Справа № 645/1448/18
Провадження № 1-кс/645/1864/18
УХ В А Л А
іменем України

03 жовтня 2018 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
скаржника - ОСОБА_3 ,
представника скаржника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області ОСОБА_5 від 18 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000743 від 04.04.2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України,

встановив:
24.09.2018 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова з Апеляційного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області ОСОБА_5 від 18 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000743 від 04.04.2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 13.09.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харків від 22.08.2018 року щодо повернення скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області ОСОБА_5 від 18 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000743 від 04.04.2017 року -скасовано, а матеріали за скаргою ОСОБА_3 повернуто до Фрунзенського районного суду м. Харків для відновлення процедури передбаченої ст.ст. 304-306 КПК України та вирішення питання щодо можливості її розгляду по суті за відсутності інших процесуальних перешкод.
На обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилалася на те, що 18.04.2018 року слідчим СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000743 від 04.04.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст. 384 КК України. Заявник зазначила, що нею на адресу органу досудового розслідування були направлені клопотання про проведення слідчих дій, однак зазначені в її клопотанні слідчі дії виконані не були та процесуальне рішення про відмову або часткову відмову в задоволенні клопотань згідно ч.2 ст. 220 КПК України не приймалося. Крім того, з вказаної постанови від 18.04.2018 року про закриття кримінального провадження йдеться, що органом слідства був вивчений аудіозапис ходу судового засідання Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.03.2017 року у кримінальному провадженні №0003182 від 12.11.2015 р. з метою перевірки її пояснень про дачу неправдивих показів у суді ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Однак її заява та її покази про кримінальне правопорушення стосуються судового засідання у Фрунзенському районному суді м. Харкова, яке відбулося не 28.03.2017 року, а 09.11.2016 року.
Скаржник ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 , який діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 13.09.2018 року, у судове засідання не з*явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, надали зваяву, якою просили розглядати справу за їх відсутності, скаргу підтримують у повному обсязі та просили її задовольнити.
Представник Немишлянського відділу поліції ГУ НП в Харківській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату час та місце розгляду скарги, причини неявки не повідомив. Неявка суб`єкту оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Сторони не з`явилися, фіксування не здійнювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 03.04.2017 року до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_3 , про те, що 28.03.2017 року у судовому засіданні Фрунзенського районного суду м. Харкова, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дають завідомо неправдиві свідчення.
Відомості про кримінальне провадження по вказаній заяві за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2017 року за № 0000743.
Постановою слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 18.04.2018 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000743 від 04.04.2017 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Постанова мотивована тим, що проведеними слідчо-розшукованими заходами встановити інших свідків та очевидців події не надалось можливим. Факт зміни ОСОБА_7 та ОСОБА_6 своїх показань 28.03.2017 року в судовому засіданні Фрунзенського районного суду м. Харкова об`єктивними даними не підтверджено.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Розглядаючи скаргу по суті, суд керується нижчевикладеними положеннями чинного законодавства України.
Відповідно до ст. 124 Конституції України та вимог ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий суд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Згідно з ч. 2ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Поряд із тим, при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження зазначені вимоги не дотримані.
Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що слідчим не було вчинено всіх заходів стосовно всебічного, повного і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження та не надано їм належну правову оцінку.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з положеннями статті 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад передбаченого Кримінальним кодексом України злочину, тобто наступні елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона злочину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України, обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинне знайти відображення в мотивуванні постанови про закриття кримінального провадження, яке виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України, обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинне знайти відображення в мотивуванні постанови про закриття кримінального провадження, яке виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки в сукупності слідчим доказів, які стосуються цього провадження.

Однак, слідчим під час досудового розслідування не перевірені доводи, викладені в заяві та не надана оцінка зазначеним доводам, не вжито заходів щодо допиту свідків, зазначених ОСОБА_3 в своєму клопотанні від 05.02.2018 року, про проведення одночасних допитів між заявником та ОСОБА_6 , заявником та ОСОБА_7 , не проведений слідчий експеримент.

За таких обставин слідчим не було проведено всіх необхідних та достатніх слідчих розшукових дій, які б достовірно та об`єктивно підтверджували відсутність складу злочину, передбачено ч. 1 ст. 384 КК України.

Крім цього, оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження не мотивована належним чином, оскільки не містить аналізу елементів складу злочину та не зроблених на підставі дослідження матеріалів кримінального провадження, які свідчать про відсутність необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення істини по справі.

Проаналізувавши вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зокрема, оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, керуючись вимогами приписів ч. 2 ст. 9 та ч. 5 ст. 110 КПК України, та беручи до уваги те, що слідчим не здійснено всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин кримінального провадження і відсутнє належне правове обґрунтування постанови про закриття кримінального провадження на їх основі, що свідчить про незабезпечення слідчим прийняття законного і неупередженого процесуального рішення, а тому приходжу до висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження від 18.04.2018 року

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення слідчого під час досудового розслідування, залежно від того, чи були встановлені обставини, що підлягають доказуванню, зазначені в ст. 91 КПК України, та виконані інші вимоги КПК України, при прийнятті постанови про закриття кримінального провадження, приймає одне з таких рішень: скасовує рішення слідчого чи відмовляє у задоволенні скарги.

Таким чином, з огляду на викладене, вважаю скаргу ОСОБА_3 такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження- задовольнити.
Постанову слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області ОСОБА_5 від 18 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження №0000743 від 04.04.2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя -