Справа №585/500/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - Машина
Номер провадження 11-сс/788/363/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 вересня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Роменського ВП ГУНП в Сумській області, погоджене прокурором Роменської місцевої прокуратури та відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ромни Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 год. 50 хв. 12 листопада 2018 року.

Визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі 35540 грн. У разі внесення застави, постановлено звільнити ОСОБА_7 з-під варти, з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Роз`яснено заставодавцю та підозрюваному наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч.8,10 ст. 182 КПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати з підстав неповноти судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування своїх вимог захисник посилається на те, що при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею не дотримані загальні засади кримінального провадження, визначені ст.ст. 7, 8, 9 , 12 , 17, 20 - 23, 42, 193, 194, 196 КПК України, а саме: порушено право підозрюваного ОСОБА_7 на захист, безпосередньо не досліджені в судовому засіданні докази, якими обґрунтовувалося вказане клопотання та взагалі не враховані ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 02 лютого 2018 року та від 28 травня 2018 року, висновки, які викладені в оскаржуваній ухвалі не підтверджуються доказами, не взято до уваги докази, які мали суттєве значення при прийнятті рішення та не зазначено, чому було прийнято до уваги одні докази і не прийнято інші.

При цьому апелянт зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні під час оголошення ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на вимогу слідчого судді пояснив, що фактично був затриманий працівниками поліції та доставлений до Роменського ВП ГУНП в Сумській області 13 вересня 2018 року близько 19.00 год., а поміщений до ITT о 02 год. 10 хв. 14 вересня 2018 року, але до виходу слідчої судді до нарадчої кімнати вказані обставини не були досліджені, так як письмові докази фактичного затримання підозрюваного взагалі відсутні в матеріалах даної справи, а встановлювалися судом в супереч вимогам КПК вже під час оголошення оскаржуваної ухвали.

Крім того, апелянт зазначає, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, під час досудового розслідування визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю, дав свідчення про обставини злочину, які і підтвердив під час слідчого експерименту, ніякого тиску на потерпілих, свідків та інших співучасників не вчиняв, але вказані обставини не враховані при винесенні оскаржуваної ухвали, однак є такими, що давали підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підрзрюваного ОСОБА_7 проведено без участі захисника та самого підозрюваного, оскільки апеллянт ( адвокат) ОСОБА_8 подав клопотання про розгляд його апеляційної скарги без його участі, а явка в суді апеляційної інстанції підозрюваного ОСОБА_7 , який не подавав скарг, не є обов`язковою.

Тому, заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який вважав рішення слідчого судді законним і обґрунтованим та просив залишити його без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

З наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що старшим слідчим СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000061 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. (а.п.3).

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_7 , якому було повідомлено про підозру 24 січня 2018 року (а.п.4-5).

В ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження було встановлено, що за місцем свого проживання ОСОБА_7 не з`являється, у зв`язку з чим, постановою слідчого від 31 січня 2018 року, відносно останнього було оголошено розшук та постановою слідчого від 09 лютого 2018 року досудове розслідування даного кримінального провадження було зупинено.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2018 року було задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

14 вересня 2018 року о 02 год. 10 хв. підозрюваного ОСОБА_7 було затримано і поміщено до ІТТ №5 м. Ромни ГУНП в Сумській області і в це же день, старший слідчий СВ Роменського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи вказане клопотання, з врахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого злочину, що підтверджується зізнавальними показаннями самого підозрюваного та іншими наявними в матеріалах провадження доказами, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність підстав для його задоволення, з чим також погоджується і колегія суддів, оскільки доданими до клопотання доказами обґрунтовується існування наведених у клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчим суддею було вірно встановлено наявність ризику можливого переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або ж суду, який існує на підставі того, що останній, знаючи про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні в якому він є підозрюваним, залишив місце свого проживання, не повідомивши про це слідчого, у зв`язку з чим був оголошений у розшук.

