Справа № 520/3762/18
Провадження № 1-кп/520/750/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2018 року Київський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000792 від 07.03.2018 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В проваджені Київського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000792 від 07.03.2018 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор при обговоренні питання, порушеного судом на підставі ст. 331 ч.3 КПК України щодо доцільності продовження, дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, посилаючись на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за попередньою змовою групою осіб за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до шістьох років, не має постійного місця мешкання на території міста Одеси, не працює, та не має постійного джерела доходів, тобто не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві, що вказує на те, що знаходячись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, та враховуючи те, що більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Також, прокурор заявив клопотання про залишення без змін обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави та продовжити обов`язки покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу терміном на два місяці.
Захисник ОСОБА_4 , та обвинувачений ОСОБА_7 не заперечувати проти продовження дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків.
Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки ризики які були зазначені прокурором не обґрунтовані та не доведені. Захисник зауважив, що відповідно до практикиЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Томазі проти Франції», «Мансур проти Туреччини», «Мамедова проти Росії», «Олександр Макаров проти Росії» ризик переховування від органів досудового розслідування та суду повинен ґрунтуватися на фактичних даних, які свідчать про неналежну поведінку суб`єкту кримінального процесу, та не може ґрунтуватися на припущеннях, а саме: прокурором не доведено, що обвинувачений ОСОБА_8 має намір переховуватися від суду. Також, згідно рішення ЄСПЛ «Фокс Кембл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Лабита проти Італії», «Бойченко проти Молдови» наявність ризиків щодо продовження злочинної діяльності, перешкоджання досудовому розслідуванню іншим шляхом, незаконного впливу на свідків, потерпілих, повинні ґрунтуватись лише на фактах, що подібні обставини справді існували або існують, доказах можливої неправомірної поведінки підозрюваного. Однак більш ніж чотири місяці, протягом яких ОСОБА_8 жодних даних щодо таких його намірів стороною обвинувачення не здобуто та не наведено, будь яких повідомлень щодо незаконного впливу на учасників процесу з боку обвинувачених не надходило, відсутні дані, які підтверджують ймовірність недобросовісної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 .

Потерпіла ОСОБА_9 надала до суду письмову заяву про розгляд зазначеного кримінального провадження за її відсутністю.
Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши надані сторонами документи на підтвердження обставин, на які вони посилалися, суд, приходить до наступного.
Під час судового розгляду справи, керуючись ст.331 ч.3 КПК України, суд, розглядаючи питання доцільності продовження, обраного обвинуваченим запобіжного заходу, вирішує чи є на час розгляду зазначеного питання ризики передбачені ст. 177 КПК України, чи вони не зменшилися та не відпали.
Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Також, ризики щодо продовження злочинної діяльності, перешкоджання досудовому розслідуванню іншим шляхом, незаконного впливу на свідків, потерпілих, не можуть ґрунтуватися на припущеннях та не доведених фактах.

За вказаних обставин, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де сумісно мешкає з цивільною дружиною, тобто наявні міцні соціальні зв`язки, суд не знаходить підстав для подальшого застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та вважає, що на момент розгляду клопотання відсутні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і тому достатнім для їх запобігання є застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Окрім цього, застосовуючи, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на нього наступні обов`язки: знаходитись з 21.00 до 07.00 години наступної доби за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати до суду за кожною вимогою, утримуватись від спілкування з потерпілою та іншими обвинуваченими по справі, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.05.2018 року до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з подальшим утриманням в Одеському слідчому ізоляторі строком до 02.07.2018 року та визначено розмір застави в сумі 140 960 грн.
21.05.2018 року обвинувачений ОСОБА_7 звільнений з-під варти під заставу.
Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено.
Згідно ч.4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Таким чином, суд вважає необхідним залишити без змін запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді застави та продовжити дію покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України строком на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178,182,183,184,194,197,331,369-372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту задовольнити на підставах викладених у мотивувальній частині ухвали.
Змінити, обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 26.09.2018 року, та покласти на нього відповідно до ст. 194 КПК України наступні обов`язки: знаходитись з 21.00 до 07.00 години наступної доби за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не відлучатися з населеного пункту за постійним місцем проживання без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, прибувати до суду за кожною вимогою, 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 негайно з-під варти в залі суду.
Задовольнити клопотання прокурора про продовження дії покладених на ОСОБА_7 обов`язків при застосуванні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, на підставах викладених у мотивувальній частині ухвали.
Залишити без змін обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 140 960 гривень.
Продовжити дію покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків строком до 26.09.2018 року, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати до суду за кожною вимогою;
2) не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1