УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007205 від 02.07.2018 року,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_4

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_2 24 липня 2018 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007205 від 02.07.2018 року.

Як вбачається з матеріалів клопотання Слідчим відділом Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0007205 від 02.07.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

23 липня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до змісту клопотання у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 02 липня 2018 року, яким оглянуто приміщення квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , де були виявлені та вилучені сліди та предмети, які мають значення речових доказів; протоколом огляду місця події (трупа) від 02 липня 2018 року, яким оглянуто труп ОСОБА_8 в приміщенні квартири, за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02 липня 2018 року, який повідомив про обставини, які йому відомі; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02 липня 2018 року, яка повідомила про обставини, які їй відомі; протоколом відтворення аудіозапису виклику поліції від 03 липня 2018 року, яким оглянуто DVD-R диск, наданий управлінням організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП у м. Києві; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03 липня 2018 року, який повідомив про обставини, які йому відомі; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03 липня 2018 року, який повідомив про обставини, які йому відомі; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21 липня 2018 року, яка повідомила про обставини, які їй відомі; іншими протоколами слідчих дій та матеріалами провадження у їх сукупності.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; продовжити свою кримінально-протиправну діяльність та вчинити новий умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Зазначені ризики слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, внаслідок якого настала смерть потерпілого та санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання.

Враховуючи викладене, а також те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому та просив його задовольнити. Зазначив про те, що причина смерті ОСОБА_8 не відома, жодних медичних документів, які б вказували на тяжкість отриманих тілесних ушкоджень або свідчили про причину смерті останнього на даний час у розпорядженні слідства немає. Судово-медична експертиза для встановлення зазначених обставин була призначена 12 липня 2018 року і на даний час триває.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вважаючи, що відсутні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що підозра є необґрунтованою та не підтверджується належними, допустимими доказами, а базується лише на припущеннях, оскільки прямі докази причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення відсутні. За його даними причиною смерті ОСОБА_8 стала ішемічна хвороба серця, а відомостей про наявність у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, а також ступінь їх тяжкості слідчим не наведено, відповідні матеріали до клопотання не долучені.

Крім того, слідчим та прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, посилання на які є формальним. Зазначив, що заявлені слідчим та прокурором ризики є надуманими та не підтверджені доказами. Просив обрати ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, захисник ОСОБА_7 просив суд визнати затримання ОСОБА_4 таким, що не відповідає вимогам ст. 208 КПК України. Своє клопотання ОСОБА_7 , мотивував тим, що події, які розглядаються у кримінальному провадженні, стались 30 червня 2018 року. Підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий 23 липня 2018 року, тобто через 23 дня після події злочину. При цьому підставою для затримання останнього відповідно до протоколу затримання від 23.07.2018, слідчим зазначено: безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Разом з тим затримання ОСОБА_4 з вказаної підстави є очевидно неправомірним, оскільки з моменту вчинення злочину, який інкримінується останньому минув значний час, а отже підстав для затримання ОСОБА_4 без дозволу слідчого судді у слідчого не було. ОСОБА_4 не перебував у розшуку, а слідчий не отримував дозвіл слідчого судді на затримання останнього.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання з підстав наведених захисником. Просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Крім того, підтримав скаргу свого захисника на незаконне затримання та повідомив, що він не переховувався від слідства, був затриманий за місцем свого проживання.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги захисника ОСОБА_7 щодо необґрунтованого затримання та пояснив, що слідчому раніше не були відомі дані про особу підозрюваного, а тому ОСОБА_4 не оголошувався у розшук. Одразу після встановлення особи підозрюваного він був затриманий, а тому на думку прокурора таке затримання є законним.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що Слідчим відділом Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0007205 від 02.07.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

23 липня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать зазначені вище долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Доводи захисника про неправильність кваліфікації дій ОСОБА_4 підлягають ретельній перевірці в ході здійснення досудового розслідування цього кримінального провадження, проте не свідчать безумовно на даний час про необґрунтованість підозри останньому та не є перешкодою для вирішення слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що існують ризики переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; продовжити свою кримінально-протиправну діяльність та вчинити новий умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність певних ризиків з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, характер інкримінованих підозрюваному дій, наслідки, які настали в результаті вчинення кримінального правопорушення у вигляді смерті потерпілого, особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що спричинив смерть особи, санкція за який передбачає покарання у вигляд позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років. Крім того, ОСОБА_4 є раніше судимим, не має місця реєстрації, офіційно не працює, не одружений.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває з 30.06.2018. Як вбачається з пояснень підозрюваного ОСОБА_4 , йому було відомо про таке розслідування та проведення перевірки щодо його дій. Разом з тим, протягом цього часу, перебуваючи на свободі, мав можливість безперешкодно покинути місце проживання, однак до таких дій не вдавався.

