвинувачений зможе спробувати приховати інші докази.

Слідчий суддя, все ж таки, поділяє думку органу досудового розслідування про те, що існує об`єктивний ризик знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

Так, приймається до уваги еволюція кримінального провадження, об`єм процедурних дій, що вже проведені органом досудового розслідування, та об`єм процесуальних дій, що запланований до проведення процесуальним керівником, кількість проведених результативних обшуків.

Вказане переконує об`єктивного стороннього спостерігача в тому, що існують переконливі фактори, які вказують на обгрунтованість побоювань органу досудового розслідування про не тільки не зменшення з часом цього самого ризику, а навпаки, його зростання.

Отже, слідчий суддя погоджується, що цей ризик існує, і не зменшився.

Слідчий суддя не поділяє думку органу досудового розслідування про те, що існує об`єктивний ризик вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що орган досудового розслідування не навів жодного конкретного факту на підкріплення свого доводу про наявність небезпеки вчинення підозрюваним нового правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що доказів того, що ОСОБА_5 раніше вчиняв правопорушення, в тому числі кримінально карані, а також на території інших держав, зокрема РФ, органом досудового розслідування не надано.

Саме на необхідність наявності обгрунтованих доказів можливого вчинення підозрюваним (обвинуваченим) нового кримінального правопорушення звернув увагу Європейський Суд з прав людини у справі «Александр Макаров проти Росії», 15217/07, 12 березня 2009 року.

Отже цей ризик не доведений на теперішній час, і за спливом часу обрання запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному, здається на вигляд явно відсутнім.

Решта наведених ризиків повністю підтверджуються вищевказаними доказами, які досліджені в судовому засіданні. Доводи сторони захисту їх не усувають і не спростовують.

Інших істотних обставин, які би вказували на можливість розгляду питання обрання альтернативного запобіжного заходу підозрюваному, стороною захисту не вказано.

Також, захисник стверджує, що обвинувачений не вчиняв інкримінованого підозрюваному злочину.

Слідчий суддя приймає до уваги принцип невинуватості особи, враховує повагу до особистої свободи і недоторканості особи, однак зважує ці принципи у сукупності із цілями і завданнями кримінального провадження, якими у відповідності до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже доводи захисника є передчасними, оскільки має бути проведено досудове розслідування.

Виходячи із правила ч. 4 ст. 183 КПК України зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на альтернативний запобіжний захід неможлива, оскільки мова йде про кримінальне правопорушення тяжке, особливо тяжке, вчинене із насильством, викраденням людини, з корисливого мотиву.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням досліджених матеріалів справи, приймаючи до уваги обсяг процесуальних дій, які необхідно провести органам досудового слідства, враховуючи необхідність дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя вважає що вказаний слідчим строк продовження тримання під вартою підозрюваного буде достатнім та розумним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, 178, 314-316,369-372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання заступника начальника СВ ВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_28 , -задовольнити.
Продовжити на час досудового розслідування обраний підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257 ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 189, ч.5 ст. 186, ч.5 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області, строком на шістдесят діб.
Строк дії ухвали розпочинається з 06 липня 2018 року і завершує свою дію 03 вересня 2018 року.
Ухвалу для організації її виконання направити до ОСІ УДПтСУ в Одеській області, та до Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області для здійснення належного контролю.
Ухвала слідчого судді виконується негайно.
Ухвала слідчого судді підлягає апеляційному оскарженню до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1