Постанова
Іменем України
12 липня 2018 року
м. Київ
справа № 127/13656/16-к
провадження № 51-2833км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції,

на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2017 року

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003353, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, жителя

АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останнього разу за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2016 року

за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК.
Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і встановлені ними обставини
За вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів до призначеного покарання зараховано покарання, частково відбуте за попереднім вироком суду від 13 липня 2016 року.
Ухвалою того ж суду від 20 березня 2017 року постановлено виправити описки, допущені в абзацах 8 та 2 відповідно мотивувальної та резолютивної частин вироку, зокрема вказано про призначення покарання за сукупністю злочинів згідно ч. 4 ст. 70 КК із застосуванням принципу поглинення.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 05 квітня

2016 року близько 04:10 біля будинку АДРЕСА_2 завдав ОСОБА_7 удар кулаком в обличчя, від якого остання впала на землю,

після чого, погрожуючи потерпілій фізичною розправою, заволодів її ланцюжком

із кулоном вартістю 2016,85 грн.
Апеляційний суд Вінницької області ухвалою від 14 червня 2017 року залишив вирок місцевого суду без змін, а апеляційні скарги прокурора та захисника

ОСОБА_8 без задоволення. Цією ж ухвалою апеляційний суд залишив

без змін ухвалу місцевого суду від 20 березня 2017 року про виправлення описки, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги заступника прокурора Вінницької області.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції

на підставі істотного порушення вимог кримінального процесуального закону

та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На обґрунтування цих вимог зазначає, що апеляційний суд усупереч положенням

ст. 419 КПК проігнорував доводи прокурора щодо незаконності ухвали місцевого суду про виправлення описки, якою ОСОБА_6 фактично було призначено покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК шляхом поглинення призначеним покаранням покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2016 року, тобто погіршено становище обвинуваченого. Таким чином, місцевий суд ухвалою змінив свій же вирок,

чим перебрав на себе функції апеляційного суду, а останній залишив це порушення поза увагою.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримав касаційну скаргу прокурора, просив її задовольнити.
Мотиви Суду
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення

у межах касаційної скарги.
Висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 , правильності кваліфікації його дій прокурор у касаційній скарзі не оспорює. Не оспорює він

і рішення апеляційного суду з підстави невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженої внаслідок м`якості.
При цьому доводи прокурора про допущене апеляційним судом істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є обґрунтованими з огляду на таке.
За ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим

і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно

з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції

10 березня 2017 року ухвалив вирок, яким визнав винним ОСОБА_6

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК,

призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів до призначеного покарання зарахував покарання, частково відбуте за попереднім вироком суду 13 липня 2016 року.
Отже місцевий суд при постановленні обвинувального вироку обмежився лише зарахуванням покарання за попереднім вироком, проте покарання особі

за ч. 4 ст.70 КК не призначив, а також не зазначив про необхідність призначення остаточного покарання (з указівкою його розміру) за сукупністю злочинів

у мотивувальній частині вироку.
Постановлена місцевим судом ухвала від 20 березня 2017 року,

якою внесено зміни у вирок цього ж суду в частині призначення покарання

за сукупністю злочинів згідно ч. 4 ст. 70 КК із застосуванням принципу поглинення, про що у вироку зазначено не було, на думку колегії суддів суду касаційної інстанції, не ґрунтується на законі, оскільки виходячи з положень ст. 379 КПК

суд має право виправити в судовому рішенні лише допущені описки та очевидні арифметичні помилки. Питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону та призначення покарання, допущеного судом першої інстанції, віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції, і не є опискою,

яку місцевий суд може виправити самостійно.
Цього не врахував апеляційний суд, який не виправив помилки місцевого суду,

у зв`язку з чим ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню на підставі

частин 1, 2 ст. 438 КПК, як така, що постановлена з істотними порушеннями кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а кримінальне провадження призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
При новому розгляді суду необхідно врахувати вищезазначене і з додержанням вимог кримінального процесуального закону ухвалити законне, обґрунтоване

і належним чином умотивоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2017 року щодо ОСОБА_6 скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3