ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа № 295/14479/15-к
провадження № 51-1954км18

12 червня 2018 року

м. Київ

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянула в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 15 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 16 січня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003907, щодо
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Корця Рівненської області,
жителя АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК.

Короткий зміст оскаржених судових рішень
За вироком Богунського районного суду м. Житомира від 15 липня 2016 року ОСОБА_8 було засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні.
Суд визнав ОСОБА_8 винуватим в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому за обставин, детально викладених у вироку.
Як установив суд, 4 серпня 2015 року приблизно о 23:15 у кухні квартири АДРЕСА_2 між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, у ході якої останній ударив рукою засудженого в обличчя. Після цього у ОСОБА_8 виник умисел на вбивство ОСОБА_9 . Реалізуючи свій умисел, засуджений, узявши на кухні зі столу ніж, вибіг у коридор, де на порозі однієї з кімнат умисно заподіяв ним ОСОБА_9 п`ятьох колото-різаних поранень тулуба та правої нижньої кінцівки з ушкодженнями внутрішніх органів, м`яких тканин, що призвели до крововтрати, від яких потерпілий помер на місці події.
Апеляційний суд Житомирської області ухвалою від 16 січня 2017 року залишив без змін зазначений вирок щодо ОСОБА_8 .

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала
Захисник ОСОБА_6 просить на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, скасувати постановлені щодо ОСОБА_8 судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.Аргументуючи заявлену вимогу, захисник зазначає про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відсутність у ній належних та допустимих доказів. На думку захисника, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 в умисному вбивстві ОСОБА_9 ґрунтується на неправдивих та суперечливих показаннях свідків. Також зазначає, що апеляційний суд не дотримався вимог ст. 404 КПК, належним чином не перевірив доводів, викладених в апеляційних скаргах сторони захисту, й необґрунтовано їх відхилив.
Разом із цим ОСОБА_6 просить здійснити касаційний розгляд провадження за її участі. Крім того, засуджений ОСОБА_8 заявив клопотання про участь у судовому засіданні.

На касаційну скаргу захисника потерпіла ОСОБА_9 подала заперечення, в яких указує про законність постановлених щодо ОСОБА_8 судових рішень.
Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.
Позиції учасників судового провадження
У суді касаційної інстанції засуджений та його захисник підтримали подану касаційну скаргу; прокурор заперечив проти її задоволення.

Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі та у запереченнях на неї, колегія судів дійшла висновку, що подана скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права, правильність правової оцінки обставин і не уповноважений досліджувати докази, встановлювати і визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. На будь-яких інших підставах, зокрема через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, суд касаційної інстанції не вправі скасувати чи змінити оскаржувані рішення, а виходить з обставин, установлених судами нижчого рівня.

У касаційній скарзі, за її змістом, захисник заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, достовірність доказів, а також посилається на неповноту судового розгляду, тоді як їх перевірки в силу ст. 433 КПК до повноважень суду касаційної інстанції законом не віднесено.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення проти життя особи зроблено з дотриманням ст. 23 КПК на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до ст. 94 вказаного Кодексу.
За матеріалами цього провадження в ході судового розгляду ОСОБА_8 спочатку визнав свою вину повністю й не заперечував правильності викладених в обвинувальному акті фактичних обставин справи. Однак у подальшому він висловив сумнів щодо вчинення ним інкримінованого злочину, пославшись на те, що не пам`ятає подій.

Суд, з`ясувавши позицію ОСОБА_10 , належним чином обґрунтував своє рішення про винуватість засудженого в умисному вбивстві ОСОБА_9 . Зокрема, такого висновку суд дійшов на підставі аналізу: показань допитаних упродовж судового слідства як обвинуваченого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; даних, що містяться у протоколах огляду місця події, слідчого експерименту, а також на підставі проведених експертних досліджень (судово-медичної, медико-криміналістичної експертиз та судової експертизи холодної зброї), зміст яких докладно відображено у вироку й не оспорюються у касаційній скарзі.

