Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/2771/16-к номер провадження 1-кп/215/142/18
В И Р О К
іменем України
16 липня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

За участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001229 від 10.06.2016р., по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуваючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 16.09.2013 р. Новомосковським міським судом Дніпропетровської області, за ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.09.2016р. скасовано засудження з іспитовим строком і направлено до КВУ для відбування призначеного покарання;

- 15.04.2015р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 190 ч.2 КК України штраф у розмірі 850 гривень. Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.09.2015 р. штраф замінено на 50 годин громадських робіт;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що будучи раніше неодноразово судимий за злочини проти власності на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту і непогашену у встановленому порядку судимість, в період встановленого судом іспитового строку скоїв новий умисний злочин проти авторитету органів державної влади. Так, 16.09.2013р. Новомосковським міським судом Дніпропетровської області, ОСОБА_4 засуджено за ст. 186 ч.2, 76 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки, крім того на останнього було покладено наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу органу КВІ; повідомляти орган КВІ про зміну місця мешкання, роботи, навчання; періодично з`являтись на реєстрацію в орган кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання. Відповідно до п. 3 ст. 13 КВК України 26.12.2013р. Тернівським районним відділом кримінально-виконавчої інспекції УДпТС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову про встановлення днів явок на реєстрацію. За період відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 , сім разів не з`явився на реєстрацію до КВІ, пояснюючи це тим, що знаходився на лікуванні. 25.03.2016р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу винесено ухвалу про скасування ОСОБА_4 іспитового строку і направлення засудженого до місць позбавлення волі строком на 5 років, яку засудженим оскаржено в апеляційному порядку. 21.04.2016 р. в Апеляційному суді Дніпропетровської області відбулось судове засідання по апеляційній скарзі ОСОБА_4 , на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25.03.2016р., під час якого засуджений ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності за неявку до Тернівського РВ КВІ надав до суду завідомо підроблені документи, а саме: 2 медичні довідки про лікування у терапевта, видані лікарем ОСОБА_6 за пропуски реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції 19.02.2015р. та 24.12.2015р. Під час досудового розслідування з метою перевірки законності наданих ОСОБА_4 медичних документів, встановлено, що в кінці січня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до свого знайомого ОСОБА_6 , який в період з 20.02.2012р. по 22.01.2016р. працював лікарем загальної практики - сімейним лікарем - лікарем-стажистом амбулаторії загальної практики - сімейної медицини КУ «Центру первинної медико-санітарної допомоги №2» Криворізької міської ради, з проханням надати йому підроблені документи з- метою уникнення відповідальності за пропуски явок на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, а саме медичні довідки про перебування на лікуванні з необхідними періодами хвороби, які необхідно було зазначити у вищевказаних довідках. Після чого ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_4 , в кінці січня 2016 року точного дня та час встановити не представилось можливим, знаходячись у невстановленому слідством місці склав офіційний документ, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати і посвідчувати такі документи, з метою використання його ОСОБА_4 , а саме довідки про лікування ОСОБА_4 , 1994 р.н., у лікаря терапевта, згідно яких ОСОБА_4 в період часу з 16.02.2015р. по 20.02.2015р. та з 21.12.2015р. по 25.12.2015р. знаходився на амбулаторному лікуванні у терапевта. Отримавши від лікаря ОСОБА_6 завідомо підроблені документи, а саме 2 медичні довідки про перебування на амбулаторному лікуванні у терапевта в період часу з 16.02.2015р. по 20.02.2015р. та з 21.12.2015р. по 25.12.2015р., достовірно знаючи про те, що вказані медичні документи видано та оформлено без дотримання встановленим чинним законодавством України процедури, на його прохання, з метою використання у власних цілях та уникнення відповідальності за пропуски днів явок на реєстрацію в кримінально-виконавчій інспекції, що полягало у скасуванні іспитового строку та направленні засудженого до місць відбування покарання строком на 5 років за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.09.2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 , діючи умисно, 21.04.2016 року використав завідомо підроблені документи, а саме медичні довідки від 20.02.2016р. та 25.12.2015р., які посвідчували перебування на лікуванні у терапевта під час судового засідання в Апеляційному суді Дніпропетровської області. Внаслідок умисних злочинних дій засудженого ОСОБА_4 , а саме надання ним завідомо підроблених документів (медичних довідок), судом апеляційної інстанції прийнято рішення про скасування ухвали Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 25.03.2016 року про скасування іспитового строку та направлення до місця відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років засудженого ОСОБА_4 та призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Таким чином, ОСОБА_4 на думку сторони обвинувачення вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа.

