Справа № 646/4773/18
№ провадження 1-кс/646/4280/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.18року м.Харків
Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_4 щодо зобов`язання слідчого 1-го слідчого відділу управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 визнати його потерпілим по кримінальному провадженні №0000054 від 20.04.2018 за ч. 2 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_4 щодо зобов`язання слідчого 1-го слідчого відділу управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_4 потерпілим по кримінальному провадженню №0000054 від 20.04.2018.

У судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив її задовольнити. На запитання слідчого судді щодо вимог скарги, ОСОБА_4 зазначив, що його вимоги саме про зобов`язання слідчого 1-го слідчого відділу управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 визнати ОСОБА_4 потерпілим по кримінальному провадженню №0000054 від 20.04.2018.

Прокурор проти задоволення скарги заперечував з посилання на те, що постанова про відмову у визнанні потерпілим від 06.06.2018 року слідчим суддею не скасована, ОСОБА_4 і не ставить питання про скасування вищезазначеної постанови, а лише просить слідчого суддю зобов`язання слідчого 1-го слідчого відділу управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 визнати потерпілим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000054 від 20.04.2018, що не входить до повноваження слідчого судді відповідно до норм КПК України.

Слідчий суддя дослідивши скарги та матеріали кримінального провадження приходить до наступного.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Так, ч.1 ст.303 КПК України вказує на вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні та суб`єктів оскарження, зокрема це:1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 91) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України є самостійним у своїй процесуальної діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, щодо зобов`язання слідчого 1-го слідчого відділу управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 визнати ОСОБА_4 потерпілим по кримінальному провадженню №0000054 від 20.04.2018, та при цьому не ставить питання про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим від 06.06.2018 року, а його вимоги не передбачені ст. 303 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги щодо зобов`язання слідчого 1-го слідчого відділу управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_4 потерпілим по кримінальному провадженню №0000054 від 20.04.2018.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_4 не позбавлений права звернутися до слідчого судді зі скаргою на рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим у строк передбачений КПК України.

Керуючись 22, 26, 306-307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 щодо зобов`язання слідчого 1-го слідчого відділу управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 визнати ОСОБА_4 потерпілим по кримінальному провадженню №0000054 від 20.04.2018 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 02.08.2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1