Справа № 314/2258/18
Провадження № 1-в/314/817/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.09.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданнямначальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про встановлення адміністративного нагляду засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Запоріжжя, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1)05.07.1990 року вироком Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя за ст. 17, ч. 3 ст. 81. ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, звільнений 27.05.1991 року умовно-достроково, на невідбутий строк, що складає 2 роки 6 місяців 19 днів;
2)02.07.1993 року вироком Жовтневого районного суду міста Запоріжжя за ст. 17, ч. 3 ст. 140, ст.ст. 42, 43 КК України до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
3)21.03.1995 року вироком Жовтневого районного суду міста Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 42 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі із конфіскацією майна, звільнений 13.10.1997 року на підставі ст. 5 Указу Президента України «Про амністію» від 26.06.1997 року;
4)03.03.2000 року вироком Хортицького районного суду міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ст. 42 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі із конфіскацією майна, звільнений 08.10.2002 року умовно-достроково, на невідбутий строк, що складає 10 місяців 21 день;
5)21.02.2005 року вироком Ленінського районного суду міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки;
6)14.03.2006 року вироком Ленінського районного суду міста Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 307, ст. 69, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений 16.03.2010 року по відбуттю покарання;
7)02.12.2011 року вироком Хортицького районного суду міста Запоріжжя до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з випробуванням строком 1 рік;
8)29.03.2013 року вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням строком 1 рік;
9)24.07.2014 року вироком Хортицького районного суду міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;
10)19.11.2014 року вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі;
По даній справі засуджений: 21.11.2014 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Шевченківського районного суду міста Запоріжжя від 19.11.2014 року та остаточно призначено покарання у вигляді 4 роки 3 місяці позбавлення волі.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.03.2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 26.08.2014 року по 18.02.2015 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Початок строку: 26.08.2014 року, кінець строку: 03.06.2018 року,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника адміністрації ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» надійшло подання про встановлення стосовно засудженого ОСОБА_3 після звільнення з місць позбавлення волі адміністративного нагляду за місцем проживання.
Представник адміністрації колонії в судовому засіданні подання адміністрації підтримав, просив задовольнити.

Засуджений в судове засідання не з`явився, своїх заперечень не надав, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки про виклик в суд, яка міститься в матеріалах справи.
Прокурор в судовому засіданні подання адміністрації підтримав.
Суд, заслухавши учасників процесу,перевіривши матеріали справи, вважає, що подання підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст. 81 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Засада верховенства права, яка лежить в основі кримінального провадження, широко використовується при обґрунтуванні своїх рішень Європейським судом з прав людини. Правові позиції, сформульовані у цих рішеннях, мають обов`язково враховуватися судами України. В результаті тривалого і динамічного тлумачення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд сформулював низку правових положень, які охоплюються верховенством права. Серед них основним є забезпечення права людини на справедливий суд. Це право відповідно до Конвенції та інтерпретації його Європейським судом включає: а) право на гарантований доступ до суду; б) право на законного компетентного і безстороннього суддю; в) право викласти свою позицію в суді; г) право на ефективні засоби юридичного захисту в суді; г) право на справедливий судовий розгляд; д) право на презумпцію невинуватості у кримінальному провадженні; є) право на розумний строк розгляду справи; є) право на відкритий розгляд справи (за винятком обумовлених випадків).

Відповідно до ст. 158 КВК України, адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.
Пунктом б ч. 1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.
Згідно статті 2 цього ж Закону, завданням адміністративного нагляду є запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2014 року з урахуванням ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.03.2016 року. Початок строку: 26.08.2014 року, кінець строку: 03.06.2018 року. Звільнений від відбування покарання по відбуттю строку покарання.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 за час перебування в місцях позбавлення волі зарекомендував себе наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушував, за що має 3 стягнення, останнє з яких не зняте і непогашене у встановленому законом порядку.
Відповідно до характеристики від 11.05.2018 року, яка міститься в матеріалах справи, засуджений ОСОБА_3 характеризується наступним чином, на виробництві установи не працевлаштований, заохочень не має, не завжди дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, участь в самодіяльних організаціях не приймає, у виконанні робіт із благоустрою колонії участі не приймає, за вироком суду має позов на суму 13593,44 грн., перебуває на обліку як злісний порушник режиму відбування покарання, крім того, раніше неодноразово судимий за умисні злочини, у тому числі за незаконний обіг наркотичних засобів, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить висновку, що стосовно ОСОБА_3 слід встановити адміністративний нагляд строком на 1 рік, з застосуванням обмежень, передбачених ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі».
Керуючись ст. 3, ст.ст. 4, 5, 6, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд особами звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 року, -

п о с т а н о в и в :

Подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про встановлення адміністративного нагляду задовольнити частково.

Встановити адміністративний нагляд стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після його звільнення з місць позбавлення волі, строком на 1 (один) рік, обчислюючи цей строк з 10.09.2018 року, і застосувавши при цьому наступне обмеження:

1)реєстрація в органах поліції 2 рази на місяць.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

10.09.2018