Справа № 727/7908/18
Провадження № 1-кп/727/342/18
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2018 рокуШевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю:

- прокурора ОСОБА_3

- обвинуваченого ОСОБА_4

- захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці угоду про визнання винуватості від 30.07.2018 року, в рамках кримінального провадження № 0001434 від 27.06.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, із професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України, -,

В С Т А Н О В И В:

26.06.2018 близько 12 год. обвинувачений ОСОБА_4 , проходячи неподалік станції технічного обслуговування «Тандем» по вул. М.Рибалки в м. Чернівці, побачив, що на узбіччі наявні дикоростучі рослини маку, після чого у нього виник умисел направлений на їх привласнення з метою власного вживання. В подальшому, 27.06.2018 близько 02год. 30 хв. ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, повернувшись до місця, де він напередодні виявив рослини маку, зрізав частини рослин маку, які поклав до свого портфелю, чим незаконно придбав дані рослини та почав зберігати пр. собі без мети збуту для власного вживання.

27.06.2018 близько 03 год. ОСОБА_4 , повертаючись додому, був зупинений працівниками патрульної поліції неподалік будинку АДРЕСА_3 ,для перевірки документів. З підстав наявності у ОСОБА_4 при собі речей, обіг яких заборонено чи обмежено, згідно ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» працівниками поліції проведено поверхневу перевірку, під час якої останній, не маючи можливості надалі зберігати при собі, добровільно видав частини рослин маку. Згідно з висновком експерта №504-Х від 13.07.2018 за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, надані на дослідження частини рослин є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено маковою соломкою, маса якої в перерахунку на висушену речовину становить 173,74 г.

ОСОБА_4 в судовому підготовчому засіданні свою вину у вчиненні наведеного злочину визнав повністю. Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими ОСОБА_4 повністю погодився в судовому засіданні.

Між ОСОБА_4 та прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України 30.07.2018 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.309 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі (50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) 850 грн. в дохід держави. ОСОБА_4 погодився сплатити витрати на проведення судових експертиз у сумі 858 грн., а саме судової експертизи наркотичних засобів психотропних речовин та прекурсорів.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та ОСОБА_4 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.

ОСОБА_4 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Також, ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 його захисник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 підтвердили факт визнання ним винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. в дохід держави.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочинів, у вчиненні яких його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ст. 309 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 30.07.2018 року між ним та прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_3 , і узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. в дохід держави, вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким позитивно характеризується, на обліку в обласній психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває (т.2 а.с. 48-50).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 липня 2018 року, що в суд поступила 05.09.2018року між ОСОБА_4 та прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним за ст. 309 ч.1 КК України та призначити йому за цією статтею узгоджену міру покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень - (50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян ) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів психотропних речовин та прекурсорів №504-Х від 13.07.2018 року у сумі 858.00 грн.

Речовий доказ по справі за постановою слідчого від 30.07.2018 року диск DVD-R «Verbatim» з відеозаписами з нагрудних відеокамер патрульних поліцейських - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0001434 від 27.06.2018 року

Речовий доказ по справі за постановою слідчого від 18.07.2018 року - наркотичний засіб макова солома 173,74 г., які знаходяться в сейф пакеті № 1947615 і зберігається в камері схову речових доказів Головного Управління Національної поліції у Чернівецькій області, згідно квитанції № 391 - знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1