Справа № 520/2573/17
Провадження № 1-кп/520/171/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.10.2018 року м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0005392 від 25.12.2016, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Арбузинка Миколаївської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, пенсіонер, одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 і її представників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_11 ,
ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_5 25.12.2016 року, приблизно о 14:40 години, керуючи належним йому технічно справним легковим автомобілем «Opel Omega», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у денний час доби в умовах необмеженої видимості по сухому дорожньому покритті по правій смузі проїзної частини вул.Люстдорфська дорога у Київському районі м.Одесі, з боку Адміральського проспекту в напрямку майдана Толбухіна, на якій організовано двосторонній рух: по дві смуги руху у кожному напрямку, що поділені роздільної смугою, допустив порушення вимог п.п. 2.3. «б», 2.10 «в», 4.16, 12.1; 12.3; 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху.
Так, ОСОБА_5 при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1 і 5.35.2 «Пішохідний перехід» і горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.2 «Зебра», який знаходиться напроти будинку №56 по вул. Люстдорфська дорога в м.Одесі, і перед яким у лівій смузі попутного для нього напрямку руху проїзної частини зупинився інший транспортний засіб для надання переваги в русі пішоходам, своєчасно не знизив швидкість руху свого автомобіля аж до зупинки транспортного засобу, не переконався, що пішоходи закінчили перехід проїзної частини, не впевнився у відсутності небезпеки для пішоходів, продовжив, не зупиняючись, проїжджати пішохідний перехід, внаслідок чого допустив наїзд правою боковою частиною свого автомобіля на пішохода ОСОБА_7 , яка, рухаючись по вказаному пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, товкаючи попереду себе дитячу коляску із малолітньою дитиною, не закінчила перетин проїзної частини вул. Люстдорфська дорога, не подолала бордюрного каміння, що відмежовував проїзну частину від тротуару.
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 вказаних правил дорожнього руху сталася дорожньо-транспортної пригода внаслідок якої пішоходові ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у виді закритих переломів правих малогомілкової кістки в нижній третині та щиколотки великогомілкової кістки правої ноги, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день, і які за цим критерієм, відповідно до Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень (1995р.) відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Вказані необережні дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.286 ч.1 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_5 , допитаний в судовому засіданні, вину у вчиненому не визнав, та показав, що він керував легковим автомобілем «Opel Omega», рухаючись у правій смузі проїзній частині вул.Люстдорфська дорога з боку Адміральського проспекту в напрямку площі Толбухіна. Бачив, що пішохідний перехід, позначений дорожніми знаками і горизонтальною дорожньою розміткою, зліва на право відносно руху його автомобіля подолають чоловік і жінка, кожний з яких штовхав перед собою дитячу коляску. Чоловік йшов попереду. Він, ОСОБА_5 , знизив швидкість руху, даючи можливість пішоходам закінчити перехід. Жінка - ОСОБА_7 закінчила перехід, піднявшись на бордюр тротуару. Керований ним автомобіль не зупинявся, наближався до переходу накатом. Він несподівано побачив, як ОСОБА_7 від шатнулася назад, рукою хапаючись за автомобіль, плечем вдарилася у праві передні двері автомобіля та впала на тротуар. Він зупинив автомобіль, допоміг жінці, яка скаржилася на біль і нозі, викликав швидку допомогу і поліцію, потім відїхав від місця ДТП і припарував автомобіль на обладнаній стоянці, яка розташована відразу ж за пішохідним переходом праворуч від напрямку руху.

