Справа № 128/1549/18
Провадження № 1-кп/127/620/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 та клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про повернення застави у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, відомості про який внесені 29 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110, -
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2018 року кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 призначене до судового розгляду.

Прокурор заявив клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивовано тим, що ризики, які мали місце на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та прожовжують існувати і на даний час. Зокрема: обвинуваченому оголошена обґрунтована підозра у вчиненні особливо тяжкого злочину, який представляє значну суспільну небезпеку, відсутність міцних соціальних зв`язків, обвинувачений є особою раніше судимою, схильний до вживання наркотичних та сильнодіючих засобів, а також факт перебування в розшуку свідчить про схильність до переховування від суду, може продовжити злочинну діяльність, під час перебування на волі може впливати на свідків, перешкоджати встановленню об`єктивної істини.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 щодо продовження дії запобіжного заходу заперечував, мотивуючи тим, що клопотання подано з порушенням глави 18 КПК України. Зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведені. Звернув увагу суду, що ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України вважається особою не судимою. Також вказав, що обвинувачений має місце постійного проживання, працює неофіційно.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника та додатково зазначив, що він не перебував в розшуку, а самостійно прийшов до слідчого.

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала думку захисника ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 підтримав думку захисника ОСОБА_9 . Також заявив клопотання про повернення застави. Дане клопотання захисник ОСОБА_8 мотивував тим, що запобіжний захід у вигляді застави закінчився, оскільки обов`язки визначені ухвалою слідчого судді припинили своє існування.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити або скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід, з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, чинити тиск на свідків, які ще не допитані в судому засіданні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Суд при вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховує що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, в разі доведення його винуватості, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Відтак, у суду є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватись від суду, продовжувати вчиняти інші злочини, чинити тиск на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді. Також судом, згідно положень ст. 178 КПК України враховано особу обвинуваченого, який є неодруженим, на час затримання ніде не працював, довідок про стан здоров`я, які б вказували про неможливість перебування під вартою суду не надано.

За таких обставин, колегія суддів, враховуючи всі обставини в їх сукупності, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 необхідно продовжити строком на шістдесят днів.

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про повернення застави у кримінальному провадженні, на думку колегії суддів, задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Дослідивши вищевказане клопотання, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 16.03.2018 задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 строком 60 (шістдесят) днів. Окрім того, одночасно із задоволенням клопотання, судом визначено розмір застави в сумі 140 960 гривень у національній грошовій одиниці та зазначено, що на підозрювану ОСОБА_7 покладаються обов`язки у разі внесення застави. Визначений розмір застави обвинуваченою внесено, та відповідно на неї поширюється дія обов`язків, зазначених в ухвалі.

Статтею 176 КПК України визначено п`ять видів запобіжних заходів, а саме: 1) особисте зобов`язання, 2) особиста порука, 3) застава, 4) домашній арешт, 5) тримання під вартою.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про повернення застави, оскільки застосування обов`язків, які були визначені обвинуваченій у разі внесення застави кримінально-процесуальним законом не обмежено, тому суд вважає, що обов`язки встановлені обвинуваченій діють і на даний час.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 задовільнити.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на 60 днів з 07.09.2018 до 05.11.2018 включно.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору відділу прокуратури Вінницької області для відома.
Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про повернення застави залишити без задоволення.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: