Справа № 646/8921/17
№ провадження 1-кс/646/1824/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.18 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 16.03.2018 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001305

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із зазначеною скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, мотивуючи тим, що вважає дану постанову передчасною та незаконною та просив дану постанову скасувати.
В судове засідання заявник не з`явивися, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.
Cлідчий та прокурор були повідомлені належним чином про день та час слухання справи, але в судове засідання не прибули.
Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Харківської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001305, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 182 КК України.
16.03.2018 слідчим винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 .
Постанову мотивовано ненаданням заявником жодного документа на підтвердження сум заподіяних збитків, що на думку слідчого, є очевидним свідченням відсутності завдання заявникові шкоди.
Також, в обґрунтування оскаржуваної постанови слідчий послався на неспричинення істотної шкоди розмір якої він визначив виходячи з положень п. 3 примітки до ст. 364 КК України шкода розмір якої в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.
Разом з тим, поза увагою слідчого залишені положення ч. 1 ст. 182 КК України, яка не передбачає завдання істотної шкоди неправомірними діями.
Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та у встановлених цим Кодексом випадках (п.4 ч. 3 ст. 56 КПК України) - потерпілого.
Завник не допитувався, здійснення інших дій, , визначених ст. 93 КПК України та спрямованих на встановлення виду та розміру завданої завнику шкоди з матеріалів кримінального провадження не вбачається.
Отже, враховуючи те, що ОСОБА_3 подав заяву про вчинення злочину, саме слідчому, в порядку визначеному КПК України (шляхом здійснення, вт.ч. слідчих дій), при прийнятті рішення про відмову у визнанні потерпілими необхідно встановити неможливість фізичною особою отримати внаслідок вчинення злочину моральної, фізичної або майнової шкоди.
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року (п.74), Трубніков проти Росії від 05 липня 2005 року (п.93) виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці, оскільки він позбавлений можливості приймати участь в ході розслідування.
Наведене свідчить, що оскаржуване процесуальне рішення є необґрунтованим та передчасним, оскільки прийняте слідчим без проведення усіх необхідних слідчих дій й, відповідно, не відповідає положенням ч.5 ст.110 КПК України.
Слідчий суддя зауважує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria).
Прокурор та слідчий правом заперечувати доводи скарги не скористався, доказів на підтвердження обгрунтованності постанови про відмову у визнанні потерпілим слідчому судді не надали.
Окрім того, в ході судового розгляду не встановлено належними та допустимими доказами підстав вважати, що заявник пропустив строк оскарження постанови про відмову у визнанні потерпілим від 16.03.2018.
За вказаних обставин скарга підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 55, 93, 306-307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 - задовільнити.
Постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 16.03.2018 про про відмову у визнанні потерпілим кримінальному провадженні № 0001305 - скасувати.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1