АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 628/2948/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1495/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові кримінальне провадження №628/2948/17 за обвинуваченням ОСОБА_7 у злочинах, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України
за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25 січня 2018 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25 січня 2018 року,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-15.02.1989 року за ст.140 ч.2 , ст.17, ст.140 ч.3 КК України 1960 року на 2 роки позбавлення волі,без конфіскації майна, в силу ст.25-1 КК України в редакції 1960 року засуджений умовно з обов`язковим притягненням до праці в місцях, визначених органами, які відають виконанням вироку, згідно ухвали від 26.05.1989р. повернутий в місця позбавлення волі на строк 1 рік 11 місяців,
-02.10.1991року за ч.3 ст.140 КК України 1960 року на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, що є його особистою власністю,
-10.06.1996 року за ст.86-1, ст.140 ч.3,ч.2,ст.141 ч.2,ст.183 ч.1,ст.193 ч.3 КК України 1960року на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю, звільнений 28.08.1998 року на підставі Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 р.,
-16.08.1999 року за ст.141 ч.3 КК України 1960року на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 26.01.2001 року при перегляді вироку, дії перекваліфіковані зі ст.141 ч.3 на ч.3 ст.186 КК України, зі зменшенням терміну покарання до 8 років позбавлення волі,
-25.09.2007 за ст.185 ч.3, ст.186 ч.2, ст.81 ч.4 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі,
-06.10.2014 за ст.185 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки;
-19.05.2015 за ст.185 ч.2 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком в 3 роки
визнано винним і засуджено: за ч.2 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі; за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на два роки позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України на п`ять років позбавлення волі; за ч.1 ст.357 КК України на один рік обмеження волі. За сукупністю злочинів, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, остаточно призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ч.1ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднано частково не відбуту частину покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19.05.2015 року та остаточно призначити покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі. Залишено запобіжного захід - тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з часу фактичного затримання 06.10.2017 року о 17 год. 10 хвилин. Стягнуто на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертних досліджень по проведенню судово-товарознавчих експертиз на загальну суму 1286,61 грн. Вирішено долю речових доказів по справі.
З цим вироком не погодився обвинувачений, який подав апеляційну скаргу. Просить пом`якшити йому призначене покарання, оскільки він щиро розкаявся, має матір, яка є інвалідом і потребує постійного догляду, має двійний перелом тазу, лонної та сидаліщної кістки, хворіє на туберкульоз, потерпілі не мають до нього претензій.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Як встановив суд першої інстанції, 29.11.2015, повторно, близько 21:00, більш точний час в ході досудового розслідування, так і в ході судового розгляду не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння після спільного вживання спиртних напоїв з останнім та друзями, діючи в ході раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з серванту зали вказаної квартири викрав належні ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 400 гривень. Заволодівши викраденим, обвинувачений ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
Повторно, 24.09.2016, близько 16:00, більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись в гостях у ОСОБА_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , діючи в ході раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_10 відсутній, шляхом вільного доступу таємно викрав банківську картку ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , імітовану на ім`я ОСОБА_10 .
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи повторно та продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, 26.09.2016 попросив свою знайому ОСОБА_11 зняти за допомогою викраденої ним раніше банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , імітованої на ім`я ОСОБА_10 , всі грошові кошти з рахунку, при цьому повідомивши останній пін-код від картки, який ОСОБА_7 запам`ятав раніше коли потерпілий ОСОБА_10 знімав грошові кошти.
26.09.2016 у період часу з 12:57 до 13:07 год. ОСОБА_11 , не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 , на його пропозицію погодилася та за допомогою банківського терміналу А0309600 AT «УкрСибБанк» за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, смт. Ківшарівка, мікрорайон 9, зняла з вказаної вище банківської карти 14-ма операціями (12 по 450 грн., 1 на 350 грн.) грошові кошти в сумі 5950 гривень, які в подальшому передала ОСОБА_7 .
Крім того, повторно, 05.10.2017 близько 17:30, більш точний час в ході досудового розслідування і в ході судового засідання не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі яка належить ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_4 , та у якій тимчасово мешкає колишня його співмешканка ОСОБА_11 , діючи в ході раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою наживи, шляхом вільного доступу з балкону вказаної квартири викрав належні ОСОБА_13 3 чавунні батареї опалення загальною вагою 126 кг., вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19116-19121 від 24.10.2017 на загальну суму 504 грн. (4,0 гривні за 1 кг. чавуну), які виніс на вулицю до під`їзду №1 вказаного будинку з метою подальшого завантаження до автомобіля «Газель» та їх продажу, але не довів свій злочинний умисел до кінця в зв`язку з тим, що був помічений біля під`їзду ОСОБА_11 та її подругою ОСОБА_14 .
Крім того, повторно, 05.10.2017 близько 18:00, більш точний час в ході досудового розслідування, так і в судовому засіданні не встановлено, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_5 , будучи викритим у вчиненні крадіжки майна з квартири АДРЕСА_6 у вказаному будинку, в ході словесної сварки зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_11 та її подругою ОСОБА_14 , діючи в ході раптово виниклого умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою наживи, із застосуванням насильства, яке виразилося у нанесені ударів лівим кулаком потерпілій ОСОБА_14 в область обличчя та кисті лівої руки, внаслідок яких згідно висновку судово-медичної експертизи №387-КП/17 від 06.10.2017 ОСОБА_14 спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на слизовій верхньої губи зліва та синця по окружності проксимальної фаланги 4-го пальця лівої кісті, вибив у останньої мобільний телефон «Samsung Galaxy Асе Duos S6802» вартістю 500 грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4594 від 14.10.2017. Піднявши вказаний мобільний телефон, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, а тому суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого і дослідженням даних, що характеризують його особу.
Що стосується апеляційних вимог, колегія суддів уважає, що покарання обвинуваченому було призначено з дотриманням вимог чч.1 та 2 ст.65 КК України, згідно яких суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції виконав ці вимоги кримінального закону і призначив обвинуваченому покарання з урахуванням характеру, ступеню тяжкості злочину, даних про особу. При цьому, судом було враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 7 разів судимий за умисні корисливі злочини, вчинив злочини в період іспитового строку, не одружений, за місцем реєстрації характеризується формально задовільно, має мати похилого віку, яка потребує стороннього догляду, не працює, на обліках у лікаря-нарколога та у лікаря - психіатра не перебуває, відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 3991 травматологічного відділення КМЛ проходив курс лікування в 2015 році з діагнозом: перелом лонної, сідничної кісток справа зі зміщенням. Перелом правої променевої кістки зі зміщенням. Також, згідно відповіді Державної установи «Харківська установа виконання покарань» № 27 від 24.10.2017 року за № 12/17-4397, ОСОБА_7 проведено рентгенологічне обстеження органів грудної порожнини за № 7593 і було складено спеціалістами висновок про те,що у нього є залишкові зміни після перенесеного туберкульозу легень у вигляді кальцинатів. На даний час даних за активний туберкульоз легень не має.
Таким чином, усі обставини, на які послався обвинувачений в апеляційній скарзі, судом враховані.
Підстав для скасування або зміни вироку колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25 січня 2018 року, щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали, а засудженим, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий суддя суддя

_________________ __________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4