Справа №575/1464/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/586/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Великописарівського районного суду Сумської області від 13 березня 2018 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з базовою вищою освітою, розлученого, не працюючого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 в якій він, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеності вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 , просив вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме через безпідставне застосування судом положень ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням та просив ухвалити новий вирок яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 309 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді 5 років позбавлення волі. Крім цього, прокурор просив дослідити дані,що характеризують особу обвинуваченого, зокрема видану на нього характеристику, довідку про склад сім`ї, дані про відсутність судимостей та довідку про перебування ОСОБА_8 на обліках у лікарів нарколога і психіатра.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 від відбування покарання звільнено з випробуванням, з встановленням 3 років іспитового строку.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено виконання обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до Великописарівського районного сектору з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації міністерства юстиції та повідомляти його про зміну свого місця проживання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в сумі 3216,20 грн.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

Так, прокурор не погоджується з визнаними судом обставинами, які пом`якшують ОСОБА_8 покарання. Зокрема, вважає, що свою вину обвинувачений визнав під тиском ряду беззаперечних доказів, не вживав дій по сприянню слідству, відсутність у нього попередніх судимостей жодним чином, на думку прокурора, не зменшує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а питання про те, чи потребує матір обвинуваченого ОСОБА_8 сторонньої допомоги взагалі судом не досліджувалось. Обвинувачений ОСОБА_8 перебуває на обліках у Великописарівській ЦРЛ у зв`язку із синдромом залежності від вживання алкоголю та канабікоїдів. Крім цього, не будучи офіційно працевлаштованим у 51-річному віці ОСОБА_8 голослівно посилався в суді на те, що має заробити кошти на лікування хворого неповнолітнього сина.

Інші учасники кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 апеляційні скарги на судове рішення не подавали.

Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_8 в середині жовтня 2017 року на власній присадибній ділянці господарства в АДРЕСА_1 , зірвав рослини коноплі, приніс їх до свого господарства де їх висушив, подрібнив та зберігав в ньому з метою власного вживання, без мети збуту.

03 листопада 2017 року, в ході санкціонованого обшуку його домогосподарства, в АДРЕСА_1 , працівниками поліції в ньому було виявлено та вилучено рослини коноплі, які є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабісом», загальна маса яких, в перерахунку на висушену речовину, склала 5778,84 г., та верхню частину пластикової пляшки з нашаруванням речовини коричневого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом «екстрактом канабісу», його маса склала 0,191 г. Маса виявлених та вилучених у ОСОБА_8 наркотичних засобів складає особливо великі розміри, а тому, враховуючи незаконне придбання, виготовлення та їх зберігання без мети збуту, його дії судом кваліфіковано за ч.3 ст. 309 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги, який просив оскаржуваний вирок суду відносно ОСОБА_8 скасувати та постановити новий, яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі, без застосування ст. 75 КК України, думки обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які проти вимог апеляційної скарги прокурора заперечили, просили вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, а також на задоволення клопотання прокурора дослідивши характеризуючі особу обвинуваченого дані, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст. 394, ч.1 ст. 404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 ніким не оспорювалися і докази щодо них на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів в особливо великих розмірах без мети збуту, є правильною.

Що стосується призначеного обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільнення від нього на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком в 3 роки, а також покладення на обвинуваченого виконання окремих обов`язків, згідно ст. 76 КК України, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги прокурора, той не згодний зокрема із застосуванням відносно обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України, вважає, що останній, з метою його виправлення, повинен відбувати покарання реально, без надання йому можливості виправитися без ізоляції від суспільства, шляхом встановлення йому іспитового терміну.

Так, ч. 2 ст. 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Засади призначення покарання зазначені у ч. 1 ст. 65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною 2 статті 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від вживання алкоголю та канабікоїдів, те, що за місцем проживання ОСОБА_8 характеризується позитивно, вину у вчиненому визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину, на його утриманні перебуває донька, яка навчається у вищому навчальному закладі, а також те, що він здійснює догляд за тяжко хворою матір`ю, яка потребує стороннього догляду та підтримки і дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, в межах санкції ч.3 ст. 309 КК України, у виді 5 років позбавлення волі.