Вина ОСОБА_5 у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до спричинення потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, незважаючи на невизнання ним вини, підтверджується сукупністю інших належних, допустимих доказів, безпосередньо досліджених судом в судовому засіданні:
- показами потерпілої ОСОБА_7 , яка показала, що вона перетинала проїзну частину вул.Люстдорфська дорога по позначеному дорожньою розміткою і дорожніми знаками переходу разом із ОСОБА_12 , з яким підтримує фактичні шлюбні відносини. Він і вона, кожний, перед собою котили дитячі коляски з дітьми. Чоловік йшов попереду неї. Вона, майже, закінчила перехід, але щось сталося, мов передні колеса коляски застряли. В неї одна нога була ще на проїжджій частині, а другу вона твердо поставити на тротуар не змогла, бо її через коляску, яка у щось вперлася, відштовхнуло назад. В цей час вона відчула наявність автомобіля, який проїжджав позаду неї, на який вона уперлася спиною та відчула різку біль в нозі, від чого впала на тротуар. З травмою ноги вона була госпіталізована на стаціонарне лікування, яке проходила в КУ «Міська клінічна лікарня №11». Перенесла кілька оперативних втручань. Після виписки продовжувала лікування амбулаторно, тривалий час користувалася костилями; - показами свідка ОСОБА_12 , згідно яких фактичні обставини наїзду на пішохода ОСОБА_7 він не бачив, бо був попереду неї. Обернувшись, він побачив лежачу на тротуарі ОСОБА_7 , яка стогнала від болю, бо їй, як йому здалося, на ногу наїхало колесо легкового автомобіля;
- витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення,
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 25.12.2016 року зі схемою та фототаблицею, з яких вбачається стан та вид дорожнього покриття, місце наїзду на пішохода, видимість проїзної частини, напрямки руху автомобіля та пішохода, а також інші данні;
- довідкою КУ «Одеська міська лікарні №11» згідно якої ОСОБА_7 25.12.2016 була доставлена до лікарні з діагнозом закритий перелом правої гомілки в нижній частині;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.12.2016 року, згідно якого у водія ОСОБА_5 ознак сп`яніння не виявлено;
- копією посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та паспорту на ім`я ОСОБА_5 ;
- довідкою №5260 про результати токсилогічного дослідження, згідно якої в крові потерпілої ОСОБА_7 етанол в концентрації (за методикою ГРХ) не виявлений;
- витягом з медичної карти стаціонарного хворого КУ «Міська клінічна лікарня №11» на ім`я ОСОБА_7 , згідно якої вона поступила у травмо логічне відділення лікарні 27.12.2016 із травмою ноги, отриманої 25.12.2016 під час ДТП, виписана зі стаціонару 19.01.2017, діагноз: закритий перелом обох лодижек правої гомілки зі зміщенням уламків;
- висновком судово-медичної експертизи №156 від 20.01.2017 року відповідно до якої у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: закриті переломи правих малогомілкової кістки в нижній третині та щиколотки великогомілкової кістки. Вказані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів. Такими тупими предметами могли бути частини кузову автомобіля при первинному контакті у зовнішню поверхню правої гомілки з наступним падінням та насильним підвертанням стопи назовні. Враховуючи дані медичної документації, слід вважати, що ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 25.12.2016р. Вказані ушкодження, як окремо, так і в сукупності, не були небезпечними для життя, спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п.п.4,6, 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості;
- копією довідки до акту огляду медико-соціальною експертою комісією серія 12ААА №306846 потерпілої ОСОБА_7 , згідно якої їй присвоєна друга група інвалідності від 10.07.2017 до 01.08.2018;
- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №1-А від 08.02.2017 року, згідно якої при відносно невеликих швидкостях зближення транспортного засобу та пішохода сліди контактування на поверхнях елементів кузова автомобіля могли відобразитися із слабо вираженими характерними ознаками. З тривалим часом знаходження транспортного засобу на відкритому просторі штрафмайданчуку слідові інформація на забруднених елементах кузова автомобіля могла видозмінитися і зникнути;
- висновком судової авто-технічної експертизи №2А від 13.02.2017р., згідно якого рульове керування, гальмова система та ходова частина автомобіля «Opel Omega» н/з НОМЕР_1 на момент виникнення пригоди, знаходилися в працездатному стані і дозволяли водію автомобіля змінювати напрямок та характер руху залежно від ситуації, що складається на дорозі;
- висновком судової авто-технічної експертизи по дослідженню обставин наїзду автомобіля Opel Omega р/н НОМЕР_1 на пішохода №17-96 від 10.02.2017 р. з фототаблицею, згідно якого в умовах дорожньо-транспортної ситуації належні дії водія автомобіля Opel Omega р/н НОМЕР_1 регламентувалися вимогами пункту 18.4 Правил дорожнього руху, згідно з яким, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Належним виконанням зазначених вимог ПДР водій автомобіля «Opel Omega» р/н НОМЕР_1 гарантовано мав технічну можливість запобігти наїзд на пішохода;
- Протоколом огляду речового доказу DWD-RW диска з записом обставин ДТП за участю автомобіля Opel Omega р/н НОМЕР_1 та потерпілої ОСОБА_7 , зі скриншотами;
- висновком комісійної комплексної судово-медичної і автотехнічної експертизи №408-А/91 від 04.07.2018 з фототаблицею, згідно якої тілесні ушкодження у ОСОБА_7 у вигляді закритих переломів малогомілкової кістки та щиколотки великогомілкової кістки правої нижньої кінцівки виникли від дії тупого (тупих) предмета (предметів). Напрям дії травмуючої сили був направлений в зовнішню поверхню правої гомілки з наступним падінням та повертанні стопи назовні. Встановити категоричну приналежність виявлених на автомобілі «Opel Omega» н/з НОМЕР_1 слідів і пошкоджень до даної ДТП, а також диференцувати їх як наслідок контакту з пішоходом та в категоричній формі визначити, що вони утворені в процесі контактування саме з ним, не надається можливим у зв`язку з тим, що при відносно невеликих швидкостях зближення транспортного засобу та пішохода сліди контактування на поверхнях елементів кузова автомобіля могли відобразитися із слабо вираженими характерними ознаками, які через тривалість знаходження автомобіля під дією атмосферного впливу, а також перебування автомобіля у власника і тривалої його експлуатації після ДТП могли видозмінитися і зникнути.
Оцінюючи вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого злочину доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Наведені докази спростовують твердження ОСОБА_5 і його захисника про невинуватість обвинуваченого, який, керуючи джерелом підвищеної небезпеки, не вжив усіх необхідних дій для безпечного проїзду пішохідного переходу.

