УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

22 серпня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0001720 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3,4 ст. 185 КК України, -

встановив:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне проавдження №0001720 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 3,4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки такий спливає 23 серпня 2018 року. Своє клопотання обґрунтував тим, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, по даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, зазначив, що обвинувачений не працює, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а тому перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість можливого покарання може переховуватися від суду, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані під час судового розгляду, вважає, що будь-який інший запобіжний захід є недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою та зазначив, що від органів досудового розслідування він не переховувався, а про те, що перебуває в розшуку дізнався лише коли був затриманий працівниками поліції.

Захисник просив в задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на те, що ризики зазначені прокурором на даний час відпали, по даному кримінальному провадженню допитані свідки, які спростовують причетність його підзахисного до вчинення інкримінованого злочину. Крім того, його підзахисний має намір укласти шлюб, про що подано до суду відповідну заяву, на даний час останній уклав договір оренди квартири де має намір проживати з дружиною, про що надав відповідний договір. Зазначив також, що перебування його підзахисного в розшуку є лише формальною обставиною, оскільки про оголошення в розшук винесено лише ухвалу слідчого, а будь-яких викликів до слідчого його підзахисний не отримував. Заперечив проти посилання прокурора на продовження строку тримання під вартою зважаючи на тяжкість вчиненого правопорушення вказавши, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сама по собі тяжкість призначеного покарання не може бути підставою для продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши учасників процесу, прокурора, обвинуваченого та захисника суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити на 2 місяці виходячи з наступного.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Однак, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілих. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про доцільність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, а саме: обізнаність про суворість можливого покарання переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще недопитані в судовому засіданні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Доказів наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, захисником суду не надано. Разом з тим, суд не приймає до уваги наданий захисником договір оренди житлового приміщення, як доказ наявності в обвинуваченого постійного місця проживання, оскільки в такому відсутня повна адреса орендованого житлового приміщення.

За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, при цьому, на думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 139, 140, 142, 327, 331, 372 КПК України, -

ухвалив:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 на 2 місяці, тобто до 23 жовтня 2018 року.

Копії ухвали направити начальнику Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» та вручити обвинуваченому ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1