Справа № 757/3839/17-к
Провадження №: 1-кп/752/896/18
УХВАЛА
підготовчого судового засідання

08.10.2018 р. м. Київ
Колегія суддів Голосіївського районного суду м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

в ході підготовчого судового засідання за кримінальним провадженням № 0001032 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Росії, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого за ч. 1 ст. 263; ст. 348; ч. 1 ст. 121 КК України,
з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ;
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Після скасування Апеляційним судом м. Києва ухвали про повернення обвинувального акта, до Голосіївського районного суду м. Києва, передано обвинувальний, акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 263; ст. 348; ч. 1 ст. 121КК України.
Захисник ОСОБА_9 звернулася з клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт. В обгрунтування відмітила, що ОСОБА_7 тривалий час перебуває під вартою і на даний час ризиків, про які заявляв прокурор, немає. Обвинувачений раніше не судимий, має ряд захворювань, що підтверджено довідкою СІЗО, має постійне місце проживання в м. Києві, його батько ОСОБА_10 є інвалідом 2 групи, який потребує стороннього догляду, а за час перебування в СІЗО мати обвинуваченого померла.
Інший захисник підтримав зазначене клопотання.
Обвинувачений просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, гарантує належну процесуальну поведінку та явку до суду. Відмітив, що має постійне місце проживання в м. Києві, на утриманні хворий батько, є син, він раніше не судимий, під час перебування під вартою померла мама, захоронення якої ще не відбулося.
Прокурор звернувся із зустрічним клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки продовжують існувати ризики того, що ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від суду та вчинити інші злочини, незаконно впливати на потерпілих та свідків, зокрема виготовляти зброю та боєприпаси.
Вислухавши клопотання сторін, колегія суддів прийшла до висновку, що відсутні підстави для подальшого продовження тримання під вартою обвинуваченого, та йому слід змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Приймаючи зазначене рішення колегія суддів враховує та бере до уваги наступні обставини.
Так, ст.ст.177, 178, 184, 194, 199 КПК України, чітко визначено мету та підстави застосування запобіжного заходу, обставини що враховуються при його обранні та продовженні, вимоги до клопотання про продовження запобіжного заходу, обов`язки прокурора щодо доведення певних обставин, які би давали суду підстави для продовження існуючого запобіжного заходу.
В загальному, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.
В той же час, в обґрунтування необхідності продовження тримання під вартою обвинуваченого, прокурор в своєму усному клопотанні лише в черговий раз відмітив, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчиняти нові злочини, впливати на потерпілих та свідків, знищити або спотворити будь-які речі, які мають значення для встановлення істини, зокрема пристрої для виготовлення зброї, а також зберігати набої.
Однак, прокурором взагалі не викладено обставини та не надано в розпорядження суду доказів, тобто по суті не доведено того, що на даний час раніше заявлені ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу та неодноразового продовження судом дії запобіжного заходу, не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше, тривале тримання ОСОБА_7 під вартою, крім того, відсутнє будь яке обґрунтування неможливості запобігання відміченим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, що, згідно ст.ст. 184, 199 КПК України, є обов`язковим.
Як видно з матеріалів, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 ще 23.01.2017 року було надіслано до суду та тривалий час розглядалося Печерським районним судом м. Києва. В подальшому, після визначення підсудності Апеляційним судом м. Києва, 15.06.2017 року кримінальне провадження було спрямоване для розгляду до Голосіївського районного суду м. Києва та двічі обвинувальний акт повертався прокурору для усунення недоліків.
Вищезазначені обставини щодо руху кримінального провадження, поведінка учасників кримінального провадження, зокрема неодноразова неявка та заміна адвокатів, прокурорів, навантаження суддів, заміна складу колегії, обмеження кількості осіб для доставки на судові засідання, свідчить про існування об`єктивних причин неможливості в найкоротші строки завершити судовий розгляд кримінального провадження, що по суті може свідчити про надмірну тривалість кримінального провадження та надмірне тримання обвинуваченого під вартою, що може привести до порушення пункту 3 статті 5 Конвенції «Про захист прав людини та і основоположних свобод». Про існування аналогічних порушень було відмічено у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Бондаренко та інші проти України», «Харченко проти України» «Ігнатов проти України», де зазначалося, що існування системної проблеми надмірної тривалості судового перегляду тримання під вартою та надмірної тривалості кримінальних проваджень є предметом усталеної практики Європейського Суду, яка є вкрай негативною в України і практика тривалого розгляду справ та тримання осіб від вартою є несумісною із положеннями Конвенції.
Оскільки, тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою досі триває та існують об`єктивні обставини неможливості в найкоротший строк завершити судовий розгляд, враховуючи особу обвинуваченого, термін тримання його під вартою - відсутність достатнього обґрунтування прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого для запобігання відмічених ним ризиків, колегія суддів прийшла до висновку про, необхідність застосувати до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід.
Так, на стадії досудового розслідування, як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування, до обвинуваченого 01.11.2016 року було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який в подальшому, ухвалою Апеляційного суду м. Києва 24.11.2016 року було змінено на тримання під вартою. З того часу обвинувачений продовжує перебувати під вартою, тобто фактично майже на протязі двох років, а з врахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року (справа № 663/537/17) та вимог ст. 72 КК України, щодо зарахування терміну попереднього ув`язнення, загальний строк ув`язнення становить майже чотири роки.
Враховуючи суть обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні у якому він обвинувачується, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання в м. Києві, батько обвинуваченого, як видно з матеріалів, є інвалідом 2 групи, у зв`язку з чим потребує додаткового догляду, а також зважаючи на обставини того, що до обвинуваченого раніше уже застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту та відсутні дані що він не дотримувався умов застосування такого запобіжного заходу та порушував обов`язки, а також враховуючи, що прокурором не було надано доказів продовження існування в тому ж об`ємі раніше заявлених ризиків, а також доказів які би доводили та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, суд прийшов до висновку про необхідність зміни запобіжного заходу обвинуваченому.
Підсумовуючи, суд прийшов до висновку, про необхідне змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з негайним звільненням його з-під варти, із забороною цілодобово залишати місце свого проживання та покласти ряд обов`язків, встановлених ст. 194 ч. 5 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177-199, 314, 315 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Змінити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого постійного проживання за адресою : АДРЕСА_1 , - цілодобово.
Обвинуваченого негайно доставити до місця проживання і звільнити з- під варти.
Зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду та, на підставі ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;
повідомляти суд про зміну місця проживання;
не відлучатися без дозволу суду з населеного пункту де він проживає;
здати на зберігання прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що відповідно до вимог ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення, пов`язані із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт, передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для негайної постановки його на облік, застосування електронного засобу контролю та інформування з цього приводу суд.
Визначити дію ухвали щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та обов`язків на строк до 06.12.2018 року, включно
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
__________ ______________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3