Постанова
Іменем України

26 червня 2018 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:
головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,

розглянув у судовому засіданні касаційні скарги прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_6 на вирок Кремінського районного суду Луганської області від 24 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 14 липня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000526,

відносно ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кремінна Луганської області, засудженої за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України (далі КК України).

1. Зміст вимог касаційних скарг
Вимогою прокурора є скасування ухвали Апеляційного суду Луганської області від 14 липня 2017 року та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Вимогу мотивовано істотним порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) через безпідставне виключення апеляційним судом з вироку суду належного і допустимого доказу показань свідка ОСОБА_8 . Крім того, порушуючи вимоги ст. 419 КПК України, апеляційний суд не перевірив доводів, наведених в апеляційній скарзі прокурора, щодо невідповідності призначеного покарання особі засудженої.
Захисник вимагає скасувати судові рішення відносно засудженої ОСОБА_7 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Погоджуючись із рішенням апеляційного суду про виключення доказу з мотивувальної частини вироку, вважає, що апеляційний суд, відповідно до положень ст. 284 КПК України, повинен закрити кримінальне провадження. Також стверджує про недотримання апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України.

2. Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
2.1 Судове рішення суду першої інстанції
Вироком Кремінського районного суду Луганської області від 24 березня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю один рік, з покладенням на неї обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 2000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вироком суду також вирішено питання щодо процесуальних витрат та долю речових доказів.

2.2 Судове рішення суду апеляційної інстанції
Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 14 липня 2017 року апеляційні скарги представника потерпілого, прокурора залишено без задоволення, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задоволено частково.
Вирок Кремінського районного суду Луганської області від 24 березня 2017 року відносно ОСОБА_7 змінено, виключено з мотивувальної частини вироку посилання на показання свідка ОСОБА_8 , як доказ на підтвердження встановлених судом обставин. В решті вирок суду залишено без змін.

2.3 Обставини у кримінальному провадженні, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
Між обвинуваченою ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 існують неприязні відносини. 13 червня 2014 року приблизно о 20 год. 45 хв., ОСОБА_9 рухався на скутері з вул. 30 Січня на вул. Леніна в м. Кремінна Луганської області по провулку, що з`єднує вказані вулиці. У цей час назустріч йому йшла ОСОБА_7 з сапкою на плечі. Побачивши потерпілого, у ОСОБА_7 виник злочинний намір, спрямований на заподіяння йому тілесних ушкоджень. Коли ОСОБА_9 на скутері з шоломом на голові порівнявся з нею, остання завдала йому один удар металевою частиною сапки по голові. Від отриманого удару ОСОБА_9 впав зі скутера на правий бік узбіччя дороги, а ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, завдала йому ще одного удару сапкою в область лівої кисті руки. В результаті вказаних дій ОСОБА_7 потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу тильної поверхні лівої кисті, який поширюється на внутрішню поверхню лівого променево-зап`ястного суглобу з набряком м`яких тканин кисті, рентгенологічно підтвердженого закритого перелому тригранної кістки лівої кисті, які у своїй сукупності відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

3. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та інших учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні суду касаційної інстанції підтримала касаційну скаргу прокурора та заперечила проти задоволення касаційної скарги захисника, стверджуючи про її необґрунтованість. Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, вважає такими, що відповідають встановленим судом фактичним обставинам провадження, незалежно від виключення показань свідка ОСОБА_8 , та вважає призначене покарання таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.

4. Джерела права й акти їх застосування
4.1 Практика Європейського суду з прав людини щодо мотивування судових рішень (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод)
…Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення від 9 грудня 1994 року, у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), серія А, № 303А, п. 29).

4.2 Кримінальний процесуальний кодекс України
4.2.1. Стаття 94. Оцінка доказів
Частина 1. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Частина 2. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

4.2.2. Стаття 419. Зміст ухвали суду апеляційної інстанції
Частина 1. Ухвала суду апеляційної інстанції складається з:
2) мотивувальної частини із зазначенням:
короткого змісту вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції;
узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;
узагальненого викладу позиції інших учасників судового провадження;
встановлених судом першої інстанції обставин;
встановлених судом апеляційної інстанції обставин з посиланням на докази, а також мотивів визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними;
мотивів, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався;
строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Частина 2. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Частина 3. При скасуванні або зміні судового рішення в ухвалі має бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку чи ухвали.

4.2.3. Стаття 433. Межі перегляду судом касаційної інстанції
Частина 1. Суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

5. Мотиви Верховного Суду
5.1 Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
Висновки суду про винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікацію дій засудженої ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України у касаційній скарзі прокурор не оспорює.
Захисником судові рішення оскаржуються в частині недотримання процесуального закону при постановленні судового рішення відносно ОСОБА_7 [4.2.3].

5.2. Щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону
5.2.1 Ухвалою апеляційного суду визнано безпідставним посилання суду першої інстанції на показання свідка ОСОБА_8 , яку безпосередньо в судовому засіданні допитано не було, та виключено з мотивувальної частини вироку посилання на ці показання як доказ на підтвердження встановлених судом обставин. Підстави виключення зазначеного доказу судом апеляційної інстанції вмотивовано належним чином та не порушено вимог кримінального процесуального закону.
Як вбачається із судових рішень, показання свідка ОСОБА_8 не були єдиними і вирішальними [4.2.1].
Крім того, винуватість ОСОБА_7 встановлено в сукупності показань свідків, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , даних, що містяться у висновках експертиз № 135 та № 136 від 19 липня 2014 року, № 10-15 від 23 березня 2015 року, № 5292 від 08 червня 2015 року, № 231/100 від 12 жовтня 2015 року та іншими наявними у кримінальному провадженні матеріалів. З урахуванням наявності достатніх доказів, що підтверджують вчинення ОСОБА_7 злочину, у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 248 КПК України [4.2.1].
5.2.2 Судом апеляційної інстанції вмотивовано й відмову в задоволенні апеляційної скарги прокурора в частині невідповідності призначеного покарання особі засудженої, який просив про більш суворе покарання, а саме збільшення строку позбавлення волі рівно на рік, у той же час із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст. 75 КК України [4.2.2].
5.2.3 Апеляційний розгляд проведено відповідно до вимог процесуального закону. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Доводи апеляційних скарг прокурора та захисника щодо невідповідності призначеного покарання особі засудженої та обставин провадження, аналогічні тим, що наведені в касаційних скаргах, перевірені судом повною мірою та спростовані з наведенням докладних мотивів прийнятого рішення [4.2.2].

5.3. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Виключення показань одного свідка, за наявності сукупності доказів та інших показань, достатніх для доведення винуватості особи, не є істотним порушенням кримінального процесуального закону.
Недотримання апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України не встановлено.

Керуючись статтями 376, 436,441, 442 КПК України, пунктами 4, 5, 6 § 3 «Перехідні положення» розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Верховний Суд

у х в а л и в:

Касаційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Кремінського районного суду Луганської області від 24 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 14 липня 2017 року відносно засудженої ОСОБА_7 залишити без зміни.
Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3