справа № 563/1082/18
провадження № 1-кп/563/154/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.11.2018 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області
в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника-адвоката ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000229 від 04 липня 2018 року, по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, одруженої, працюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :

19 травня 2018 року ОСОБА_6 , жителька с.Харалуг Корецького району Рівненської області, перед від`їздом до Республіки Польща, передала ОСОБА_5 свою кредитну картку ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 та пароль від неї. ОСОБА_6 надала свою картку ОСОБА_5 з метою зняття останньою грошових коштів для купівлі продуктів харчування для батьків ОСОБА_6 . Однак, 09 червня 2018 року у ОСОБА_5 виник протиправний намір та корисливий мотив, направлений на заволодіння для власних потреб грошових коштів, які належать ОСОБА_6 .
Реалізуючи зазначений намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, використавши банкомат, який знаходиться в м.Корець Рівненської області, по вул. Володимирська, 14, протягом періоду з 09 червня 2018 року по 12 червня 2018 року ОСОБА_5 , шляхом введення паролю, зняла з картки ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 2 900 (дві тисячі дев`ятсот) гривень, що належать ОСОБА_6 , які використала для власних потреб.
В судовому засіданні обвинувачен ОСОБА_5 свою вину визнала та показала, що дійсно в травні 2018 року ОСОБА_6 надала їй свою картку з метою зняття з неї грошей для купівлі батькам ОСОБА_6 продуктів харчування. Проте, гроші, які вона зняла були використані для власних цілей. У вчиненому кається та просить її суворо не карати.
Потерпіла в судове засідання не з`явилась, подала заяву на адресу суду, в якій просить судовий розгляд провести без її участі, претензій до потерпілої не має. Цивільний позов просила залишити без розгляду, у зв`язку з добровільним відшкодуванням матеріальних збитків ОСОБА_5 .
Обвинуваченою не оспорюються докази стосовно фактичних обставин, які об`єктивно доводять вчинення нею інкримінованого злочину.
Суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. У суду немає сумніву у добровільності та істинності учасників судового розгляду.
Суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України та за згодою обвинуваченої, представника державного обвинувачення, захисника, вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.
При цьому, суд переконався у тому, що обвинувачена правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали б доказуванню і ним не заперечуються. Сумніву у добровільності та істинності її позиції не має. Обвинуваченій роз`яснено, що вона при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин буде позбавлена можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачена наполягла на істинності позиції у визнанні винуватості і викладених обставинах. Суд вважає вину ОСОБА_5 доведеною, і кваліфікацію її дій правильною ч. 1 ст.190 КК України, як заволодіння чухим майном шляхом зловживання довірою, тобто шахрайство.
При обранні виду і міри покарання суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, раніше не судима.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлені.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Враховуючи сукупність вказаних обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченій необхідно обрати міру покарання у межах санкції ч.1 ст.190 КК України у вигляді штрафу.
Речові докази та витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченої не обирався.
У ході досудового розслідування потерпілою було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 2 900 грн. матеріальної шкоди на її користь.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 відмовилася від заявленого цивільного позову, просила закрити провадження у частині цивільного позову у зв`язку з тим, що обвинуваченою ОСОБА_5 було добровільно відшкодовано завдані матеріальні збитки у розмірі 2 900 грн.
Враховуючи цю обставину, суд робить висновок, що необхідно прийняти відмову потерпілої від цивільного позову та закрити провадження у частині заявленого цивільного позову у зв`язку з добровільним відшкодуванням.
На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Провадження за цивільним позовом потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних збитків - закрити, у зв`язку з відмовою потерпілої від позову.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Рівненський Апеляційний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту його оголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченій в такому ж порядку і в такий же строк, але з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1