24.05.2018 Справа № 756/5878/17
№ 1 кп/756/243/18
В И Р О К
іменем України
24 травня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, що має на утриманні малолітню дитину 2012 року народження, не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 02.02.2011 за ч. 1 ст. 185 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 11.04.2012 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 27.08.2012 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

- за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 18.06.2013 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі, звільненої 05.06.2014 від відбування покарання за ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05.06.2014 на підставі статті 2 Закону України "Про амністію у 2014 році";

- за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 24.09.2013 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі;

- за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 20.11.2014 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, до 1 року позбавлення волі;

- за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 18.03.2015 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 1 року позбавлення волі;

- за вироком Печерського районного суду міста Києва від 24.09.2015 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 1 року позбавлення волі;

- за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 27.11.2015 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, до 1 року позбавлення волі;

- за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 23.06.2016 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

- за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 06.11.2017 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 2 років позбавлення волі,

- за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 22.01.2018 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до 2 років 1 місяця позбавлення волі,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
09.03.2017, близько 17 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину «LC Waikiki» ТОВ «ТЕМА МОДА ЮКРЕЙН», який розташований в ТРЦ «Дрім Таун», що за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 1-б, маючи умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, намагалась викрасти з торгівельної зали одяг, на загальну суму 1995 грн. 82 коп., однак не змогла довести злочин до кінця, оскільки була затримана працівником охорони магазину.

У разі доведення своїх дій до кінця ОСОБА_6 могла б спричинити ТОВ «ТЕМА МОДА ЮКРЕЙН» матеріальної шкоди на вказану суму.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, визнала, покаялась, повністю підтвердила фактичні обставини справи викладені у вироці вище, зокрема показала, що дійсно 09.03.2017, близько 17 год., вона, перебуваючи в приміщенні магазину «LC Waikiki», який розташований в ТРЦ «Дрім Таун», що за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 1-б, намагалась викрасти одяг, однак була зупинена працівником охорони магазину.

Свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, розкаялась у вчиненому.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, доведена в повному обсязі.

Дії ОСОБА_6 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила дії, що виразились у закінченому замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки остання виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено з причин, які не залежали від її волі.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачена щиро покаялась.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченій ОСОБА_6 міри покарання судом враховується її відношення до вчиненого, матеріали, що її характеризують, що обвинувачена на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має тяжке захворювання.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину та особи винної, її перевиховання та виправлення не можливі без ізоляції від суспільства.

Враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого злочину та ступінь його тяжкості, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченої ст.ст. 69, 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 22.01.2018, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів 3 роки позбавлення волі, зарахувавши у строк відбуття ОСОБА_6 покарання, відбуте частково за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 22.01.2018, з 22.01.2018 року по 24.05.2018.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_6 строк її попереднього ув`язнення з 15.06.2017 по 20.06.2017 включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017 зарахувати у строк відбуття ОСОБА_6 строк її попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 22.01.2018, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 обраховувати з 24.05.2018.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченою з моменту отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1