Дата документу Справа № 336/5092/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/5092/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11сс/778/1018/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 197 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Запорізької області провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді клопотання судом першої інстанції, прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 3 вересня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця і мешканця у АДРЕСА_1 , не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з матеріалами провадження слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється в тому що 31 серпня 2018 року, приблизно о 20.00 години, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, знаходячись на перехресті вул. Кольорова та вул. Виробнича у м. Запоріжжі, здійснив напад на ОСОБА_10 , застосувавши небезпечне для життя та здоров`я насильство, яке полягало у нанесенні потерпілому ударів кулаками в область голови, від чого потерпілий впав на землю, після чого підозрюваний продовжив наносити удари потерпілому ногами в область тулуба, що мало своїм наслідком утворення у потерпілого закритого перелому верхньої щелепи справа, після цього ОСОБА_11 заволодів належним потерпілому ОСОБА_12 майном, а саме рюкзаком синього кольору, в якому знаходились футболка синього кольору, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , картка фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_10 , гаманець коричневого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Ford Orion 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , гроші в сумі 300 гривень, поясна сумка.

31.08.2018 року ОСОБА_7 було затримано неподалік від місця подій.

01.09.2018 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002906.

Того ж дня ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя вказав на обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, наявність у нього стійких соціальних зв`язків, недоведеність прокурором обставин, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що слідчий суддя не надав оцінку доказам сторони обвинувачення при прийнятті рішення про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення і був затриманий при спробі покинути місце злочину. Підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, офіційно не одружений, не має неповнолітніх дітей, може продовжити протиправну діяльність у разі обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На думку прокурора, вказані обставини доводять наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також наявність мети і підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційному суді:
- прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Вважала, що попри те,що ОСОБА_7 раніше не судимий, він підозрюється у вчиненні тяжкого корисного злочину, за обстави вчинення інкримінованого йому злочину намагався залишити місце події. Злочин вчинив о 20.00 годині і в цей час згідно застосованого у відношенні нього запобіжного заходу не заборонено залишати місце проживання. Разом з тим прокурор вказала, що відомостей про порушення ОСОБА_7 умов застосованого у відношенні нього запобіжного заходу, перешкод досудовому розслідуванню в даному провадженні іншим шляхом, на цей час у органу досудового розслідування не має.
- захисник вважав, що апеляційна скарга є необґрунтованою, просив відмовити в її задоволенні. Вважав, що застосований до підозрюваного запобіжний захід в повній мірі забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного та забезпечує дієвість запобіжного заходу у кримінальному провадженні. Також зазначив, що за відомостями яки у нього є, у найближчий час за результатами висновків судово-медичної експертизи буде здійснено перекваліфікацію злочину, що інкримінований ОСОБА_7 на менш тяжкий.
- підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснив, що намірів переховуватися та вчиняти нові злочинів він не має.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного та його захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, наявність у нього судимостей тощо.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя, врахувавши зазначені вище вимоги закону, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупністю всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, вказавши на міцність соціальних зв`язків підозрюваного, відсутність попередніх судимостей та наявність у нього постійного місця проживання, встановивши обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також відсутність доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання можливим ризикам.

Судова колегія враховує також і фактичну поведінку підозрюваного після застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Так, підозрюваний ОСОБА_7 , відносно якого 3 вересня 2018 року було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, самостійно за викликом апеляційного суду з`явився до судового засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування відносно нього найсуворішого запобіжного заходу без застосування застави.
З огляду на зазначене судова колегія вважає, що фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлений в клопотанні слідчого ризик переховування ґрунтується на припущеннях.
Даних про неналежне виконання підозрюваним вже застосованого відносно нього запобіжного заходу, в тому числі відомостей про вплив на потерпілого і свідків, прокурором апеляційному суду не надано.

Виходячи із аналізу положень ст.ст. 193, 194 КПК України, принципів диспозитивності суду та змагальності сторін, закладених у ст.ст. 7, 22, 26 КПК України, слідчий суддя вирішує питання про обрання запобіжного заходу лише межах заявленого клопотання та оцінює наявність лише тих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу.

Клопотання слідчого, що погоджено тим самим прокурором, який подав апеляційну скаргу, містить посилання лише на ризики, передбачені п.1, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК Україна, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

За таких обставин, не є слушними доводи апеляційної скарги прокурора про наявність передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику вчинення підозрюваним нових злочинів.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, і прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 181, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Запорізької області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 3 вересня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002906 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4