Проте суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно виправдати з наступних підстав.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав в повному обсязі, пояснив наступне, що згідно вироку суду на нього було покладено обов`язок періодично з`являтися до органу КВІ. Декілька разів він не з`явився у встановлений день на реєстрацію. Потім він дізнався, що йому було замінено іспитовий строк на реальне позбавлення волі, у зв`язку з його неявкою до КВІ без поважних причин. Однак у ті дні, в які йому необхідно було з`являтися до КВІ він хворів. Його баба знайшла дома його амбулаторну картку і побачила, що в ній є відмітки лікаря про хвороби, внаслідок чого вона і звернулась до лікаря, щоб останній надав довідки про перебування у ці дні на амбулаторному лікуванні. Лікарь ОСОБА_6 надав бабі довідки, які ОСОБА_4 , разом з апеляційною скаргою, яку склав йому адвокат, подав до канцелярії Тернівського районного суду м. Кривого Рогу. Точні дати він не пам`ятає, однак вказує, що він дійсно хворів у ті дні, які зазначені у довідках, які він подав разом з апеляційною скаргою. Оскільки пам`ятає, що ходив до №8 лікарні, за місцем прописки, до терапевта - лікаря Бесіди на прийом. Взяв картку та пішов до лікаря, в кабінет який розташований на першому поверсі. Лікар його оглянув, здійснив запис до картки. Після прийому лікаря довідки не отримував.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , вказала, що є бабою та опікуном ОСОБА_4 , який проживав з нею. Точної дати не пам`ятає, ОСОБА_4 повідомив, що йому замінили іспитовий строк, на реальне позбавлення волі, у зв`язку із неявкою на реєстрацію у встановлені дні без поважних причин. Однак вона пам`ятала, що він не з`явився на реєстрацію двічі у зв`язку з тим, що хворів, а один раз, оскільки помер його родич і він був на похоронах. Вона взяла його амбулаторну картку, яка була дома і побачила, що у картці є відповідні записи про хворобу, які були здійснені лікарем Бесідою. Вона зателефонувала в реєстратуру лікарні, щоб дізнатися коли приймає лікар, щоб останній на підставі своїх записів, здійснених у амбулаторній картці ОСОБА_4 видав відповідні довідки. Однак їй повідомили, що лікар вже не працює у лікарні. Дізнавшись телефон ОСОБА_6 , вона домовилася з ним про зустріч, взявши амбулаторну картку ОСОБА_4 . Під час зустрічі, ОСОБА_6 повідомив, що він вже не працює лікарем, а тому не може надати довідки, однак в подальшому вона передала йому амбулаторні картки, на підставі якої ОСОБА_6 написав і на наступний день надав їй довідки. Взявши дві довідки, вона поїхала до адвоката, який склав їй апеляційну скаргу. Забравши апеляційну скаргу, вона поїхала додому, де передала ОСОБА_4 апеляційну скаргу та долучені до неї додатки, зокрема дві довідки про перебування ОСОБА_4 на лікуванні. Апеляційну скаргу та долучені документи, ОСОБА_4 повіз до суду, де їх здав до канцелярії. Які саме додатки були долучені до апеляційної скарги, вона особисто повідомила ОСОБА_4 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 вказав, що точної дати не пам`ятає, до нього звернулась баба ОСОБА_4 , щоб він надав довідки що ОСОБА_4 хворів. Вони зустрілися у нього вдома і вона показала йому амбулаторну картку, де були записи про хвороби, здійснені ним особисто. Він надав довідки, які були написані ним власноручно в довільній формі, під особистим підписом та скріплені особистою печаткою, про те що ОСОБА_4 хворів. За які дати не пам`ятає. Прийом ОСОБА_4 він здійснював в кабінеті лікарні, амбулаторна картка була, оскільки прийом здійснюється з обов`язковою її наявністю. Які саме діагнози не пам`ятає. З ОСОБА_4 про довідки, питання не обговорювали.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказала, що ОСОБА_4 не знає. Пояснила, яким чином здійснюється прийом пацієнтів. Медична картка зберігається в реєстратурі. Коли пацієнт звертається на прийому, він звертається на реєстратури, де реєстратор знаходить амбулаторну картку хворого і передає її лікарю. Бувають випадки, коли медичні картки надаються в руки пацієнта та наявність декількох карток.