Відсутність слідової інформації про контактування автомобіля під керуванням ОСОБА_5 з пішоходом ОСОБА_7 не є підставою для визнання ОСОБА_5 невинуватим у порушення правил дорожнього руху, оскільки сліди контактування могли не утворитися за умов незначної швидкості транспортного засобу або могли зникнути під дією атмосферного впливу чи експлуатації транспортного засобу, як це зазначено у висновках експертів, і що було встановлено в суді сукупністю інших доказів.

Потерпіла ОСОБА_7 у в`язку з заподіянням їй шкоди заявила цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення з нього матеріальної шкоди в сумі 60659,36 грн. та моральної шкоди в сумі 500000 грн.
В обґрунтування матеріальної шкоди потерпіла зазначила, що внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень через ДТП вона понесла незаплановані витрати на придбання ліків, матеріалів медичного призначення, дитячих молочних сумішей та чаю для відновлення молока; витрати на залучення няні для догляду за двома малолітніми дітьми, оскільки через травму ноги і використання костилів вона не могла цього робити без сторонньої допомоги, бо одна виховує дітей.
В обґрунтування моральної шкоди потерпіла зазначила, що їй було завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що змусило її звернутись за допомогою до лікарні, перебування в ній на стаціонарному лікуванні, що супроводжувалось нервовим навантаженням, стресом. Вона пережила нестерпний білль після декількох зроблених їй операцій, а оскільки в неї мала дитина, яку вона повинна була б кормити, їй не могли навіть дати знеболювальні препарати. Також вона відчуває постійний біль, запаморочення, нервові переживання, стривоженість, дискомфорт та постійний страх, що якщо вона вийде на вулицю та почне переходити дорогу, то її знову можуть збити. Її рани погано загоюються та вона переживає за можливості не в повній мірі бути здатною виконувати фізичні навантаження, рухатись та в повній мірі бути працездатною. Часто проявляються емоційні спалахи, виникає дратівливість, збудливість, а тому внаслідок заподіяння шкоди її здоров`ю страждають не тільки вона, але і її близькі люди, а саме її дві дитини - донька ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Донечка замість того, щоб дивитися ялинку, яку вона ніколи в житті не бачила, поїхала до мами у лікарню. А її маленький син ОСОБА_15 з того часу спить лише на її руках, оскільки боїться, що мами може не стати. Також в неї зникло грудне молоко, яким вона повинна була б кормити її синочка та замість цього кормить його усілякими дитячими сумішами. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди вона страждає безсонницею, тривогою, подавленим настроєм, зниженим апетитом, слабкістю, в неї на тривалий строк змінився звичайний уклад життя.

Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов потерпілої, що стосується матеріальної шкоди, визнав частково, не визначаючи конкретну суму, усвідомлюючи, що якісь матеріальні витрати йому необхідно відшкодувати, а моральну шкоду не визнав у повному обсязі, оскільки не вважає себе винним у наслідках, що настали для здоров`я потерпілої. Крім того, обвинувачений підтримав заперечення свого захисника проти низки наданих потерпілою документів на підтвердження позовних вимог, оскільки ряд медичних препаратів та харчових продуктів придбано потерпілою не за призначенням лікаря, вартість імплантів завищена, а договір по догляду за дитиною укладений із особою, паспорт якої згідно відомостей державної міграційної служби є недійсним.

