Провадження № 1кп/201/592/18
УХВАЛА

22 червня 2018 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001082 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого так як наявні ризики визначені ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, які ще не допитані судом за обставинами кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним за тяжкий злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України, відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, оскільки останній офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, об`єкт злочинного посягання, яким є життя людини, що Конституцією України визнано найвищою соціальною цінністю, а також на наявність не знятої та непогашеної у встановленому законом порядку судимостей, наявність обтяжуючої покарання ОСОБА_3 обставини як рецидив злочинів, що є явним свідченням небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та є обґрунтованим ризиком не забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, окрім застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора та просили змінити міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, або визначити помірний розмір застави, так як обвинувачений є наркозалежною особою і проходить програму реабілітації «Метадон», хворіє на гепатит С, має постійне місце проживання в м. Дніпро, де живе разом з мамою та сестрою, неофіційно працює, а тому запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі здатен нівелювати всі ризики названі прокурором.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, який перебуває на обліку у нарколога та знаходиться на замісній підтримуючій терапії «Метадон», міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, який має постійне місце проживання, де живе разом з мамою та сестрою, не одружений, не має дітей, офіційно не працює, а також суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке являється тяжким, те, що останній має непогашену судимість за злочин, що посягає на власність та здоров`я громадян, що в своїй сукупності свідчить про те, що на сьогоднішній день існують ризики того, що:

- обвинувачений, розуміючи можливі наслідки здійснення кримінального провадження, може намагатись уникнути суду, так як його соціальні зв`язки є не наскільки тісними, щоб однозначно говорити про відсутність такого ризику;

- обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як обвинувачується у вчиненні злочину, який посягає на здоров`я людини, маючи непогашену судимість за злочин, який також посягає на здоров`я людини.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу суд, крім вищенаведеного, враховує, що даних про те, що обвинувачений з його станом здоров`я не може триматись в умовах обмеження волі суду не надано, а також те, що перебування обвинуваченого на свободі є очевидно небезпечним для суспільства, зважаючи на його репутацію, а тому суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні забезпечити нівелювання встановлених судом ризиків, а тому строки тримання під вартою необхідно продовжити.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 20 серпня 2018 року.

Ухвала окремому оскарженню на підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1