137/972/18

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.07.2018р. смт. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
законного представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
представника КЗ "Літинська ЦРЛ" лікаря психіатра ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Літині подання Комунального закладу "Літинська центральна районна лікарня" відносно ОСОБА_3 про припинення амбулаторного примусового лікування, як заходу медичного характеру,
Лікар-психіатр комунального закладу "Літинська Центральна районна Лікарня" ОСОБА_7 звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із зазначеним поданням, у якому порушується питання про припинення ОСОБА_3 амбулаторної психіатричної допомоги з огляду на те, що остання з 2000 р. хворіє на стійке психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії безперервного типу перебігу. З 15.06.2005 р. по 19.06.2012 р. хвора перебував на стаціонарному лікуванні і обстеженні у сьомому відділенні ВОПНЛ ім.акад. Ющенка, а з 04.02.2015 р. по 05.06.2015 р. знаходилася на примусовому стаціонарному лікуванні, як захід медичного характеру у 15 відділенні ВОПНЛ №1. 06.06.2012 р. було змінено примусове стаціонарне лікування на примусове амбулаторне лікування, як захід медичного характеру за місцем проживання. За цей час отримувала підтримуюче амбулаторне лікування у лікаря психіатра Літинської ЦРЛ. Оскільки хвора вже 5 років знаходиться на амбулаторній примусовій психіатричній допомозі, як захід медичного характеру, за цей час її стан стабільний, постійно отримує підтримуючи лікування, частота госпіталізацій за останні 5 років зменшилась, відношення до амбулаторного лікування позитивне. Виходячи з вищенаведеного лікар-психіатр ОСОБА_7 просить припинити амбулаторну примусову психіатричну допомогу, як захід медичного характеру і продовжити диспансерне спостереження за хворою.
В судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_7 подання підтримав з підстав наведених у ньому, суду пояснив, що стан ОСОБА_3 на даний час стабільний та, як на його думку, вона не потребує примусового лікування.
Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення подання не заперечила.
Особа відносно якої надійшло подання ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилась.
Законний представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 (мати), суду пояснила, що постійно знаходиться разом із дочкою, що дозволяє їй контролювати поведінку дочки. Дочка постійно радиться з нею. Подання підтримала.
Захисник-адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення подання не заперечив, з огляду на те, що це рекомендоване лікарською комісією, які є фахівцями в галузі медицини.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши подання та додані до нього матеріали суд вважає, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру, здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 КК України та ст. 512 КПК України порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно ч. 5 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 1489-ІІІ від 22.02.2000 року питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.
Відповідно до консультативного висновку Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. О.І. Ющенка за № 03-2-53/275 від 04.05.2018 р., рекомендовано відносно ОСОБА_3 припинити амбулаторну примусово-психіатричну допомогу як захід медичного характеру, та продовжити диспансерне спостереження з періодичністю 1 раз на місяць (а.с. 4).
Згідно висновку лікаря-психіатра Літинської ЦРЛ ОСОБА_7 рекомендовано припинити ОСОБА_3 , 1972 р.н., жительці АДРЕСА_1 примусове амбулаторне лікування, як захід медичного характеру (а.с. 5).
Оскільки під час розгляду подання судом встановлено, що ОСОБА_3 на момент розгляду подання не несе небезпеки для себе та оточуючих, а комісією лікарів-психіатрів рекомендовано припинити примусове амбулаторне лікування, а відтак подання підлягає до задоволення.
Згідно ч. 3 ст. 95 КК України у разі припинення застосування примусових заходів медичного характеру через змінення психічного стану особи на краще, суд може передати її на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.
Керуючись ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514 КПК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», № 1489-ІІІ від 22.02.2000 р., суд,
Подання комунального закладу "Літинська центральна районна лікарня" відносно ОСОБА_3 про припинення амбулаторного примусового лікування, як заходу медичного характеру, задовольнити.
Припинити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 амбулаторне примусове лікування, як захід медичного характеру.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передати на піклування матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_1 , з обов`язковим лікарським наглядом фахівцями-психіатрами Комунального закладу "Літинська центральна районна лікарня"з періодичністю 1 раз на місяць.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя:ОСОБА_1