Справа № 750/7174/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/530/2018
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 28 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005331, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 6 березня 2018 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 16 липня 2012 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 1 ст. 190 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 22 листопада 2012 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 23 грудня 2015 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 25 липня 2017 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 6 березня 2018 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вказаним вироком та вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 липня 2017 року, остаточно за сукупністю злочинів ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 297 грн.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду були подані апеляційні скарги в яких:

- обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок місцевого суду в частині призначеного покарання, як на підстави для пом`якшення визначеного покарання зазначає, що не було враховано його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння у його розкритті, характеристики за місцем проживання.

- адвокат ОСОБА_10 просить змінити вирок суду та призначити його підзахисному більш м`яке покарання. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що місцевим судом в повній мірі не враховано обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують. І з їх врахуванням та даних про особу обвинуваченого, відсутності цивільних позовів, на його думку, суд припустився помилки, призначивши ОСОБА_8 занадто сувору міру покарання.

Суд першої інстанції встановив, що 27 червня 2017 року близько 10-ї години ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 27 по вул. О. Кошового в м. Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, діючи повторно, викрав велосипед марки "Autor" модель "Sektor" вартістю 4 500 грн., з велокомп`ютером "Sigmastor BC-1200" вартістю 447 грн. 10 коп., а всього викрав майна на загальну суму 4 947 грн. 10 коп., що належить ОСОБА_11 , чим завдав останньому шкоду на вказану суму.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подані апеляційні скарги та пом`якшити призначене покарання, думку прокурора щодо необхідності залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, тому в цій частині вирок не перевіряється.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_8 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то воно визначене судом з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вказаний висновок узгоджується з нормами ст. 65 КК України, в якій зазначено, що суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити із класифікації злочинів, критерії якої передбачені ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, місцевий суд вірно врахував характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, висновок органу з питань пробації, посередню характеристику за місцем проживання. Прийняв до уваги обставини, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння у його розкритті, відсутність обставин, які обтяжують покарання і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_8 покарання в межах, встановлених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_8 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання у визначеному розмірі є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи, що за попереднім вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 липня 2017 року ОСОБА_8 було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців, то остаточне покарання, яке призначено за оскаржуваним вироком за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років є обґрунтованим і справедливим.

У зв`язку з вищевикладеним, доводи апеляційної скарги про суворість призначеного судом покарання, колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

Суд врахував усі обставини та визначив покарання, яке не може вважатися надто суворим та є достатнім для виправлення обвинуваченого.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 6 березня 2018 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4