АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 525/62/18 Номер провадження 11-кп/786/732/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.263 КК - Т.З.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурораОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченогоОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15 березня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Орликівщина Хорольського району Полтавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з професійно-технічною освітою, розлучений, непрацюючий, неодноразово судимий, останній раз 5 грудня 2013 року Великобагачанським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.289, ст.71 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі без конфіскації майна; ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 7 липня 2017 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 25 днів,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.263 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 5 грудня 2013 року та остаточно засуджений на 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 2288 грн.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим в тому, що він 4 січня 2018 року поблизу бензозаправки на в`їзді в смт. Велика Багачка Полтавської області виявив пакет, в якому знаходився саморобний пристрій для проведення пострілів, вибухова речовина та частини бойових припасів, після чого знайдені речі переніс до села Дзюбівщина Великобагачанського району Полтавської області, де зберігав без передбаченого законом дозволу.
5 січня 2018 року під час проведення працівниками поліції зовнішнього огляду ОСОБА_8 у нього виявлено та вилучено саморобний пристрій для проведення пострілів, вибухову речовину та частини бойових припасів, які обвинувачений зберігав без передбаченого законом дозволу.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити призначене покарання, врахувавши визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність корисливих мотивів. Вказує, що має бабусю похилого віку, яка потребує постійного догляду.

Інші учасники провадження вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили пом`якшити покарання, думку прокурора про законність і обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.1 ст.263 КК України в апеляційній скарзі не спростовуються.

Доводи обвинуваченого про суворість покарання є непереконливими.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначене ОСОБА_8 судом покарання за вчинення злочину визначене в мінімальному розмірі санкції інкримінованої частини статті Кримінального кодексу, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даним про його особу та обставинам, що пом`якшують покарання, в тому числі і тим, які зазначені у апеляційній скарзі, відповідає вимогам ст.65, ст.50 КК України та є справедливим.

Згідно з ч.4 ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Оскільки остаточне покарання ОСОБА_8 визначене у відповідності з вимогами ст.71 КК України, враховуючи особу обвинуваченого, який має ряд непогашених судимостей за вчинення умисних злочинів, в тому числі за незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання знову вчинив умисний тяжкий злочин проти громадської безпеки, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання, про що просить в апеляційній скарзі обвинувачений.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.404, ст.405, ст.407 та ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15 березня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4