Справа № 279/494/18
ВИРОК
іменем України

13 вересня 2018 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 та учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 у м. Коростені Житомирської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 2 січня 2018 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Лугини Лугинського району Житомирської області, особи без громадянства, із повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні осіб не має, раніше судимого 5 грудня 1994 року Коростенським міським судом Житомирської області за ст.ст.208, 117 ч.3, 142 ч.2, 193 ч.1, 42 Кримінального кодексу України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого за ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України, -

встановив:

29 грудня 2017 року близько 01.00 години ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вікна, проник до житлового будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: металеву плиту пічного опалення, вартістю 350 грн, металеві дверцята пічного опалення, вартістю 250 грн, чавунний колісник для пічного опалення, вартістю 180 грн, а всього викрав на загальну суму 780 грн та з викраденим майном з місця події зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вищевказану суму.

Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений за ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого йому обвинувачення ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиросердечно розкаюється. Просив суд його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 , в поданій до суду заяві, просив провадження розглядати без його участі, а при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 зазначив, що його слід покарати суворо.

Враховуючи, що ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, правильно розуміє суть обвинувачення, фактичні обставини провадження ніким не оспорюються, судом в порядку ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України визнано недоцільним дослідження письмових доказів і визначено дослідити тільки характеризуючі дані на обвинуваченого, як особу.

На підставі ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особу.

Переконавшись у правильному розумінні сторонами змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності їхньої позиції, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого діяння і його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій з проникненням у житло, вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, ступінь здійснення злочинних намірів та причини, внаслідок яких вчинено злочин, особу обвинуваченого та його ставлення до вчиненого.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає як активне сприяння у розкритті злочину та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Як особа ОСОБА_4 характеризується задовільно, на утриманні осіб не має, не працює, не перебуває на обліку в лікаря - психіатра чи лікаря - нарколога, раніше судимий, визнав свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання ще можливе без ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку положення ст.100 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ст.185 ч.3 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 Кримінального кодексу України на ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: металевий колісник (який знаходиться на зберіганні в кімнаті речових доказів Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області)- повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів після його проголошення, а засудженою особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_1