Справа № 182/2679/18
Провадження № 1-кс/0182/932/2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.06.2018 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2016 за № 0000690 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської обл., громадянина України, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , не працює, із освітою середньо-технічною, розлучений, раніше не судимий,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

17.04.2018 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2016 за № 0000690 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений слідством час та спосіб умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно придбав гранату Ф-1, яку у подальшому зберігав при собі.
25.02.2016 приблизно о 10.00 год. ОСОБА_5 незаконно умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, зберігаючи при собі, приніс корпус гранати Ф-1, укомплектований запалом типу УЗРГМ до території СП Нікопольське моторовагонне депо, розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Завокзальна, 2-А, де працює його колишня дружина - ОСОБА_8 , де у нього виникла бійка з ОСОБА_9 , в ході якої з правої кишені дублянки ОСОБА_5 , випав корпус гранати Ф-1, тобто предмет, який згідно висновку експерта № 28/5.2-80 від 24.05.2016, є спорядженим корпусом ручної осколкової, оборонної фанати «Ф-1», який відноситься до категорії вибухових речовин, виготовлений промисловим способом, який споряджається бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності «Тротил» масою близько 50-56 г, який був укомплектований запалом типу УЗРГМ, виготовленим промисловим способом та відноситься до категорії боєприпасів. Корпус гранати Ф-1 та запал УЗРГМ безперешкодно з`єднуються між собою і таким чином утворюють собою ручну осколкову, оборонну гранату Ф-1. Згідно висновку експерта № 35/5.2-178 від 27.04.2017 корпус гранати «Ф-1» та запал до гранати - придатні для здійснення вибуху.
Крім того, 25.02.2016 приблизно о 10:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою з`ясування особистих неприязних стосунків, прийшов до території СП «Нікопольське моторовагонне депо», розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Завокзальна, 2-А, де працює його колишня дружина ОСОБА_8 , де у нього виник конфлікт зі співмешканцем ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , який в подальшому переріс в бійку. В ході бійки на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин з метою залякування, ОСОБА_5 дістав з правого рукава своєї дублянки ніж, який згідно висновку експерта № 9/4.5-361 від 22.06.2016, холодною зброєю не являється, виготовлений саморобним способом за типом ножів туристичних та є різновидом господарсько-побутових ножів, умисно, з мотивів особистої неприязні, що склалася на ґрунті ревнощів, демонструючи ніж в руці, почав здійснювати наступальні рухи в сторону ОСОБА_9 , продовжуючи тримати ніж у витягнутій до ОСОБА_9 правій руці та розмахуючи ним в бік останнього, при цьому почав неодноразово висловлювати погрози вбивством ОСОБА_9 , що давали реальні підстави останньому побоюватися здійсненню цієї погрози, внаслідок чого ОСОБА_9 постійно відходив від ОСОБА_5 з метою убезпечення себе від реалізації цих погроз.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, носіння бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу та за ч. 1 ст. 129 КК України - погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 на виклики слідчого не з`являвся та його місце знаходження не було встановлено, 06.04.2018 повідомлення про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень було направлено ОСОБА_5 за місцем його мешкання поштою та вручено голові квартального комітету.
В клопотанні зазначено, що, оскільки ОСОБА_5 вчинив умисні злочини, один з яких є тяжкий, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 7-ми років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду; є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого. Інші більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цим ризикам, оскільки у разі застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту ОСОБА_5 може впливати на свідків, потерпілого, також може покинути своє місце проживання. Під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу його на поруки, він не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжних заходів у вигляді застави та домашнього арешту. Враховуючи ці обставини, а також те, що ОСОБА_5 за місцем реєстрації не проживає, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. При цьому просить врахувати, що підозрюваний переховувався від досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у розшук. Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду від 17.04.2018 дано дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .
Підозрюваний ОСОБА_5 проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечує, оскільки він не вчиняв ці злочини, крім того, він не переховувався від слідства. Після подій 25.02.2016 його опитували працівники поліції, але підозру йому ніхто не висував, запобіжний захід не обирався. Приблизно у липні 2016 р. він внаслідок скрутного матеріального положення поїхав на заробітки до РФ. При цьому він підтримував зв`язок з батьками, періодично приїздив в м. Нікополь. Ніяких викликів до слідчого, прокурора він не отримував. Вже у 2018 р. мати йому повідомила, що він начебто перебуває у розшуку. Він зв`язався зі своїм адвокатом та, дізнавшись, що він дійсно перебуває у розшуку й судом надано дозвіл на його затримання, він звільнився і повернувся в м. Нікополь, після чого добровільно з`явився до суду та слідчого. Оскільки він ніколи не ухилявся від слідства, ніколи не впливав на свідків, потерпілого, просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Захисник підозрюваного підтримав його позицію та також просив відмовити у задоволенні клопотання.
Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, слід врахувати позицію ЄСПЛ, яку він неодноразово висловлював у різних рішеннях (наприклад «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.07.2011 та інших), відповідно до якої «термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Тим більш, що відповідно до практики ЄСПЛ факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
На думку слідчого судді, в наданих матеріалах наявні докази, які підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України на початковому рівні, а саме покази свідків, потерпілого, протокол огляду місця події, протоколи проведення слідчого експерименту, висновки експертиз.
Також слідчий суддя вважає, що існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних злочинів, один з яких є тяжкий, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 7-ми років.
Доказів існування ризиків того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілого суду не надано.
Разом з тим, вважаю, що докази того, що ОСОБА_5 фактично переховувався від слідства, у матеріалах відсутні. Доказів, що ОСОБА_5 викликався слідчим, але не з`явився на виклик, до клопотання не додано. Як свідчать надані матеріали, ОСОБА_5 був опитаний тільки 25.02.2016, потім слідчі дії практично не проводилися і лише 06.04.2018 оголошено йому підозру, яку він не отримував, вона була вручена голові квартального комітету. Як свідчать надані підозрюваним документи, він на підставі трудового договору з 26.12.2017 офіційно працював в ТОВ «Виия» в м. Москва.
Також необхідно врахувати, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , де проживає також його мати, яка хворіє й потребує матеріальної та фізичної допомоги). За місцем проживання він характеризується позитивно. Раніше ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягався.
Тому слідчий суддя вважає, що прокурором недостатньо доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів недостатньо для запобігання наявному ризику, враховуючи обставини кримінальних правопорушень, положення ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, на думку слідчого судді, не зможуть в повній мірі запобігти наявним ризикам.
Також слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. 1), 2), 3), 4) ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2016 за № 0000690 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому у період часу з 20-00 год. до 06-00 год. наступної доби залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;
- не відлучатися з м. Нікополя, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками, визначеними слідчим, без його дозволу.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл..
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці та не більше строку досудового розслідування, тобто до 07.08.2018 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1