В И Р О К
Іменем України
21.08.2018 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю:
секретаря судових засідань - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000094 від 17.04.2018 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воля-Висоцька Жовківського району Львівської області, українця, громадянина України, середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні "солдат", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, суд,-
в с т а н о в и в :
обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, у порушення вимог ст.17 Закону України «Про оборону», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу», ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 23.05.2017 самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та до 17.04.2018 незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд.
Вказаним кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не заподіяно.
Прокурор у судовому засіданні обвинувальний акт підтримав, просив визнати обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та призначити покарання у виді позбавлення волі, при цьому застосувати вимоги ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання із встановленням іспитового строку один рік.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, вислухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального правопорушення.
Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тому його діяння правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.4 ст.407 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, котрий має середню освіту, неодружений, тимчасово не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем проходження військової служби характеризується посередньо, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
На підставі вищенаведеного, покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у виді позбавленняволі.

Разом з тим, враховуючи думку прокурора, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст.75 КК України слід звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
З наведених міркувань та керуючись ст.ст.349, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок виготовлено у нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1