При цьому у клопотанні не наведено обставин, які б свідчили про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного раніше, наприклад, неявки за викликом до слідчого, застосування примусового приводу, оголошення у розшук.

Крім того, слідчий суддя, вирішуючи питання про існування ризику переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду враховує, що Європейський Суд у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зауважив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Керуючись наведеним, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_4 , його соціальний статус, наявність у нього родичів, постійного місця проживання у м. Києві, його репутацію.

Сукупність зазначених даних, відсутність у матеріалах клопотання беззаперечних даних на підтвердження ухилення ОСОБА_4 від органу досудового розслідування раніше або реальних намірів вдатися до таких дій приводить до висновку про суттєве зниження ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду, однак не вказують однозначно про його відсутність.

У той же час, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що існує ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, оскільки на цьому етапі не встановлені усі обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину.

Крім того, ґрунтуються на матеріалах клопотання доводи сторони обвинувачення про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що дійсно існують певні ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Вирішуючи питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, мету застосування запобіжного заходу, а також обставини у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, що характеризують підозрюваного, зокрема, те, що він раніше судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працює, неодружений.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Отже, слідчий суддя повинен з?ясувати наявність достатніх даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та відповідно, наявність обставин, які б обґрунтовували застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Враховуючи наведене, з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором обґрунтування клопотання.

Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу підозрюваного, характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_4 цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , який, з урахуванням усіх обставин справи, на переконання слідчого судді, буде достатнім запобіжним заходом, спроможним забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_4 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, навчання та роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Крім того, у відповідності до ст. 206 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язки щодо захисту прав людини.

Приписами зазначеної статті визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

При цьому частиною другою статті 206 КПК України закріплені умови при наявності яких здійснюється з`ясування підстав позбавлення волі певної особи з її доставкою до слідчого судді, а саме: якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Як вбачається зі змісту протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_4 був фактично затриманий 23 липня 2018 року о 10 год. 00 хв. Підставою затримання зазначено: безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Разом з тим, така підстава для затримання ОСОБА_4 очевидно не відповідає фактичним обставинам провадження, які були встановлені слідчим суддею в ході розгляду вказаного клопотання.

Так, подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , сталась 30 червня 2018 року. З огляду на фактичні обставини, як вони вказані в клопотанні, такий злочин не можна відносити до триваючих злочинів, оскільки він припинився і не може бути продовжений, оскільки ОСОБА_8 помер.

При цьому ОСОБА_4 був затриманий 23 липня 2018 року, тобто через 23 дні після вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Отже, затримання ОСОБА_4 очевидно не відбувалось безпосередньо після вчинення злочину, а тому не відповідає вимогам п.2 ч.1 ст. 208 КПК України.

Окрім того, затримання ОСОБА_4 не було здійснено і на підставі п.п. 1, 3 ч.1 ст. 208 КПК України, оскільки ОСОБА_4 не застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, а злочин, у вчиненні якого він підозрюється, не віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Відповідно до п.6 ч.3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право вимагати перевірки обґрунтованості затримання.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що доводи захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про те, що затримання ОСОБА_4 відбувалось із порушенням вимог ст. 208 КПК України та було необґрунтованим, заслуговують на увагу.

Таким чином слідчий суддя констатує, що затримання ОСОБА_4 23 липня 2018 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007205 від 02.07.2018 року, було необґрунтованим.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 206 КПК України слідчий суддя у зв?язку із недоведеністю наявності правових підстав для позбавлення ОСОБА_4 свободи, вважає необхідним зобов?язати звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 208 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Визнати затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необґрунтованим, звільнити його з-під варти з зали суду.

Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, навчання та роботи;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на орган поліції за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Голосіївський УП ГУ НП у м. Києві.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом, визначити строком до 23 серпня 2018 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_2 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 25 липня 2018 року о 17 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1