У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 3 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області заяву ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, -

В С Т А Н О В И В:

27.03.2018 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку. В своїй заяві ОСОБА_4 посилається на те, що 16.07.2015 року він був засуджений Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 2 КК України до покарання у вигляді 5 місяців 21 дню арешту, однак відповідно до ст. 80 КК України строк давності виконання вироку сплив, тому просить суд звільнити його з-під варти.

Заявник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, просив її задовольнити, пояснив, що затримали його 11 січня 2018 року, у розшуку він не був, в 2015 році він уїхав до батька в м. Запоріжжя де жив там постійно.

Захисник ОСОБА_5 підтримав заяву ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, оскільки останній знав, що відносно нього є обвинувальний вирок, ухилявся від виконання вироку суду, змінив місце проживання, знаходився у розшуку та до закінчення строків давності виконання вироку вчинив інший злочин середньої тяжкості.

Заслухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_4 , засуджений вироком від 16 липня 2015 року Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 2 Кримінального Кодексу України до покарання у вигляді 5 місяців 21 дню арешту.

В цей же день ОСОБА_4 отримав копію вироку, про що свідчить відповідна розписка.

Вирок набув законної сили 18.08.2015 року та 20.08.2015 року був направлений до Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області для виконання в частині затримання та направлення до Артемівського слідчого ізолятора УДПТСУ в Донецькій області.

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2017 року ОСОБА_4 був засуджений за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 6 місяців арешту за злочин, який ОСОБА_4 вчинив 22 січня 2017 року.

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2017 року ОСОБА_4 був засуджений за ст.ст. 185 ч. 1, 2, 70 ч. 4 КК України до покарання у вигляді 2 років 1 дня позбавлення волі.

Відповідно до довідки про звільнення, ОСОБА_4 був звільнений з установи виконання покарань Державної кримінально-виконавчої служби 11 січня 2018 року.

Згідно з листом Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 19.04.2018 року, з метою виконання вироку суду від 16.07.2015 року, оскільки ОСОБА_4 за місцем мешкання був відсутнім, ВКП було заведено ОРС категорії «Розшук» від 17.11.2017 року та оголошено ОСОБА_4 у розшук. 11.01.2018 року місце знаходження ОСОБА_4 було встановлено у м. Бердянську, після чого останній був затриманий та на підставі вироку суду від 16.07.2015 року поміщений до ІТТ.

Як зазначено у п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Проаналізувавши обставини справи, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_4 знав, що відносно нього є обвинувальний вирок який він не оскаржував, ухилявся від виконання вироку суду змінивши місце проживання, та з дня набуття чинності 18 серпня 2015 року вироку суду до закінчення дворічного строку давності виконання вироку вчинив 22 січня 2017 року у м. Запоріжжя інший злочин середньої тяжкості, суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1