Про існування ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує той факт, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину за попередньою змовою в групі осіб з неповнолітнім, що свідчить про підвищену соціальну небезпеку останнього для суспільства, та що він може здійснювати тиск як на неповнолітнього, так і на можливих свідків.

Ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а сам, вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення існує у зв`язку з тим, що останній офіційно не працевлаштований, не має законного джерела для існування, раніше неодноразово засуджувався за вчинення корисливих злочинів, будучи особою, умовно-достроково звільненою з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, не став на шлях виправлення і знову підозрюється у вчиненні корисливого злочину.

Крім того, при розгляді даного кримінального провадження, колегія суддів також приймає до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , який, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину і за який санкцією передбачено покарання виключно у виді позбавленням волі на строк від трьох до шести років, у зв`язку з тим, що відповідно до практики ЄСПЛ, врахування і самої тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства та суду. А тому, при винесенні даної ухвали колегією суддів приймається до уваги суспільний інтерес у даному кримінальному провадженні, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що узгоджується з позиціями п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Що стосується доводів апелянта про те, що слідчим суддею при розгляді вказаного клопотання було порушено право на захист ОСОБА_7 , то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки захисник не зазначив, яким чином таке право підозрюваного було порушено при наявності того, що розгляд клопотання слідчого було проведено за участі захисника ОСОБА_8 .

Крім того, посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею в судовому засіданні при розгляді питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не досліджувалися докази, якими клопотання слідчого обгрунтовувалося, колегія суддів вважає безпідставними, з врахуванням того, що при з`ясуванні обставин щодо наявності ризиків, передбачених п.п1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які заявляв у клопотанні слідчий, саме на підставі доданих до клопотання та досліджених доказів, слідчим суддею було вірно встановлено, що заявлені ризики існують, що в свою чергу і знайшло своє відображення в оскаржуваному рішенні.

При цьому, посилаючись на не врахування слідчим суддею ухвал слідчого судді Роменського міськрайонного суду від 02 лютого 2018 року та від 28 травня 2018 року, захисник не обґрунтував, які саме обставини, зазначені у вказаних судових рішеннях мав врахувати слідчий суддя при розгляд клопотання щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні.

Крім того, з наявної в матеріалах провадження довідки начальника ІТТ№5 ГУНП в Сумській області вбачається, що громадянин ОСОБА_7 , на виконання ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2018 року, був затриманий і момент такого затримання слід вважати 14 вересня 2018 року о 02 год. 10 хв., що вірно було враховано слідчим суддею при прийнятті оскаржуваного рішення і в свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів фактичного затримання ОСОБА_7 .

При цьому, на підтвердження показань підозрюваного про те, що фактично він був затриманий працівниками поліції та доставлений до Роменського ВП ГУНП в Сумській області 13 вересня 2018 року близько 19.00 год., на що звертає увагу апелянт, матеріали даного провадження доказів не містять.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не було враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, під час досудового розслідування визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю, дав свідчення про обставини злочину, які і підтвердив під час слідчого експерименту, ніякого тиску на потерпілих, свідків та інших співучасників не вчиняв, то на думку колегії суддів вказані обставини не спростовують правильність висновків слідчого судді щодо існування вищенаведених ризиків і не можуть бути підставою для застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, про що просить в апеляційній скарзі захисник.

Крім того, задовольняючи клопотання слідчого, слідчим суддею, відповідно до вимог КПК України, було визначено розмір застави, в разі сплати якої підозрюваний ОСОБА_7 має можливість залишитись на волі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що розглядаючи клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, і під час апеляційного розгляду доказів, які б давали безумовні підстави для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу здобуто не було.

При цьому, будь-яких порушень при постановленні оскаржуваного рішення з боку слідчого судді, на що посилається захисник в апеляційній скарзі, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що слідчий суддя постановив законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 183, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Роменського районного суду Сумської області від 14 вересня 2018 року про застосування до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3