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 вказав, що ОСОБА_4 перебував під контролем КВІ, оскільки на останнього було покладено обов`язки за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.09.2013р. Під час перебування на обліку ОСОБА_4 неодноразово порушував покладені на нього обов`язки, не з`являвся на реєстрацію без поважних причин, внаслідок чого КВІ подало до суду подання про заміну іспитового строку на реальне позбавлення волі. Під час розгляду клопотання ОСОБА_4 визнав свою провину та погодився з ним, судом по кожній неявці задавалися питання, на які останній пояснював, що безвідповідально віднісся до вироку суду та покладених на нього обов`язків, оправдуючих документів не має. В подальшому з апеляційного суду до нього надійшла апеляційна скарга з додатками, подана ОСОБА_4 . У даних додатках він побачив, що у дні неявки для реєстрації без поважних причин, з`явилися довідки про перебування ОСОБА_4 на лікарняному. В цей же день він зробив запити до лікарні, а саме 19.04.2018р., на який отримав відповідь за підписом головного лікаря про те, що ОСОБА_4 до лікарні не звертався. Внаслідок чого він подав заяву до органів поліції про наявність в діях ОСОБА_4 ознак злочину. У дні неявки, ОСОБА_4 давав письмові пояснення про відсутність довідок, а під час апеляційного розгляду довідки з`явилися. Вказані справки надійшли до апеляційного суду. ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію 05.05.14р., 19.02.2015р., 24.12.2015р. Пояснення за дні неявки на 19.02.2015р. та на 24.12.2015р. ОСОБА_4 , відбирав ОСОБА_10 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 вказав, що він здійснював контроль за виконанням вироку суду ОСОБА_4 , на якого було покладено обов`язки. Останній допустив порушення, а саме не явки без поважних причин у визначені дні для КВІ, внаслідок чого йому було замінено іспитовий строк, реальним позбавленням волі. Точні дати, в які ОСОБА_4 не з`явився, він не пам`ятає. Коли ОСОБА_4 не з`являвся на реєстрацію до КВІ, останній писав письмові пояснення. В тих випадках коли ОСОБА_4 не надав підтверджуючих документів про поважність неявки в дні реєстрації, він пояснював, що безвідповідально відносився до покладених на нього обов`язків. У судових засіданнях під час вирішення питання про заміну іспитового строку на реальне позбавлення волі, в суді першої інстанції, він не пам`ятає, що пояснював ОСОБА_4 , чому він не з`являвся на реєстрацію, повідомляв що хворів.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 вказала, що ОСОБА_4 вона не знає особисто, двічі давала відповіді на запит по його амбулаторній картці. Пояснила порядок прийому амбулаторних хворих. Бувають випадки коли у особи декілька амбулаторних карток, також лікарі особисто можуть видати довідку про звернення особи до лікаря. Така довідка має містити особисту печатку лікаря, штамп амбулаторії та трикутну печатку амбулаторії. Пояснила порядок отримання цих довідок. Вказала, що медичні картки амбулаторного хворого повинні зберігатися в реєстратурі амбулаторії, однак можуть зберігатися і у особи, також може бути і дві такі картки.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 вказала, що ОСОБА_4 вона не знає. ЇЇ допитував слідчий щодо довідок виданих лікарем ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про перебування останнього на амбулаторному лікуванні за 19.02.15р., 08.10.15р. та 24.12.15р. Однак документацією лікарні не підтверджено, що ОСОБА_4 у ці дати звертався до лікарні. Пояснила, що довідки можуть бути видані лікарем в довільній формі про те, що хворий знаходився на лікуванні.
Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, надано в розпорядження суду виключно наступні документи:
Копія постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 26.12.2013р., згідно якої зобов`язано засудженого ОСОБА_4 з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції Тернівського районі і призначено йому день явки кожен І, ІІ, ІІІ, ІV, четвер кожного місяця 10-00 год до 19-00 год.
Копія листа №747 КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Криворізької міської ради, за підписом головного лікаря, у якому вказано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звертався за медичною допомогою: з 16.09.2014р. по 22.09.2014р. діагноз ГРВЗ; з 17.10.2014р. по 04.11.2014р. діагноз: ГРВЗ, гострий ларінготрахеіт; з 12.08.2015р. по 17.08.2015р. діагноз: гострий отит. Більше згідно медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_4 за медичною допомогою не звертався.
