УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області радник юстиції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 19.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 371 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області радник юстиції ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 19.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 371 КК України.

Клопотання мотивувала, тим що19.07.2018 слідчим відділом прокуратури Запорізької області на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2018 за скаргою ОСОБА_4 щодо незаконного утримання у Запорізькому слідчому ізоляторі в 2010 році розпочато кримінальне провадження №0000272 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 371 КК України.

Як вбачається із заяви ОСОБА_4 , 03 травня 2018 року Європейським судом з прав людини винесено рішення по справі «Красюков та інші проти України», яким визнано факт незаконного його утримання в період з 01.04.2010 по 14.04.2014 та факт надмірного його утримання під вартою до суду.

Допитаний як потерпілий ОСОБА_4 показав, що в рамках розслідування кримінальної справи №4081001 його було затримано в порядку ст.115 КПК України (в ред.. 1960 р.) 01.07.2010. В подальшому йому була обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі строком на два місяці. Зазначена міра запобіжного заходу продовжувалась до дев`яти місяців. Строк тримання під вартою закінчився 01.04.2011. Цю міру запобіжного заходу йому не продовжували, інша міра запобіжного заходу не обиралась. 14.04.2011 у судовому засіданні суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя прийнято рішення щодо залишення йому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.. Незважаючи на те, що були відсутні правові підстави тримання під вартою, колишній начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 у період часу з 01.04.2011 по 14.04.2011 продовжував незаконно утримувати його під вартою. Загальний термін його утримання під вартою складає 3 роки 4 місяці та 26 днів.

Відповідно до переліку заявників у додатку по справі «Красюков та інші проти України» (рішення від 03.05.2018) ОСОБА_6 в якості відшкодування моральної та матеріальної шкоди за порушення п.3 ст.5 Конвенції у зв`язку з надмірною тривалістю досудового тримання під вартою (з 01.07.2010 по 26.11.2013) присуджена до виплати Державою Україна сума 5900 євро.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про попереднє ув`язнення » підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.
Зазначені документи приєднуються до особової справи особи, яка тримається під вартою.
Установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори.
Звільнення осіб, що тримаються під вартою, здійснюється з підстав та у порядку, передбаченому ст.20 Закону України «Про попереднє ув`язнення». Звільнення особи з під варти у разі наявності підстав, передбачених цим Законом, провадить начальник установи попереднього ув`язнення.
Таким чином, документи, на підставі яких ОСОБА_4 утримувався під вартою та відомості, які в них містяться, є джерелом доказів.

Особові справи ув`язнених осіб зберігаються в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Таким чином, орган досудового розслідування має достатні підстави вважати, що у приміщеннях адміністративної будівлі ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться документи, які мають значення для досудового розслідування, а відомості, які містяться у цих документах, можуть бути використані як докази.

Також є підстави вважати, що при отриманні особової справи/особових справ ОСОБА_4 іншим шляхом, посадові особи вказаної установи та особи, які мають відношення до отримання та виконання цих документів, можуть сховати, пошкодити або знищити їх, що призведе до необ`єктивності та неповноти кримінального розслідування.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення та що за адресою АДРЕСА_1 за місцем розташування ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », знаходяться документи, які мають значення для досудового розслідування і відомості, які містяться у цих документах можуть бути використані як докази, слідчий просить надати дозвіл на тимчасовий доступ за вказаною адресою до особової справи/особових справ ОСОБА_4 , за період його ув`язнення з 01.07.2010 по 26.11.2013, з можливістю їх вилучення

Слідчий в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.
Представник особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, у судове засідання не викликався. З урахуванням положень ч. 2 ст.163, ч. 4 ст. 107 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності представника особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, слідчого, без здійснення фіксування технічними засобами.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує його доводи, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку).

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю.

Як передбачено частиною п`ятою статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

За нормою частини шостої цієї ж статті слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом.

Зазначені слідчим обставини вказують, що тимчасовий доступ до речей та документів надасть змогу органу досудового розслідування встановити фактичні обставини вчинення злочину, які можуть мати доказове значення під час судового розгляду, при цьому підтвердження обставин, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів в інший спосіб є неможливим.

Проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані у клопотанні речі та документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому наявні підстави для надання слідчому тимчасового доступу до цих речей і документів.

Беручи до уваги, що клопотання про вилучення документів обґрунтовано тим, що вилучення зазначених документів необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів, слідчий суддя, у відповідності до ч. 7 ст. 163 КПК України, вважає за необхідне надати дозвіл на їх вилучення.

Керуючись статтями 159 163, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області радник юстиції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 19.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 371 КК України- задовольнити .

Надати слідчому в ОВС слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , процесуальним прокурорам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 тимчасовий доступ до документів із можливістю вилучення документів за місцем розташування ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_1 , а саме: особової справи/особових справ ОСОБА_4 за період його утримання в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з 01.07.2010 по 26.11.2013, в яких можуть міститися дані, що стосуються обставин вчинення злочину та які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні

Визначити строк дії ухвали протягом тридцяти днів з дня її постановлення слідчим суддею, тобто до 11.10.2018 року.

Умисне невиконання ухвали суду тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст. 382 КК України.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку, згідно з положеннями КПК України, з метою відшукання та вилучення вказаних документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1