справа № 753/8637/17
провадження № 51-6156ск18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув в судовому засіданні в м. Києві 18 травня 2018 року касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 26 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року щодо ОСОБА_4 .
Обставини справи

1. Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 26 жовтня 2017 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Києва,
засуджено за частиною 1 статті 368 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 рік.

2. За обставин, детально викладених у вироку, суд визнав ОСОБА_4 винуватим у тому, що він обіймаючи посаду інспектора 1-ї категорії відділу обстеження території № 2 управління обстеження та аналізу стану благоустрою територій КП «Київблагоустрій» з посадовими обов`язками тотожними обов`язкам старшого інспектора відділу обстеження території № 3 управління обстеження та аналізу стану благоустрою території КП «Київблагоустрій», з метою отримання неправомірної вигоди, отримав від ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 10000 гривень, за вчинення ним, як службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища, тобто за невжиття ним заходів реагування на порушення правил благоустрою.
3. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року вирок суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Доводи касаційної скарги

4. У касаційній скарзі прокурор просить змінити судові рішення щодо ОСОБА_4 через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та виключити посилання про призначення засудженому додаткового покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю пов`язаною з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків. Вважати ОСОБА_4 засудженим до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виявленням та усуненням правопорушень, а також правом складати протоколи про адміністративні правопорушення строком на 1 рік.
5. На обґрунтування своєї позиції щодо зміни засудженому додаткового покарання прокурор зазначає, що суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, обираючи додаткове покарання ОСОБА_4 , не врахував, що в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що за посадою засуджений не мав організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків. Під час вчинення злочину їх не використовував. Крім того, на думку прокурора, засуджений за посадою мав право виявляти та усувати правопорушення, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення. Саме ці повноваження використано при вчиненні інкримінованого злочину. Однак, всупереч вимогам закону України про кримінальну відповідальність, права обіймати посади, пов`язані з реалізацією таких функцій суд ОСОБА_4 не позбавив.

Оцінка суду

6. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
7. Зі змісту ухвали суду апеляційної інстанції, убачається, що прокурор не погоджувався з вироком суду першої інстанції в частині призначення додаткового покарання. Апеляційний суд належним чином перевірив такі доводи, детально їх розглянув і аргументовано відмовив у їх задоволенні, навівши докладне обґрунтування прийнятого рішення. Ухвала цього суду відповідає вимогам статті 419 КПК в цій частині, а тому підстав вважати обґрунтованими доводи касаційної скарги прокурора про те, що суд апеляційної інстанції не дав належної оцінки його посиланням на необхідність призначення засудженому додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виявленням та усуненням правопорушень, а також правом складати протоколи про адміністративні правопорушення у колегії суддів немає.
8. У касаційній скарзі не наведено обставин, передбачених статтею 413 КПК, які б свідчили про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що перешкодило постановити законне та обґрунтоване судове рішення в цій справі. Зміст рішень не дає підстав вважати, що додаткове покарання засудженому призначено з порушенням визначених у законі загальних засад.
9. З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які свідчать про необхідність відкриття провадження і перевірки його матеріалів, а з касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.
Керуючись пунктом 2 частини другої статті 428 КПК, Суд, постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 26 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2