АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 20 жовтня 2016 року, відносно ОСОБА_6 , за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2018 року, якою:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого головним спеціалістом Головного сервісного центру МВС, виконує обов`язки директора Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.359 КК України на підставі ст.48 КК України та закрито кримінальне провадження № 0000239 на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України,

за участю учасників провадження:

прокурора: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Прокурор вказує на те, що зазначені судом обставини на підставі яких він звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності не свідчать про зміну обстановки або втрату обвинуваченим суспільної небезпеки і не давали суду підстав для закриття провадження.

На думку прокурора, вказівка суду щодо визнання обвинуваченим своєї вини є безпідставною, оскільки судом першої інстанції не було взагалі допитано обвинуваченого в судовому засіданні, а серед його пояснень суду 11.04.2018 року по суті клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності він не надав відповідь на питання суду щодо визнання своєї вини.

Крім того, після оголошення прокурором обвинувального акта в судовому засіданні 09.02.2017 року, при з`ясуванні судом анкетних відомостей обвинуваченого та його відношення до висунутого йому обвинувачення, ОСОБА_6 повідомив, що вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнає, що також підтверджується журналом та технічним записом зазначеного судового засідання.

Вирішуючи питання щодо зміни обстановки та суспільної небезпечності обвинуваченого, судом не взято до уваги досліджені у судовому засіданні протокол обшуку від 08.11.2016 року, під час якого серед іншого у службовому кабінеті ОСОБА_6 та біля входу до приймальні директора РСЦ вилучено 2 панелі стелі типу «Armstrong» з наскрізними отворами, в яких було приховано, встановлено, вилучені відеокамери, та зроблено позначки з номерами камер на моніторі, а також протокол огляду від 09.11.2016 року, в якому зафіксовано огляд вказаних вилучених панелей.

Крім того, судом не досліджено речові докази, серед яких є вказані панелі стелі зі спеціально зробленими отворами у них для прихованого монтажу відеокамер та 2 зазначені відеокамери, незважаючи на те, що постанови про визнання вказаних предметів речовими доказами включено до реєстру матеріалів досудового розслідування та долучено до матеріалів справи.

Визнання судом втрати ОСОБА_6 суспільної небезпечності у зв`язку з припиненням використання ним камер для прихованого відеоспостереження з моменту, коли він дізнався про кримінальну караність своїх дій, свідчить скоріше про момент припинення кримінального правопорушення органом досудового розслідування та фізичну неможливість у зв`язку з цим подальшого використання обвинуваченим вказаного обладнання.

Також посилання суду, як на втрату діянням обвинуваченого суспільної небезпечності, на телеграму в.о. директора Головного сервісного центру МВС від 06.12.2016 року, якою доручено керівникам РСЦ МВС забезпечити впровадження систем відеоспостереження в РСЦ відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 року № 803р «Про деякі питання запобігання корупції в міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади» є безпідставним, оскільки жоден з цих документів не надає права на використання обладнання, що має ознаки спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Вказує на те, що судом не визначено, у чому саме змінилась обстановка на момент розгляду провадження, відносно діяння чи відносно особи змінилась обстановка, оскільки необхідно встановити безпосередній зв`язок між зміною відповідної обстановки, що відбулася протягом певного часу з дня вчинення злочину на час здійснення кримінального провадження у справі, та втратою діянням або особою суспільної небезпечності.

Зазначає, що перелічені судом підстави можуть бути враховані як пом`якшуючі покарання обставини, але вони не свідчать про зміну обстановки.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбанні та використанні спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Так, ОСОБА_6 , будучи виконувачем обов`язки директора Регіонального Сервісного Центру МВС України в Дніпропетровській області, розташованого у будівлі ПАТ «Дніпропетровськ Авто» за адресою: місто Дніпро, проспект праці, будинок 16, діючи умисно, з метою негласного одержання інформації у лютому 2016 року у невстановленої особи незаконно придбав спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації дві відеокамери. Які було встановлено у приміщенні його службового кабінету № 401 та коридорі РСЦ МВС України в Дніпропетровській області, та які у подальшому незаконно використовувались ним для негласного одержання інформації.

