Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 297/2435/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.07.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі колегії :

головуючий-суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.06.2017 за №0000105, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Гать, Берегівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без освіти, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не неодноразово судимого,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 та ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням день, приблизно в середині березня 2014 року, в ніч з неділі на понеділок, біля 00 год. 30 хв., знаходячись на правому узбіччі головної дороги, що розташована неподалік від с. Гать, Берегівського району, зі сторони с. Дерцен, Мукачівського району, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з метою задоволення статевої пристрасті, вчинив розпусні дії відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється малолітньою, а саме оголив як свої, так і потерпілої статеві органи, доторкався до них, викликавши таким чином статеве збудження, після чого вчинив з останньою статевий акт природнім способом.

В подальшому, цього ж дня, біля 02.00 год., ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, провів малолітню ОСОБА_10 до будівлі Гатянської сільської ради, що розташована в с. Гать по вул. Головна, 56-а, де з метою задоволення статевої пристрасті оголивши як свої, так і потерпілої статеві органи, викликавши таким чином статеве збудження, вчинив з потерпілою ще два статевих акти природнім способом.

Таким чином, дії ОСОБА_8 кваліфікуються за ч.2 ст.156 КК України, тобто вчинення розпусних дії щодо малолітньої особи.

В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що винним себе у інкримінованому злочині не визнає. По справі пояснив, що з потерпілою познайомився в неділю біля церкви. В той же день вони пішли до неї додому, а потім разом з її молодшим братом на дискотеку. Під час такого спілкування вони обнімались, цілувались, а також між ними відбувались статеві акти. Так дії відбувались між ними на протязі декількох днів. Жодного насильства ОСОБА_8 до ОСОБА_10 не застосовував. Перебуваючи вдома у потерпілої, обвинувачений спілкувався з її батьками, однак про вік останньої не питав, хоча і розумів, що їй від 16 до 18 років. Крадіжку він не вчиняв і дізнався про неї від сусідів.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила, що вона познайомилась з обвинуваченим біля церкви. Після цього вони пішли до неї додому, де ОСОБА_8 спілкувався з її батьком. В подальшому вони разом направились на дискотеку. Під час такого спілкування в них, за її згоди, 3-4 рази відбувся статевий акт. На момент вчинення даного злочину їй було 12-13 років. Чи знав обвинувачений про її справжній вік їй не відомо. До органів поліції потерпіла звернулась особисто, оскільки перебуваючи в стані вагітності боялась, що батько буде вимагати від неї зробити аборт. Заяву писала сама в присутності матері. На даний час батько помер, а тому вона вирішила змінити свої покази.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка законний представник потерпілої ОСОБА_11 пояснила, що про вагітність доньки дізналась десь на 7 тижні вагітності. ОСОБА_8 приходив до них додому, однак вона в цей час була відсутня, і тому не може більше нічого повідомити суду.

Потерпілий ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не надав. Суд неодноразово повідомляв його про день, час та місце слухання справи, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 54, 62 та інші), однак він жодного разу в судове засідання не з`явився, причин відсутності не вказав. Враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої потерпілий повинен займати активну позицію під час розгляду справи і сам повинен цікавитись станом її розгляду, приймаючи до уваги, що останній свідомо усунувся від розгляду справи, чим сприяв її затягуванню, з метою дотримання вимог, щодо своєчасного розгляду справи, суд прийняв рішення слухати справи у відсутність потерпілого ОСОБА_12 , оскільки його права даними діями порушуватись не будуть.

Свідок ОСОБА_13 , зі слів потерпілої та її законного представника, які є його донькою та дружиною, відповідно, - помер.

Від допиту свідка ОСОБА_14 прокурор відмовився у судовому засіданні, оскільки останній знаходиться за кордоном і не може бути доставлений в суд.

Встановлені судом обставини пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення за ч.2 ст.156 КК України, крім даних у судовому засіданні обвинуваченим та потерпілою пояснень, підтверджені наступними доказами, дослідженими судом.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого виконкомом Гатянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області від 20.11.2014 року, серія НОМЕР_1 , 18.11.2014 року, народилась ОСОБА_15 (а.п.16). Батьками дитини записані ОСОБА_16 та ОСОБА_10 .

Згідно висновку експерта від 19.03.2015 року №10/101 (а.п.39-43) встановлено, що біологічним батьком ОСОБА_15 з імовірністю 99,97% є ОСОБА_8 .

На момент народження дитини ( ОСОБА_15 ) її мати - ОСОБА_10 була малолітньою особою, що підтверджується свідоцтвом про народження останньої, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Берегівського РУЮ у Закарпатській області від 14.10.2014 року, серія НОМЕР_2 (а.п.11).

Відповідно до висновку експерта №33 від 23.02.2014 року (а.п.31-33) встановлено, що у лютому 2014 року (тобто на момент статевих зносин з ОСОБА_8 ) вона була статево зрілою.

