Справа № 192/895/18
Провадження № 1-в/192/283/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Солоне клопотання засудженого

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21» Міністерства юстиції України, засудженого вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 05 липня 2017 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 4 ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі; ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 24 травня 2018 року вирок в частині призначеного покарання залишено без змін,
Початок строку: 10.08.2016 року

Кінець строку: 21.02.2021 року

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про зарахування в строк покарання призначеного судом, строку попереднього ув`язнення за правилом, передбаченим ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами внесеними Законом України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за період з 14 березня 2016 року по 24 травня 2018 року.

В судове засідання представник адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» та засуджений не з`явилися, повідомлені про місце та час розгляду клопотання належним чином, надали суду заяви, згідно яких просять справу розглядати у їх відсутність (а.с.16,17).

Прокурор в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи положення ч.5 ст.539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів згідно ч.4 ст.107 КПК України.

Суд, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

З довідки адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонії № 21» Міністерства юстиції України вбачається, що 14 березня 2016 року засуджений ОСОБА_3 був затриманий на виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у справі №316/229/16-к (а.с.8).

10 серпня 2016 року вироком Великобілозерського районного суду Запорізької області ОСОБА_3 визнано винуватим за ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту в залі суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27 січня 2017 року вказаний вирок залишено без змін, та зараховано ОСОБА_3 період його попереднього ув`язнення з 10 серпня 2016 року по 27 січня 2017 року з розрахунку день за два, тобто з дня його фактичного затримання в даному кримінальному провадженні до набрання вироком законної сили.

Також згідно ухвали Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 березня 2016 року ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою та цього ж дня він був затриманий.
Вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 05 липня 2017 року ОСОБА_3 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років. Питання про зарахування строку попереднього ув`язнення, яке було застосовано до нього з 14 березня 2016 року судом не вирішено.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 24 травня 2018 року цей вирок в частині призначеного покарання ОСОБА_3 залишено без змін, а питання про зарахування строку попереднього ув`язнення, яке було застосовано до нього з 14 березня 2016 року також не вирішено судом апеляційної інстанції.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 24 травня 2018 року засудженим не оскаржена.

Згідно ст. 537 ЦПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Оскільки судами першої та апеляційної інстанції питання про зарахування засудженому ОСОБА_3 з 14 березня 2016 року не вирішувалося, а ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 24 травня 2018 року ним не оскаржувала з таких підстав, тому суд позбавлений можливості самостійно змінювати резолютивні частини судових рішень та самостійно вирішувати питання про зарахування періодів попереднього увезення.

Додатково суд зазначає, що Закон України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» втратив силу з 21 червня 2017 року згідно із Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.

На підставі наведеного та керуючись Законом України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», ч. 6 ст. 9, ст. 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування в строк покарання, строку попереднього ув`язнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1