Справа № 487/5260/17
Провадження № 1-кп/487/213/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законних представників обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 304, ч.2, 3 ст. 185 ч.2 ст. 185 КК України та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Завоського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 304, ч.2, 3 ст. 185 ч.2 ст. 185 КК України та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, посилаючись на те, що судовий розгляд не розпочався, вчинення обвинуваченим тяжких злочинів та злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, не одружений, не має законних джерел доходу, тобто не має соціально сталих зв`язків за місцем проживання, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: запобігання спробам переховуватися від суду, оскільки перебував у розшуку, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_13 просив відмовити у задоволення клопотання, вважаючи доцільним запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити.
В судовому засіданні інші учасники кримніального провадження підримали думку захисника ОСОБА_13 .
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного:
Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Судовий розгляд по справі триває, але у обвинуваченого закінчується 31.03.2018 року строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Таким чином, оцінюючи всі обставини у їх сукупності, у тому числі беручи до уваги особу обвинуваченого те, що він раніше судимий, не працює, не одружений, не має законних джерел доходу, тобто не має соціально сталих зв`язків за місцем проживання, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: запобігання спробам переховуватися від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а вік і здоров`я обвинуваченого дозволяють перебування його в СІЗО, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а вік та стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджають його перебуванню під вартою в СІЗО.
Доводі обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника суд до уваги не приймає.
Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 21.05.2018 року до 17-00 годин.
Копію ухвали надіслати начальнику СІЗО м. Миколаєва.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1