Підстави та розмір цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 в частині матеріальної шкоди на суму 59280,01 грн. підтверджуються дослідженими в суді доказами: витягом з медичної карти стаціонарного хворого, висновком судово-медичного експерта №156 від 30.01.2017, оригіналами фіскальних чеків, квитанцій, рахунку-накладної, договорів про надання послуг тощо. Тому відповідно до ст.326 КПК України, ст.ст.1166, 1187, 1195 ЦК України, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 в частині матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково на суму 59280,01 грн.
При цьому суд виключає з числа доказів роздруківки з сайту державної міграційної служби, наданих захисником на підтвердження недійсності паспорту особи, яка, нібито, доглядала за дітьми, як недопустимий доказ, оскільки ці документи не були відкриті стороною захисту стороні обвинувачення. Відповідно до ч.12 ст.290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Більш того, інші заперечення сторони захисту щодо неналежності деяких документів, наданих потерпілою на підтвердження ціни позову, є безпідставними, оскільки спростовуються вище названими доказами в їх сукупності.

Відповідно до ст.326 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала. Разом з тим цивільний позов ОСОБА_7 в частині моральної шкоди підлягає задоволенню частково, а саме на суму 100000 грн. В іншій частині позову про стягнення моральної шкоди слід відмовити. Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з характеру та обсягу страждань потерпілої, характеру немайнових втрат, стану здоров`я, тяжкості і характеру вимушених змін у її житті та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану. Суд також враховує матеріальне становище винної особи. Тому відшкодування моральної шкоди потерпілій у визначеному судом розмірі буде достатнім і справедливим.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, не встановлено.
Згідно висновку органу пробації ризики вчинення нового кримінального правопорушення і особиста небезпека обвинуваченого для суспільства та окремих осіб оцінюється як низькі, а тому ОСОБА_5 може перевиховатися без ізоляції від суспільства під наглядом органу пробації.

Обвинувачений ОСОБА_5 надав суду письмове клопотання про застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році», і прохав звільнити того від основного та додаткового покарання на підставі п.«ґ» ч.1 ст.1 Закону, як особу, яка на день набрання чинності цим Законом досягла пенсійного віку.
Захисник підтримала клопотання обвинуваченого.
Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 і потерпіла ОСОБА_7 заперечили проти застосування щодо ОСОБА_5 амністії, оскільки в такий спосіб обвинувачений намагається уникнути кримінальної і цивільно-правової відповідальності за вчинене.
Прокурор вважав за можливе звільнити обвинувачено від покарань на підставі акту амністії, оскільки для цього маються законні підстави.

Відповідно по п.«ґ» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винним у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку.
Наведена норма є імперативною, у зв`язку з чим суд не вправі, а зобов`язаний при наявності певних умов застосувати до обвинуваченого акт амністії.
Заборон застосування амністії, передбачених ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», для ОСОБА_5 не мається, оскільки злочин вчинено без обтяжуючих обставин, а саме, не у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння та не під дією одурманюючих засобів.
ОСОБА_5 на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» досяг пенсійного віку (69 років), встановленого ст..26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Інших обмежень для застосування амністії до ОСОБА_5 , передбачених Законом України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996р. із наступними змінами, не встановлено.
При цьому Закони України «Про амністію у 2016 році», «Про застосування амністії в Україні» не звільняють особу, на яку поширюється дія амністії, від обов`язку відшкодування цивільно-правових та інших зобов`язань.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Згідно актів Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України процесуальні витрати складають 2202 грн., і Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України - 11184,84 грн., а всього на загальну суму 13386,84 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
Питання щодо речових доказів вирішується на підставі ст.100 КПК України, а арешту майна на підставі ст.174 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, ст.10 Закону України Про амністію у 2016 році, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді арешту на строк шість місяців, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі ст.ст.85, 86 КК України, п.«ґ» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від призначеного основного та додаткового покарань.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково і стягнути зі ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 59280 (П`ятдесят дев`ять тисяч двісті вісімдесят) грн. 01 коп.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 100000 (Сто тисяч) грн.
В інший частині цивільного позову про стягнення матеріальної і моральної шкоди відмовити.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в сумі 13386 (Тринадцять тисяч триста вісімдесят шість) грн. 84 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази після набрання вироком законної сили:
- вказані в постанові слідчого від 05.01.2017 року (а.с.186) зберігати в матеріалах судової справи (а.с.198);
- вказані в постанові слідчого від 27.12.2016 року (а.с.182) - транспортний засіб Opel Omega р/н НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому (а.с.183) вважати повернутим за належністю ОСОБА_5 .

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1