Копія листа від 29.04.2016 №821 КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Криворізької міської ради, за підписом головного лікаря, у якому вказано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.08.2014р. згідно записів в журналі амбулаторного прийому (форма 074/о) лікаря ЗПСЛ ОСОБА_13 . Маковцева звертався на прийом до лікаря, але запис в амбулаторній карті хворого (форма 025/о) відсутній. 19.02.2015, 08.10.2015, 24.12.2015р. до КУ «ЦПМСД №2» ОСОБА_4 не звертався. Згідно амбулаторної карти хворого ОСОБА_4 перебував на амбулаторному лікуванні в КУ «ЦПМСД №2» амбулаторія ЗПСМ № 2 з 16.09.2014 по 22.09.2014 діагноз: ГРВІ, з 17.10.2014 по 04.11.2014 Діагноз: ГРВІ. Гострий ларинготрахеїт, з 12.08.2015 по 17.08.2015 Діагноз: Гострий правобічний отит.
Копія наказу КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Криворізької міської ради від 20.02.2012 №14п, про прийняття на роботу ОСОБА_6 з 20.02.2012р.
Копія наказу КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Криворізької міської ради від 22.01.2016 №10к, про порушення трудової дисципліни лікарем ЗПСЛ ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_6 , лікаря загальної практики-сімейного лікаря амбулаторії загальної практики-сімейної медицини №2, звільнено 22.01.2016р. за прогули.
Копія листа від 06.05.2016 №858 КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Криворізької міської ради, у якому вказано, що статистичні талони за 2014 рік не можуть бути надані оскільки зберігаються лише один рік, за вказані дати 2015 року статистичні талони лікарів ЗПСЛ ОСОБА_14 та ОСОБА_6 в інформаціно-аналітичному відділі КУ «ЦПМСД №2» відсутні.
Копія протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 29.04.2016р. та опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду, під час якого було вилучені журнал реєстрації амбулаторних хворих лікарів ОСОБА_14 та ОСОБА_6 медична картка амбулаторно хворого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Копія медичної карти амбулаторного хворого № б/н ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 21 арк.

Копія протоколу тимчасового доступу речей і документів від 04.05.2016р. опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду, під час якого було вилучені: справка ОСОБА_4 1994 р.н. (оригінал) від 14.08.2014р., оригінал довідки №438 ОСОБА_4 1994 від 04.11.2014, оригінал справки ОСОБА_4 . 1994 за період з 12.08.15 по 20.08.15. завірена копія довідки ОСОБА_4 від 12.10.15р., оригінал пояснення ОСОБА_4 від 26.02.2015р., оригінал пояснення ОСОБА_4 від 06.01.2016р.
Копія письмових пояснень ОСОБА_4 від 26.02.2015р., у яких останній вказує, що не з`явився на реєстрацію 19.02.2015р. по причині того, що він отримав пошкодження ноги і не міг пересуватися, за медичною допомогою не звертався. Оправдуючих документів не має.
Копія письмових пояснень ОСОБА_4 від 06.01.2016р., у яких останній вказує, що не з`явився на реєстрацію 24.12.2015р. з причин того, що безвідповідально віднісся до вироку суду та покладених нього обов`язків.
Копія протоколу тимчасового доступу речей і документів від 01.06.2016р. опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду, під час якого було вилучені: копія медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_4 17.12.1997 на 9 арк; довідка видана ОСОБА_4 20.02.2015р. оригінал на 1 арк; оригінал довідки виданої ОСОБА_4 25.12.2015р. на 1 арк; копія паспорту ОСОБА_4 на 1 арк.
Копія медичної карти амбулаторного хворого № б/н ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 10 арк., в якій міститься записи від 16.02.15, від 20.02.15 вилікувався, від 21.02.15, від 25.12.2015 вилікувався, дана довідка з 21.12 по. 25.12.15р.

Копія довідки від 25.12.2015р. підписаної ОСОБА_6 та скріплена особистою печаткою лікаря ОСОБА_6 , про те, що ОСОБА_15 1994р.н. з 21.12.15 по 25.12.15 знаходився на лікуванні у терапевта с Д/з ОРВИ, працездатний з 26.12.2015р.
Копія довідки від 20.02.2015р. підписаної ОСОБА_6 та скріплена особистою печаткою лікаря ОСОБА_6 , про те, що ОСОБА_15 1994р. знаходився на амбулаторному лікуванні у терапевта з Д/з ОРВИ з 16.02.2015 по 20.02.2015, працездатний з 21.02.2015р.