З такими висновками суду першої інстанції, за встановлених в ході вивчення матеріалів кримінального провадження обставин, погоджується і колегія суддів апеляційного суду, оскільки вважає його необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Разом з тим, відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу винного, та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи положення вказаної статті, а також аналізуючи матеріали кримінального провадження в своїй сукупності, зокрема загострюючи свою увагу на тяжкості вчиненого злочину, особі винного, який має позитивну характеристику, свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання та про можливість його звільнення з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з покладенням на ОСОБА_8 виконання окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З таким висновком суду першої інстанції, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив тяжкий злочин, однак тяжких наслідків від його вчинення не настало, до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.с. 44), свою вину у вчиненому, відповідно до звукозапису судового засідання, він визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, суду в деталях розповів про всі обставини його вчинення, надав відповіді на додаткові, уточнюючі запитання як суду так і прокурора, погодився судовий розгляд справи провести у спрощеному порядку, відповідно до вимог ст. 349 КК України, тим самим відмовившись від подальшого оскарження фактичних обставин справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій, крім цього, пояснив і те, що страждає алкогольною та наркотичною залежністю, однак має бажання від неї позбутися, про що свідчить довідка про його перебування на обліку у лікаря нарколога у Великописарівській ЦРЛ (а.с. 65), також він сприяв слідству у розкритті злочину, зокрема не перешкоджав слідству у проведенні слідчий дій, відшуканні в його домогосподарстві наркотичних засобів, з виявленою кількістю наркотичних речовин погодився, в суді її не оспорював.

Також, як вбачається з наданої Великописарівською сільською радою Сумської області довідки № 581 від 21.12.2017 року (а.с. 59), ОСОБА_8 характеризується позитивно, проживає разом з дочкою ОСОБА_10 , має матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за якою веде догляд, із сусідами живе у злагоді, будь-які компрометуючі дані на нього в сільської ради відсутні. На підтвердження вказаних відомостей, зокрема наявності у матері обвинуваченого ряду тяжких захворювань, виступають наявні в матеріалах справи довідка (а.с. 56) та копія виписки епікризу (а.с. 58), а на факт підтвердження здійснення за нею ОСОБА_8 догляду та про можливість його надання зі сторони обвинуваченого, виступають довідки з управління соціального захисту населення Великописарівської районної державної адміністрації № 54 від 26.01.2018 року (а.с. 57) та з Великописарівського ЦРЛ № 85 від 18.01.2018 року (а.с. 66). Вказані документи, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, були предметом дослідження суду першої інстанції, про що свідчать звукозаписи судових засідань від 20.02.2018 року та від 13.03.2018 року (а.с. 75).

Крім цього, колегія суддів звертає увагу і на ставлення обвинуваченого ОСОБА_8 до вчиненого, який як на початку розгляд справи судом так і її перегляду в апеляційному порядку висловлював жаль та засуджував свої протиправні дії.

З огляду на викладене та за наявності на те правових підстав, колегія суддів переконана в тому, що особа обвинуваченого ОСОБА_8 заслуговує на застування відносно нього положень ст. 75 КК України та на звільнення його від призначеного покарання з випробуванням. Між тим, встановлений судом першої інстанції строк такого випробування, відповідно до ч. 4 ст. 75 КК України сягає максимально дозволених меж 3 роки.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора, зокрема в частині необхідності скасування вироку суду та його прохання в кінцевому результаті призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.3 ст. 309 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, то до них слід віднестись критично, оскільки, відповідно до звукозапису судового засідання, саме таку міру покарання прокурор ОСОБА_9 просив в судових дебатах призначити ОСОБА_8 , що фактично і було враховано судом.

Також, прокурор не погодився із рядом обставин, які стали підставою для звільнення ОСОБА_8 від покарання з випробуванням, зокрема з тим, що той визнав свою вину, його дії не можна вважати такими, що сприяли слідству та в обвинуваченого відсутні судимості, однак з ними колегія суддів погодитись не може, оскільки, за результатами вивчення матеріалі справи, вказані обставини дійсно мають місце.

Щодо перебування обвинуваченого ОСОБА_8 на обліку у Великописарівській ЦРЛ у зв`язку із синдромом залежності від вживання алкоголю та канабікоїдів то дана обставина, на переконання суду апеляційної інстанції, не може виступити підставою для задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, оскільки по-перше вона була врахована судом при винесенні рішення, а по-друге, факт перебування ОСОБА_8 на обліку у лікаря пояснюється його бажанням вилікуватись та позбутися вказаної залежності.

Також, колегія суддів відноситься критично до тверджень прокурора, на які він теж послався як на підставу для скасування вироку суду, про те, що будучи офіційно працевлаштованим у 51-річному віці ОСОБА_8 голослівно вказав в суді на необхідність здобути кошти на лікування хворого неповнолітнього сина, оскільки дана обставина взагалі не виступала підставою для звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням, і крім того, жодних даних про те, що ОСОБА_8 має неповнолітнього сина в ході розгляду даного кримінального провадження встановлено не було.

Також колегія суддів звертає увагу і на прохальну частину апеляційної скарги прокурора, де викладено вимогу про скасування вироку Конотопського міськрайонного суду від 13.03.2018 року, в той час, як в даному кримінальному провадженні переглядається вирок Великописарівського районного суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що прокурор формально поставився до складення апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість вироку, а тому вони не підлягають до задоволення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування оскаржуваного вироку, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Вирок Великописарівського районного суду Сумської області від 13 березня 2018 року відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4