Усупереч доводам захисника у скарзі показання згаданих свідків щодо причетності саме засудженого до заподіяння смерті ОСОБА_9 є конкретними. Так, свідок ОСОБА_12 зазначала, що вона спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 вживала алкогольні напої на кухні квартири останнього. Згодом ОСОБА_11 пішов до кімнати спати, а свідок до вбиральні, звідки почула, що ОСОБА_9 із ОСОБА_8 , розмовляючи вийшли до коридору. За твердженням ОСОБА_12 , пізніше вона побачила біля кімнати на підлозі коридору ОСОБА_9 зі слідами крові під тілом, поряд знаходився ОСОБА_8 з ножем у руці. Тому свідок побігла викликати працівників поліції, з якими повернулася на місце подій. На той момент ніж, який раніше був у засудженого, вже знаходився на кухні, про що ОСОБА_12 повідомила вказаним працівникам.
Свідок ОСОБА_11 у своїх показаннях суду стосовно обставин подій підтвердив, що він після спільного вживання алкогольних напоїв заснув, прокинувшись, виявив на підлозі в коридорі ОСОБА_9 зі слідами крові, а також побачив ОСОБА_8 , який тримав кухонний ніж. За змістом показань свідка, засуджений не тільки не заперечував своєї причетності до заподіяння смерті ОСОБА_9 але й повідомив, що він так вчинив, оскільки потерпілий викрадав у нього речі.
Крім того, згідно з даними, відображеними на цифровому носії інформації, на якому за допомогою технічного засобу зафіксовано перебіг проведення слідчого експерименту, ОСОБА_8 у присутності захисника самостійно розповів конкретні відомості щодо причин конфлікту між ним та потерпілим, про обставини вбивства останнього. У ході судового слідства диск із записом цієї слідчої дії переглядався, і ОСОБА_8 не оспорював зафіксованої на ньому інформації.
Наведені показання свідків та засудженого узгоджуються з даними у протоколах слідчих дій, з експертними висновками щодо причини смерті ОСОБА_9 , характеру та механізму заподіяння виявлених у нього тілесних ушкоджень, утворення ушкоджень на одязі, а також щодо знаряддя злочину ножа, вилученого під час огляду місця події.
У цьому кримінальному провадженні показання свідків отримано в порядку, визначеному законом, вони не суперечать іншим зібраними доказам. Тому суд не мав підстав не довіряти свідкам, а їхні показання, як і дані, що містяться у протоколах слідчих дій та в експертних висновках у силу ст. 84 КПК є процесуальними джерелами доказів, які правомірно покладено в основу вироку.
Зіставивши ці докази в їх взаємозв`язку з висновком амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи, яким установлено осудність ОСОБА_8 , факт перебування його у стані простого алкогольного сп`яніння, місцевий суд умотивовано визнав неспроможною висунуту засудженим на свій захист версію про сумнівність вчинення ним злочину.
З урахуванням установлених судом сукупності фактів, що належать до предмета доказування у кримінальному провадженні, діяння ОСОБА_8 обґрунтовано отримало юридичну оцінку за ч. 1 ст. 115 КК.
Справедливість призначеного засудженому покарання у касаційній скарзі не оспорюється.
Доводи ОСОБА_8 з питань додержання під час судового провадження норм процесуального права та законності його засудження також перевірялись апеляційним судом, який, належним чином умотивувавши своє рішення, залишив без задоволення апеляційні вимоги сторони захисту. Ухвала суду апеляційної інстанції не суперечить положенням ст. 419 КПК.
Зазначені в касаційній скарзі доводи, які за своєю суттю майже аналогічні тим, що були предметом апеляційної перевірки, не містять нових даних, які би ставили під сумнів законність та обґрунтованість судових рішень і давали підстави для їх скасування.
Істотних порушень норм права у кримінальному провадженні при його перегляді судом касаційної інстанції не встановлено, а тому відсутні передбачені ст. 438 КПК підстави для скасування оскаржуваних судових рішень та задоволення касаційної скарги.
Отже, подану касаційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, п. 15 розділу XI «Перехідні положення КПК (у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII), колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 15 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 16 січня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2