Справа № 308/5629/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність ст.. слідчого в ОВС СУГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_5 , яка полягає у ненаданні копії документу, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою у порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на бездіяльність ст.. слідчого в ОВС СУГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_5 , яка полягає у ненаданні копії документу.
В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що 13 червня 2018 року на письмову заяву скаржника було одержано відповідь старшого слідчого в ОВС СУГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 у формі повідомлення, про відмову у наданні копії процесуального документу стосовно майна, щодо якого вирішується питання про його арешт.
Цим же повідомленням скаржника поставлено до відома, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000166 від 08.05.2018 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України посадовими особами Ужгородської міської ради.
Вважає дану відмову у наданні копії постанови про визнання речовим доказом належного скаржнику майна, а саме земельної ділянки в м. Ужгороді по провулку мостовий незаконною.
Відомості, викладені у оскаржуваній відповіді, свідчать про бездіяльність органу досудового слідства в частині не вчинення процесуальних дій, які необхідно було вчинити, та неповерненні тимчасово вилученого майна відповідно до вимог ст.169 КпК України.
У зв`язку із вищенаведеним, заявник просить зобов`язати ст.. слідчого в ОВС СУГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_5 надати копію постанови про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №000166 від 08.05.2018 року земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0110 та :01:001:0111 власнику ділянок ОСОБА_4 .
Представник заявника ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився та подав до суду заяву, у якій просив провести розгляд скарги у його відсутності, а також задовольнити скаргу з підстав та мотивів, викладених у ній.
Ст. слідчий ОСОБА_5 не скористалася своїм правом на участь у судовому засіданні, однак її неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті відповідно до ст. 306 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як вбачається зі скарги та доданих до неї матеріалів, слідчим управлінням ГУНП в закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000166 від 08.05.2018 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України посадовими особами Ужгородської міської ради.
У судовому засіданні встановлено, що 11.06.2018 року, ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до слідчого управління ГУНП в Закарпатській області з клопотанням про отримання копії процесуальних документів, постанови про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №000166 від 08.05.2018 року земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0110 та :01:001:0111, власником яких він є.
З листа від 13.06.2018 року за №2947/106/7-2018 за підписом старшого слідчого в ОВС підполковника поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з приводу заяви, яка надійшла до СУ ГУНП в Закарпатській області 11.06.2018 року за №2464 повідомлено, що чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено надання процесуальних документів іншим особам, тобто особам права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.
Слідчим суддею встановлено, що на момент розгляду скарги, вимоги заявника ОСОБА_4 , який є законним власником замельних дідянок, про надання копій процесуальних документів, а саме постанови про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №000166 від 08.05.2018 року відносно земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0110 та :01:001:0111 не виконані та слідчим не наведено обставин, які б підтверджували, що надання копій таких документів може зашкодити досудовому розслідуванню та як саме така шкода може бути завдана.
Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
У зв`язку із вищенаведеним приходжу до висновку, що скарга підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність ст.. слідчого в ОВС СУГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_5 , яка полягає у ненаданні копії документу задовольнити.
Зобов`язати ст.. слідчого в ОВС СУГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_5 надати копію постанови про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №000166 від 08.05.2018 року земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0110 та :01:001:0111 власнику ділянок ОСОБА_4 .
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1