Так у вказаний період часу ОСОБА_6 , у порушення вимог п.7 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб, інших держав на території України Додатку № 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-Х11 та п.2 Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізацію та придбання спеціальних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших заходів негласного отримання інформації», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1450 від 27.10.2001, умисно, з метою негласного одержання інформації про обставини і події, які відбувалися безпосередньо у приміщенні РСЦ МВС України в Дніпропетровській області, а саме: стосовно працівників та відвідувачів установи, у невстановленої особи за власні кошти у сумі 2700 грн. незаконно придбав дві відеокамери циліндричної форми, які у подальшому для досягнення злочинної мети на замовлення ОСОБА_6 невстановленою особою було вмонтовано в елементи підвісної стелі типу «Армстронг» з приховуванням від їх візуального виявлення у службову кабінеті директора та коридорі РСЦ МВС України в Дніпропетровській області.

Встановлені вищевказаним способом зазначені відеокамери було підключено до раніше встановленої системи відеоспостереження, що складалась з монітору Samsung SyncMaster 943 s/n: MY19HMES107057W, відеореєстратора Dahua модель DH-DVR310H s/n: TZA3KP-87D00470 жорстким диском Western Digital модель WD5000AZRX s/n: WCC1U0447223, маніпулятора миша, двох камер відеоспостереження купольного типу, дротового мікрофону циліндричної форми; блоку живлення; блоку живлення відеореєстратора. Вищевказаний комплекс обладнання знаходився у службовому кабінеті директора РСЦ МВС України в Дніпропетровській області № 401, у якому розташоване робоче місце ОСОБА_6 та було у розпорядженні останнього, яке він використовував за прямим призначенням, тобто отримував інформацію, у т.ч. негласно, щодо обставин і подій, які відбувалися безпосередньо у приміщенні РСЦ МВС України в Дніпропетровській області, зокрема, стосовно працівників та відвідувачів установи.

11.10.2016 співробітниками прокуратури Дніпропетровської області припинено протиправну діяльність ОСОБА_6 шляхом вилучення під час проведення обшуку у службовому кабінеті № 401 за адресою: місто Дніпро, проспект Праці, будинок 16, вищевказаного обладнання.

Відповідно до висновку експерта № 130 від 15.12.2016 року дві відеокамери циліндричної форми відносяться до спеціальних технічних засобів негласного отримання відеоінформації, система в цілому, що складається з відеореєстратора Dahua модель DH DVR310H s/n: TZA3KP087D00470, відеокамер циліндричної форми, купольних відеокамер, відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання відеоінформації.

Таким чином, ОСОБА_6 , будучи виконувачем обов`язки директора Регіонального Сервісного Центру МВС України в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, проспект Праці, будинок 16, у своєму службовому кабінеті № 401 та коридорі зазначеної установи. У період з лютого 2016 року до 11 жовтня 2016 року, діючи умисно, з метою негласного одержання інформації незаконно придбав та використовував обладнання, яке відноситься до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації і його дії органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 359 КК України як незаконне придбання та використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2018 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.359 КК України на підставі ст.48 КК України та закрито кримінальне провадження № 0000239 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що метою ОСОБА_6 було не негласне збирання інформації, а забезпечення безпеки в РСЦ, про що свідчать свідки та що об`єктивно підтверджується тим, що обвинувачений не приховував факт зйомки, тобто він не мав на меті негласне отримання інформації.

Крім того з моменту виявлення камер відеоспостереження обстановка змінилась, оскільки ОСОБА_6 дізнався про те, що його дії є кримінально караними, припинив свої дії, сприяв розкриттю злочину, що в сукупності з обставинами описаними вище, свідчить про те, що така зміна обстановки призвела до того, що ОСОБА_6 фактично перестав бути суспільно небезпечною особою, а його діяння втратило суспільну небезпечність.

Факт втрати діянням ОСОБА_6 суспільної небезпечності додатково підтверджується і телеграмою в.о. директора Головного сервісного центру МВС від 06.12.2016 року, якою доручено в.о. директорів РСЦ МВС забезпечити впровадження систем відеоспостереження в РСЦ на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 року № 803р «Про деякі питання запобігання корупції в міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади».

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора та скасувати ухвалу суду першої інстанції , матеріали провадження направити на новий розгляд, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження, встановити істину, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів, аналізуючи ухвалу суду першої інстанції, зокрема зміст ухвали та форму викладення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України, у мотивувальній частині ухвали зазначається суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. Обґрунтованість ухвали означає відповідність висновків суду у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Суд першої інстанції дотримався вимог вищенаведеного закону.

Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги прокурора про неповноту судового розгляду, оскільки судом першої інстанції досліджені всі докази надані сторонами кримінального провадження, тобто не має порушень вимог ст.ст. 22,23 КПК України.

Частинами 1, 6 ст. 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Стосовно доводів прокурора про не проведення огляду судом речових доказів, слід зазначити, що саме на прокурора накладено доведення обвинувачення у суді , тоді як, ані прокурор, ані сторона захисту не прохали суд про огляд речових доказів.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції виконані, однак судом помилково зазначено у мотивувальній частині рішення дві підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, а саме , що зміна обстановки призвела до того, що ОСОБА_6 фактично перестав бути суспільно небезпечною особою та його діяння втратило суспільну небезпечність.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення ( ст. 337 КПК) встановив, в чому саме змінилась обстановка та вчинене кримінальне правопорушення втратило суспільну небезпечність.

Суд у своєму рішенні зазначив, що на момент придбання та встановлення прихованих камер відеоспостереження, обвинувачений не знав про їх належність до спеціальних засобів негласного отримання інформації, оскільки у відкритому доступі в Україні відсутня методика визначення таких засобів, крім того судом зазначено, що обвинувачений не приховав їх, підключивши дві камери до загальної системи відеоспостереження, яка встановлена у РСЦ на підставі договору. Крім того судом зазначено, що ОСОБА_6 не приховував від працівників факт здійснення відеоспостереження, що убачається з показів свідків та фототаблиць ( а.п. 237-240 т.1)

В судовому засіданні апеляційного суду, додатково було допитано ОСОБА_6 , який зазначив, що дійсно ним за власні кошти було придбано технічні засоби, з метою забезпечення громадського порядку в приміщенні установи в робочий час та виключення проникнень сторонніх осіб у нічний час.

Відповідного фахівця він знайшов за оголошеннями у мережі Інтернет. Розрахунки проводив за рахунок власних коштів тому, що для цих цілей використання коштів установи не було передбачено.

Про те, що частина з встановленого обладнання, - 2 відеокамери циліндричної форми, відносяться до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, спеціаліст, який встановлював обладнання не попередив та ОСОБА_6 раніш про це не знав, оскільки не мав можливості визначитися чи відноситься придбане обладнання до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації чи ні, оскільки у належному законом порядку не доведено поняття спеціального технічного засобу негласного отримання інформації та його ознаки.

Методика віднесення об`єктів до спеціальних технічних засобів, яку використовував експерт при дослідженні обладнання - з обмеженим доступом, для спеціального використання та у відкритому доступі в Україні відсутня, тому будучи запевнений особою, якою встановлювалася система відеоспостереження, у відсутності необхідності отримувати будь-які дозволи на її використання, не мав можливості напевно з`ясувати, чи вважаються ці діяння кримінально карними.

При розгляді кримінального провадження, ОСОБА_6 щиро жалкує про вчинене, тому не можна погодитися з доводами апеляційної скарги прокурора про відсутність щирого каяття з приводу скоєного ОСОБА_6 .

Щире каяття, характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася.
Будучи внутрішнім, морально-психічним процесом у свідомості особи, яка вчинила злочин, щире каяття підлягає встановленню у кожному конкретному випадку з урахуванням посткримінальної поведінки винного, правдивості його свідчень під час досудового слідства і розгляду справи у суді тощо, що відносно ОСОБА_6 спостерігається на протязі всього досудового розслідування та судового розгляду.
Оскільки сторонами кримінального провадження не оспорюються фактичні обставини, апеляційний суд перевіряючи законність звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 зазначає, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості.

Слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.

Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Вочевидь, відповідна обстановка і повинна бути встановлена на момент вчинення особою злочину невеликої або середньої тяжкості з тим, щоб порівняти й оцінити її зміну на час розслідування або розгляду справи в суді. При цьому необхідно встановити безпосередній зв`язок між зміною відповідної обстановки, що відбулася протягом певного часу з дня вчинення злочину до моменту розслідування або розгляду справи в суді, та втратою діянням або особою суспільної небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК суд повинен встановити, що після вчинення певного злочину невеликої або середньої тяжкості обстановка вчинення злочину змінилася таким чином, що раніше вчинене діяння вже не може розглядатися як суспільне небезпечне. Така зміна обстановки може бути двох видів: масштабна або локальна.

