печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
08.06.2018 Старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором, звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: кошти в сумі 800 гривень та 1 долар США, які були вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_4 шляхом заборони останньому використовувати та розпоряджатися зазначеними коштами, із залишенням їх в Головному слідчому управлінні Національної поліції України та зберіганні в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

У судове засідання слідчий/прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням НП України розслідується кримінальне провадження № 0001376 від 07.10.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України.

Установлено, що у період часу з 27.09.2017 по 01.10.2017 невстановлені особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи на території м. Києва, з використанням скіммінгових пристроїв здійснили несанкціоноване втручання в роботу банкоматів ПАТ КБ «ПриватБанк», що призвело до витоку інформації та вчинення шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, чим заподіяно матеріальну шкоду ПАТ КБ «ПриватБанк» у великому розмірі.

Проведеними слідчими (розшуковими) та процесуальними діями у зазначеному кримінальному провадженні отримано відомості (інформацію), що у період з 28.08.2016 по 15.09.2017 мали місце факти встановлення скіммінгових пристроїв на банкомати ПАТ КБ «ПриватБанк» в м. Києві та компрометація (зчитано конфіденційну інформацію, отримано PIN-коди) платіжних карток клієнтів банку, їх підробка, та в подальшому зняття коштів з підроблених платіжних карт, внаслідок чого спричинено шкоду.

В підтвердження наведених фактів ПАТ КБ «ПриватБанк» надав файли зображення з банкоматів зазначеної установи, на яких зображено одних і тих же осіб, що зображені на файлах - зображеннях з банкоматів за фактом несанкціонованого втручання до ЕОМ (комп`ютерів) та шахрайства відносно ПАТ КБ «ПриватБанк» у період часу з 27.09.2017 по 01.10.2017.

Вказане може свідчити про сталий та тривалий злочинний зв`язок між невстановленими особами, які із корисливих мотивів, діючи з єдиним умислом зорганізувались для вчинення тяжких злочинів.

До вчинення вказаних кримінальних правопорушень може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який періодично проживає за адресою: АДРЕСА_2 та за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого у кримінальному провадженні у тому числі призначені комплексні (фототехнічні та портретні) експертизи.

05.06.2018 на підставі ухвали від 15.05.2018 слідчого судді Печерського районного суду м. Києва за адресою місця проживання ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено речі та предмети для зчитування інформації з магнітних стрічок платіжних карт, обладнання, яке використовується для виготовлення підроблених платіжних банківських карт тощо, а також 800 гривень та 1 долар США.

Слідчий вказує, що з метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою припинення злочинної діяльності ОСОБА_4 та забезпечення збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, виникла необхідність у накладенні арешту кошти в сумі 800 гривень та 1 долар США.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, а саме: кошти в сумі 800 гривень та 1 долар США, які були вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_4 , відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 100, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: кошти в сумі 800 гривень та 1 долар США, які були вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_4 шляхом заборони останньому використовувати та розпоряджатися зазначеними коштами, із залишенням їх в Головному слідчому управлінні Національної поліції України та зберіганні в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1