Отже, на підставі вищевказаних доказів, судом встановлено, що між малолітньою (приблизно 13 років) потерпілою ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_8 були статеві зносини, що можна розцінювати, як розпусні дії, оскільки вони не містили жодного примусу з боку обвинуваченого. ОСОБА_8 в судовому підтвердив той факт, що він розумів, що ОСОБА_10 вже є статево зрілою, усвідомлював, що остання не досягла повноліття, однак жодного разу не поцікавився про її вік, ні у самої ОСОБА_10 , ні у її батьків. Саме з цих підстав суд приходить до висновку, що він розумів її дійсний вік, а даними поясненнями намагається лише уникнути від відповідальності.

Враховуючи все вищенаведене суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 винен у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.156 КК України та підлягає покаранню за його вчинення.

Обвинувачений ОСОБА_8 , згідно висновку судово-психіатричного експерта №69 від 16.04.2015 року (а.п.172-175), в період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння, та на момент проведення експертизи виявляє ознаки емоційно-лабільного розладу особистості. Даний стан не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Це свідчить, що він не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Перебування ОСОБА_8 під час вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння жодним доказом не підтверджено.

Цивільний позов не заявлявся.

При призначенні покарання за ч.2 ст.156 КК України суд врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушень (тяжкий злочин) та дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 :

- відповідно до даних викладених у характеристиці за місцем проживання обвинуваченого, ОСОБА_8 характеризується негативно, на нього неодноразово надходили скарги від мешканців села, він зловживає алкогольними напоями, агресивний у поведінці та інше (а.п.65);

- склад його сім`ї становить мати та сестра, що підтверджується довідкою наданою виконкомом Гатянської сільської ради Берегівського району Закарпатської ради від 05.02.2015 року №72(а.п.66).

- згідно довідок №79101-16 від 23.03.2015 року, наданою Берегівською ЦРЛ (а.п.68) та №262 від 24.03.2015 року, наданою обласною психіатричною лікарнею м. Берегово (а.п.70), ОСОБА_8 на диспансерному обліку у лікарів психіатра та лікаря-нарколога не перебуває;

- згідно довідки про наявність судимостей (а.п.57), вироків Берегівського районного суду Закарпатської області від 21.11.2006 року (а.п.59), від 19.03.2010 року (а.п.60), від 18.01.2011 року (а.п.61-63), від 26.06.2014 року (а.п.64) та від 02.06.2016 року (а.с.3-7, т.2) ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності

За таких обставин суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання у межах, установлених санкцією ч.2 ст.156 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими ч.ч.1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , він вчинив у 2014-2015р., тобто до винесення щодо нього вироку Берегівським районним судом Закарпатської області від 02.06.2016 року, згідно якого він засуджений за ч.2 ст.15 ч.2 ст.289 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі та на даний час відбуває міру покарання. Саме тому суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання за сукупності злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Окрім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він в ніч з 25 на 26 лютого 2015 року, у невстановлений слідством час, знаходячись в с. Гать, Берегівського району по вул. Ракоці, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, маючи прямий умисел на крадіжку чужого майна, шляхом вільного доступу, проник на неогороджене подвір`я будинку АДРЕСА_2 , звідки з ґанку, таємно, повторно, викрав бувшу у використанні пральну машинку марки «HAJDU», вартість якої згідно висновку експерта №20 від 04.03.2015 року складає 150 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, дії ОСОБА_8 кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщенням.

Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.02.2015 року (а.п.106), громадянин ОСОБА_12 звернувся до органів поліції у зв`язку із викраденням з його ганку по вул. Ф.Ракоці, 67, в с. Гать пральної машинки «Рига».

Під час огляду місця події 26.02.2015 року, було виявлено та зафіксовано в протоколі (а.п.108-112) відсутність за вищевказаною адресою пральної машинки «Ріга».

Під час повторного огляду будинку АДРЕСА_2 , що відбувся 27.02.2015 року, було виявлено та зафіксовано в протоколі (а.п.114-119), що пральна машинка «HAJDU» стояла в коридорному приміщенні біля сміттєвого баку.

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані про викрадення пральної машинки «HAJDU» у гр. ОСОБА_12 суд приходить до висновку, що дана подія відсутня, а отже ОСОБА_8 підлягає виправданню за ч.3 ст.185 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України

Процесуальні витрати на проведення судово молекулярно-генетичної експертизи в сумі 1384, 95 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_8 .

Запобіжний захід до ОСОБА_8 не застосований..

Керуючись ст.ст. 94, 100, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та виправдати на підставі п.1 ч.1 ст.373 КПК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Берегвського районного суду Закарпатської області від 02.06.2016р. за ч.2 ст.15 ч.2 ст.289 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі, в порядку ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 19.03.2016 року.

Речові докази:

- пральну машинку марки «HAJDU», яка знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Берегівського РВ МВС України в Закарпатській області (а.п.122), передати власнику ОСОБА_12 .

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру судові витрати у загальній сумі 1 384 (тисячу триста вісімдесят чотири) гривні 95 копійки (а.п.38).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Головуючий СуддіОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3