Масштабна зміна обстановки стосується змін у межах країни і може полягати, наприклад, у припиненні стану війни або скасуванні воєнного чи надзвичайного стану в країні, зміні економічного або політичного курсу країни, підходів держави до вирішення тієї чи іншої проблеми, зміні масштабу цін, високих темпах інфляції тощо.

Локальна зміна обстановки вчинення злочину це зміна обстановки в певному регіоні, місті, підприємстві, сім`ї тощо і може виявлятися, наприклад, у прийнятті владою таких рішень, які істотно впливають на оцінку раніше вчиненого діяння як суспільне небезпечного; ліквідації або реорганізації конкретного підприємства, на якому раніше був учинений злочин.

У ході розгляду кримінального провадження з достатньою повнотою встановлено, що після зазначеної події щодо встановлення спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації у РСЦ МВС України в Дніпропетровській області, 05.10.2016 року прийнято Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 803-р «Про деякі питання запобігання корупції в міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади».

На виконання вказаного розпорядження в частині забезпечення участі громадськості в процесі аналізу, плануванні та здійсненні заходів, службовою телеграмою в.о. директора Головного сервісного центру МВС від 06.12.2016 року офіційно доручено виконуючим обов`язки директорів регіональних сервісних центрів МВС забезпечити впровадження систем відеоспостереження у сервісних центрах у кабінетах начальників сервісних центрів та інших приміщеннях центрів.

При додатковому дослідженні доказів при апеляційному розгляді встановлено, що на виконання вказаної Постанови КМУ та локального нормативного акту, відповідно до виділених коштів у територіальних сервісних центрах встановлено технічне обладнання з метою відеоспостереження та вказане обладнання не визначається спеціальними технічними засобами негласного отримання інформації, що було поза розумним сумнівом доведено показами ОСОБА_6 та показами свідків, зокрема: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які вважали що про наявність відеоспостереження були повідомлені як громадяни, так і працівники сервісного центру, оскільки про використання системи відеоспостереження у приміщенні сервісного центру сповіщалося паперовими оголошеннями: «Увага! Ведеться відеоспостереження!» Наразі, встановлене відеоспостереження відповідно до Розпорядження КМУ від 05 жовтня 2016 року № 803-р «Про деякі питання запобігання корупції в міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади» та службових приписів щодо виконання Розпорядження КМУ наявне у територіальних сервісних центрах по всій Україні, що свідчить про прийняття Кабінетом Міністрів України розпорядження, яке істотно впливає на оцінку раніш вчиненого діяння як суспільно небезпечного, а тому можна зробити висновок, що вчинене ОСОБА_6 діяння в конкретних приведених умовах зміни обстановки, визначається судом таким, що не заподіяло істотної шкоди конкретному об`єкту кримінально- правової охорони, тому що Головним сервісних центром МВС06.12. 2016 року на виконання Розпорядження КМУ від 05.10.2016 року прийнято рішення про встановлення систем відеоспостереження в сервісним центрах МВС.

Вищенаведене дає підстави вважати, що на момент судового розгляду кримінального провадження відбулися істотні зміни,які дають можливість стверджувати про те, що інкриміновані ОСОБА_6 діяння, відповідно до вимог ст. 48 КК України, перестали бути суспільно небезпечними, про що обґрунтовано наведено в судовому рішенні суду першої інстанції, тобто визначено підставу звільнення від кримінальної відповідальності.

Однак помилково судом першої інстанції зазначено і другу підставу для звільнення від кримінальної відповідальності.

На підставі встановленого в апеляційній інстанції , колегія суддів вважає необхідним змінити рішення суду та виключити з мотивувальної частини ухвали суду підставу звільнення від кримінальної відповідальності - втрату особою суспільної небезпечності.

Крім того, суд закриваючи кримінальне провадження внесене до ЄДРСР за № 0000065 відносно ОСОБА_6 в резолютивній частині ухвали помилково зазначив № 0000239, виходячи з вище викладеного колегія суддів вважає необхідним змінити резолютивну частину ухвали, вказавши кримінальне провадження №0000065.

Враховуючи, що наведене може бути виправлене апеляційною інстанцією, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню та не має підстав вважати незаконним рішення суду першої інстанції по суті.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, п.3 розділу Х11 «Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2018 року, якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.359 КК України на підставі ст.48 КК України та закрито кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали підставу звільнення від кримінальної відповідальності - втрату особою суспільної небезпечності та вважати закритим кримінальне провадження №0000065.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду.

Судді апеляційного суду
_______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3