УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2018 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 181 001 000 065 32 від 14.06.2018, у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Могадішо (Сомалі), громадянин Сомалі, сомалієць, який офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, місця реєстрації та постійного місця мешкання на території України не має, не судимий,

підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 14.06.2018 ОСОБА_4 повідомлений про підозру за ч. 1 ст. 153 КК України, відповідно до якої 13.06.2018 підозрюваний, перебуваючи у приміщенні для відпочинку на території Ісламського культурного центру за адресою м. Київ, вул. Дегтярівській, 25-А, спільно з ОСОБА_8 , погрожуючи останній предметом, схожим на ніж, застосовуючи фізичне насильство та подолавши опір потерпілої, вступив із ОСОБА_8 у статеві зносини неприроднім способом.
На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідка, продовжити злочинну діяльність.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, оскільки вважали висунуту підозру необґрунтованою та наполягали на відсутності наведених стороною обвинувачення ризиків непроцесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про таке.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою для даної стадії розслідування підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що Європейський Суд з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

З огляду на зазначене слідчий суддя відмічає, що підозрюваний не має сім`ї та утриманців, міцних соціальних зв`язків, постійного місця мешкання на території України та України вцілому, є громадянином іншої держави, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування.

Крім того, характер інкримінованого підозрюваному злочину, що вчинений із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_4 , що підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Зазначені чинники у сукупності з покаранням, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, приводять до переконання, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є реальним.

Також, не виключено, що з метою зміни потерпілою наданих показань підозрюваний може вдатись до незаконний дій з метою здійснення впливу на неї.

Водночас, стороною обвинувачення не доведена реальність існування ризику вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення чи продовження злочинної діяльності.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, якщо прокурор доведе, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню або його повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Інкримінований підозрюваному злочин передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

У той же час, слідчий суддя враховує, що прокурором не доведено, що ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню або його повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, що у силу ст. 183 КПК є обов`язковою підставою для застосування ініційованого стороною обвинувачення запобіжного заходу.

Врахування зазначених обставин у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводить слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35 240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) грн.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 з встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватись з потерпілою ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_10 .

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві (, Банк-одержувач Державна казначейська служба України в м. Києві, МФО 820172, розрахунковий рахунок № 2089, призначення застава для Шевченківського районного суду м. Києва).

У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал платіжного документу має бути наданий слідчому Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві

У разі якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1