Копія листа від 13.06.2016 №1224 КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Криворізької міської ради, у якому вказано, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 до КУ «ЦПМСД №2» з заявою про втрату амбулаторної картки не звертався.
Ухвала Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.09.2016р., яка набрала законної сили 13.10.2016р., згідно якої скасовано засудження з іспитовим строком і направлено ОСОБА_4 до кримінально-виконавчої установи для відбування призначеного покарання згідно вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.09.2013р. за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. В мотивувальній частині ухвали вказано, що: матеріали справи мають довідки лікаря ОСОБА_6 про хворобу на ОРВИ ОСОБА_4 в лютому 2015 р. та з 21.12.2015р. по 25.12.2015р., а також оригінал медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_4 . Але з довідок «ЦПМСД №2» Криворізької міської ради, та наказу від 22.01.2016р. лікар ОСОБА_6 звільнений з лікувального закладу 22.01.2016р., та не мав повноважень на видачу ОСОБА_7 довідок в березні 2016р. Довідками «ЦПМСД №2» від 29.04.2016р. та 13.06.2016р. підтверджується, що 19.02.2015р. та 24.12.2015р. ОСОБА_4 не звертався за медичною допомогою до вказаного лікувального закладу, що підтверджується матеріалами його амбулаторної картки, вказана картка не втрачалась, та мається в лікарні в єдиному екземплярі. Таким чином встановлено, що довідки про хвороби видані не лікарем, на підставі амбулаторної картки заведеної поза лікувальним закладом.
Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст.91 КПК України: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, та інші обставини кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням тощо та давали б підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України.
Приміткою до ст. 358 КК України визначено, що під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правовстановчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
Постанова Верховного Суду України від 09.07.2015 у своїх висновках, які є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить відповідну норму права, а висновки щодо застосування норма права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права ст.13 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», зазначає, що при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями:
- документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її професійної та службової компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами;
- зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у виді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.
Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.
Судом встановлено, що медичні довідки від 20.02.2015р. та 25.12.2015р., які були написані, скріплені власним підписом та власною печаткою, лікарем ОСОБА_6 , останній надав ОСОБА_7 в березні 2016р.
Однак медичні довідки від 25.12.2015р. та від 20.02.2015р., надані лікарем ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про перебування ОСОБА_4 на амбулаторному лікуванні у терапевта в період часу з 16.02.2015р. по 20.02.2015р. та з 21.12.2015р. по 25.12.2015 р., не встановленого зразку, без будь-яких реквізитів лікувального закладу, виготовлена не на офіційному бланку, взагалі не передбачена жодним документом (наказом) Міністерства охорони здоров`я та не значиться у наказах МОЗ і не віднесено до переліку медичної облікової документації, що використовується в стаціонарах та поліклініках (амбулаторіях) наказ МОЗ України від 29.12.2000 №369 та наказ МОЗ України від 14.02.2012 року 110. Вказані довідки були написані та підписані ОСОБА_6 та скріплені особистою печаткою лікаря ОСОБА_6 .
Отже, вказані довідки не спричиняють і не здатні спричинити будь-яких наслідків правового характеру, і з їх змісту не випливає будь яких зобов`язальних дій для третіх сторін.
Відповідно до п.19 постанови пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» слідує, що «згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом.
Жодний з допитаних свідків у судовому засіданні суду не довів та не підтвердив, що ОСОБА_4 не відвідував медичний заклад та його не обстежували в оглядовій кімнаті, а також останній особисто отримав медичні довідки та використав 21.04.2016р. під час судового засідання в апеляційному суді Дніпропетровської області. Окрім того, судом встановлено, що вказані медичні довідки були отримані ОСОБА_7 , бабою обвинуваченого у ОСОБА_6 .
Також, допитаний у судовому засіданні лікар ОСОБА_6 підтвердив, що ОСОБА_4 у лютому 2015 року та у грудні 2015 року звертався до нього з приводу хвороби, що також ним було зафіксовано у амбулаторній картці ОСОБА_4 .
Хоча свідок ОСОБА_7 , є рідною бабою обвинуваченого, а тому її показання можуть бути надані в інтересах ОСОБА_4 , з метою уникнення останнім покарання, однак її показання не спростовані будь-якими доказами зі сторони обвинувачення.
Крім того, жодним доказом не підтверджено, що ОСОБА_4 було відомо «завідомо», «заздалегідь» що довідка не встановленої форми, зразку, а також те, що останній звертався до ОСОБА_6 з метою отримання підробленої довідки, адже останній заперечив факт їх незаконної домовленості в суді, зокрема вказані довідки були отримані ОСОБА_7 у ОСОБА_6 , на підставі записів зроблених в амбулаторній картці хворого ОСОБА_4 .
Доказів того, що ОСОБА_6 підробив вказані довідки та надав ОСОБА_4 , з метою використання останнім їх з метою уникнення скасування засудження з іспитовим строком, стороною обвинувачення суду не надано.
У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому, згідно з вимогами ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
З згідно з правилами ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора. Тобто, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Злочин, передбачений ч.4 ст.358 КК України з суб`єктивної сторони характеризується обов`язково прямим умислом обвинуваченого до вчиненого.
З об`єктивної сторони використання полягає у наданні підробленого документа підприємствам, установам або організаціям незалежно від форми власності (документ передається уповноваженим особам) або в пред`явленні їх.
Суд вважає, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу, підтверджуючого причетність обвинуваченого до вчинення злочину передбаченого ч.4 ст. 358 КК України з доведенням його повного, закінченого складу, саме відсутністю таких доказів стосовно ОСОБА_4 в частині того, що саме він, діючи з прямим умислом, використав 21.04.2016р. під час судового засідання в апеляційному суді Дніпропетровської області, отримані від лікаря ОСОБА_6 довідки від 20.02.2015р. та від 25.12.2015р., про перебування на амбулаторному лікуванні у терапевта в період часу з 16.02.2015р. по 20.02.2015р. та з 21.12.2015р. по 25.12.2015р., достовірно знаючи про те, що вказані медичні документи видано та оформлено без дотримання встановленим чинним законодавством України процедури, на його прохання, з метою використання у власних цілях та уникнення відповідальності за пропуски днів явок на реєстрацію в кримінально-виконавчій інспекції, що полягало у скасуванні іспитового строку та направленні засудженого до місць відбування покарання строком на 5 років за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.09.2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 .

Як вже зазначалось, що ні лікар ОСОБА_6 не підтвердив того, що він видав довідку особисто ОСОБА_4 , ні іншими свідками не підтверджено, що медичні довідки були надані особисто ОСОБА_4 , окрім того судом встановлено, що вказані довідки були отримані ОСОБА_7 .
Суд вважає, що стороною обвинувачення взагалі не надано доказів того, що довідки від 20.02.2015р. та від 25.12.2015р. видані лікарем ОСОБА_6 , є підроблені.
Будь-яких інших доказів у підтвердження обставин які підлягають доказування по вказаному кримінальному провадженні, у відповідності до ст.91 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Судом у порядку ч.6 ст.22 КПК України було створено належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, однак сторона обвинувачення довести провину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину належними та допустимими доказами не змогла, своїми правами на зміну чи відмову від обвинувачення не скористалася.
Розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Європейський Суд з прав людини у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п.146) встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
Європейський Суд у своєму рішенні «Капо проти Бельгії» від 13.01.2005р. відзначає, що у кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом у світлі пункту 2 ст.6 Конвенції, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.
Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Згідно з ст.368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.
Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 91, 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.
З огляду на викладене, ОСОБА_4 у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, необхідно визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та виправдати.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Речові докази: копія медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 9 аркушах, що зберігаються в матеріалах справи, залишити зберігати в справі; журнал амбулаторного прийому сімейним лікарем ОСОБА_6 розпочатого 26.10.2015р. закінчений 11.12.2015р; журнал амбулаторного прийому сімейного лікаря ОСОБА_6 розпочатий 02.09.2015 р. закінчений 19.01.2016р; зошит загальний, який зі слів ОСОБА_16 є журналом амбулаторного прийому сімейного лікаря ОСОБА_6 розпочатий 12.12.2015 року закінчений 20.01.2016; журнал прийому лікаря ОСОБА_17 початий 12.10.2013р. закінчений 13.09.2014р; журнал амбулаторного прийому лікаря ЗПСМ ОСОБА_6 початий 01.10.2014р. закінчений 17.08.2015р.; журнал амбулаторного прийому лікаря ЗПСМ ОСОБА_14 початий 16.09.2014р. закінчений 24.01.2015р.; журнал прийому лікаря ОСОБА_14 початий 02.04.2015р. закінчений 29.09.2015р., що передані на зберігання до камери схову речових доказів Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, повернути КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Криворізької міської ради.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя: