печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України молодший радник юстиції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002266 від 17.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Маневичі Маневицького району Волинської області, громадянину України, що проживає за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього наступних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду на визначений час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні №0002266, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; не відвідувати колишнє місце роботи, а саме приміщення СУ ФР Києво-Святошинського ОДПІ ГУ ДФС у Київській області за адресою: м. Київ, вул. Литвиненко-Вольгемут, 3-А.

Клопотання підтримано прокурором ОСОБА_3 під час його розгляду та обґрунтовано наступним. Департаментом з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002266 від 17.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що положенням про Державну фіскальну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 236 від 21 травня 2014 року (далі - Положення) передбачено, що Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Відповідно до п. 2 зазначеного Положення ДФС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Одним із основних завдань ДФС є реалізація державної податкової політики та політики у сфері державної митної справи, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів, митних та інших платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, державної політики з адміністрування єдиного внеску, а також боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів.

ДФС відповідно до покладених на неї завдань отримує і реєструє заяви, повідомлення та іншу інформацію про кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері, приймає щодо них передбачені законом рішення; виявляє кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування, митній та бюджетній сферах, а також встановлює місцезнаходження платників податків, опитує їх засновників, посадових осіб; провадить відповідно до закону оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, а також вживає заходів до відшкодування завданих державі збитків; здійснює розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні правопорушення у сфері оподаткування, митній та бюджетній сферах; вживає заходів для виявлення, аналізу та перевірки фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, тощо.

Відповідно до статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 38 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) слідчі підрозділи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, є органами досудового розслідування.

Статтею З КПК України передбачено, що слідчий це службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, та уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» органи державної податкової служби віднесено до правоохоронних органів, а ч. 2 цієї статті передбачає, що працівники таких органів і установ є працівниками правоохоронного органу.

Статтею 18 Кримінального кодексу України передбачено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Отже, зважаючи на обсяг своїх владних повноважень, визначених Конституцією України, Кримінальним процесуальним кодексом України, законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», Положенням про Державну Фіскальну службу, ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення (злочину) був службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Наказом № 87-0 від 20.02.2015 ОСОБА_4 призначено на посаду старшого слідчого першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ Києво- Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області.

Наказом № 212-0 від 10.05.2016 ОСОБА_4 призначено на посаду слідчого другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Києво- Святошинської об`єднаної ДПІ Головного управління ДФС у Київській області.

Встановлено, що слідчим управлінням Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області за процесуального керівництва Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000067 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 212 КК України.

04.07.2017, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_13 , який є співзасновником ТОВ «Систем Ессетс Менеджмент», стало відомо про спробу накладення арешту на рахунки ряду підприємств, до яких він має відношення.

Для з`ясування вказаних обставин 05.07.2017, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 прибув до Києво-Святошинської прокуратури, де прокурор ОСОБА_10 повідомила, що йому потрібно готуватися до допиту та ряду інших слідчих дій та вказала на необхідність зв`язатися зі слідчим СУ ФР ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_4 .

Після спілкування по телефону ОСОБА_6 прибув до ОСОБА_4 , який його допитав. Після проведеного допиту, точний час та дата на даний час досудовим розслідуванням не встановлена, у ОСОБА_4 виник умисел на отримання неправомірної грошової винагороди від ОСОБА_13 , у зв`язку з чим ОСОБА_4 натякнув ОСОБА_13 на можливість «вирішення питання» у кримінальному провадженні за грошову винагороду, суму якої він повинен узгодити із начальником слідчого управління ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_9 .

Крім того, під час однієї із зустрічей, точний час та дата досудовим розслідуванням на даний час не встановлено, ОСОБА_4 показав ОСОБА_6 ухвалу слідчого судді про арешт рахунків одного із підприємств та попросив відмітити в ній ті підприємства, з якими пов`язаний ОСОБА_6 що останній і зробив, вказавши на ТОВ «Систем Ессетс Менеджмент», в якому він є співзасновником, та ТОВ «ЦРЗ», ТОВ «ТД «Фуд Трейд Лоджистік», ТОВ «ФестДрім», ТОВ «Тайм Траст», ТОВ «Вотан-Прайд», які він представляє за довіреністю.

Під час подальших неодноразових зустрічей ОСОБА_4 зазначав, що у підприємств, пов`язаних із ОСОБА_6 , можуть виникнути проблеми під час ведення господарської діяльності аж до повної зупинки у зв`язку із розірванням договору про визнання електронного підпису ТОВ «Систем Ессетс Менеджмент». Крім того, ОСОБА_4 повторно повідомив ОСОБА_6 у завуальованій формі про можливість уникнення виклику директорів зазначених підприємств на допити, проведення обшуків на вказаних підприємствах та інших слідчих дій у випадку надання йому грошових коштів.

Під час зустрічі 14.08.2017, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_13 що чекає відповіді від керівництва щодо можливості та варіантів вирішення питань у вказаному кримінальному провадженні.

Під час зустрічі, яка відбулась приблизно о 10 годині 08.09.2017, точніше час на досудовим розслідуванням не встановлено, біля супермаркету «АТБ» по бульвару Кольцова, 14, ОСОБА_4 передав ОСОБА_6 аркуш паперу, на якому було написано 20, натякнувши на необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 20 тис. доларів США, а також повідомив, що чекає підвищення по службі, однак запевнив, що і надалі досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000067 здійснюватиме саме він. Також він повідомив, що у випадку передачі йому обумовленої грошової суми він не буде викликати на допити директорів підприємств, натомість надасть ОСОБА_6 в електронному вигляді готові протоколи допитів, щоб останній передав їх директорам для перевірки показань та підписання. Також сказав, що передасть ОСОБА_6 ухвали суду для виконання, однак не уточнив, які саме ухвали.

Разом з тим, під час зустрічі 13.09.2017, точного часу на даний момент досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 повторно вказав ОСОБА_6 , щоб останній передав раніше обумовлені грошові кошти в сумі 20000(двадцять тисяч) доларів США. Механізм передачі грошових коштів ОСОБА_14 повинен був повідомити пізніше.

20.09.2017, приблизно о 12 годині, на виконання попередніх домовленостей, ОСОБА_6 прибув до службового кабінету №8, яким користується ОСОБА_4 та який розташований в адміністративній будівлі СУ ФР Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області за адресою місто Київ, вулиця Литвиненко-Вольгемут, За, в якому останній після спілкування повідомив ОСОБА_6 , щоб той приніс грошові кошти в кабінет до нього.

Так на виконання вказаної вказівки, приблизно о 12 годині 45 хвилин, ОСОБА_6 взяв грошові кошти, які були в пакеті чорного кольору та який знаходився в його автомобілі, поклав даний пакет в дорожню сумку та зайшов до ОСОБА_4 в його службовий кабінеті №8, який розташований на другому поверсі приміщення СУ ФР Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Литвиненко- Вольгемут, За. Зайшовши в кабінет ОСОБА_6 сів на стілець, а ОСОБА_4 в свою чергу привідкрив дверцята тумбочки, яка знаходилась в його службовому кабінеті біля сейфу та сказав покласти грошові кошти туди. ОСОБА_6 дістав з своєї дорожньої сумки пакет з грошима та поклав його в місце на яке вказав ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_4 сказав "раз поки ніхто не забіг в кабінет значить все нормально" і запропонував допитати ОСОБА_6 як співвласника компанії ТОВ «Систем Ессетс Менеджмент». Після формального допиту останнього, ОСОБА_4 роздрукував 5 повісток про виклик директорів компаній та сказав написати йому електронну адресу на яку він зможе направити протоколи допиту директорів. Також ОСОБА_4 попросив щоб підписи директорів підприємств були оригінальними.

В подальшому, після того, як ОСОБА_6 покинув приміщення СУ ФР Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, ОСОБА_4 взявши грошові кошти, отримані в якості неправомірної вигоди та ключі від службового кабінету №20, який розташований на другому поверсі приміщення СУ ФР Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Литвиненко-Вольгемут, За, переніс їх до вказаного кабінету, який закрив на ключ.

Після передачі грошових коштів ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

20.09.2017 повідомлено про підозру : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Маневичі Маневицького району Волинської області, громадянину України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , а саме про те, що він підозрюється в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.11.2017 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, 11.01.18, 07.03.2018 та 15.03.18 ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк домашнього арешту ОСОБА_4 та визначено термін дії покладених на останнього обов`язків до 13 травня 2018 року включно.

На даний час завершити досудове розслідування у строк до 20.05.2018 не представилося можливим, у зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій та обставинами, які прямо не залежать від органу досудового розслідування, та на які слідчий та прокурор вплинути не може, зокрема це пов`язано з проведенням експертизи у кримінальному провадженні.

Так, у кримінальному провадженні ще необхідно провести рід слідчих та процесуальних дій, зокрема:

- одержати висновки комп`ютерно-технічної експертизи проведення, якої здійснюється експертами Київського НДІСЕ;

- після отримання результату проведеної експертизи, з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, вирішити питання про призначення додаткових експертиз;

- провести огляд долучених до матеріалів кримінального провадження матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій;

- при необхідності за результатами отриманих результатів негласних слідчих (розшукових) дій та висновків експертиз, додатково допитати свідків та підозрюваного у кримінальному провадженні;

- після проведення допитів, в разі необхідності провести одночасні допити у кримінальному провадженні, з метою з`ясування розбіжностей в їх показаннях;

- шляхом проведення слідчих та процесуальних дій перевірити причетність інших осіб до скоєння вказаного та інших кримінальних правопорушень;

- вирішити питання про наявність в діях ОСОБА_4 ознак вищевказаного кримінального правопорушення та про повідомлення останньому про кінцеву підозру;

- вирішити питання про відкриття матеріалів кримінального провадження та складання обвинувального акту.

Заступником Генерального прокурора України ОСОБА_15 , продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 10 місяців, тобто до 20 липня 2018 року.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, повністю підтверджуються зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме

1) заявою ОСОБА_6 від 13.07.2017 про вчинення кримінального правопорушення;

2) показаннями свідка ОСОБА_13 викладеними у протоколі допиту від 17.07.2017;

3) показаннями свідка ОСОБА_6 викладеними у протоколі додаткового допиту від 12.09.2017;

4) показаннями свідка ОСОБА_6 викладеними у протоколі додаткового допиту від 20.09.2017;

5) показаннями свідка ОСОБА_7 викладеними у протоколі додаткового допиту від 21.11.2017;

6) показаннями свідка ОСОБА_7 викладеними у протоколі додаткового допиту від 20.09.2017;

7) показаннями свідка ОСОБА_8 викладеними у протоколі додаткового допиту від 20.09.2017;

8) показаннями свідка ОСОБА_8 викладеними у протоколі додаткового допиту від 20.02.2018;

9) протоколом ідентифікації і вручення грошових коштів від 20.09.2017;

10) протоколом затримання ОСОБА_4 від 20.09.2017;

- протоколами обшуку від 20.09.2017, за наслідками яких виявлено та вилучено грошові кошти та документи, які мають доказове значення у кримінальному провадженні;

- матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), яке має високий ступінь суспільної небезпеки, відповідальність за яке санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, крім того, Кримінальний кодекс України не передбачає можливості звільнення особи від відбування покарання з випробуванням у випадку засудження за корупційний злочин, що свідчить про обставини, які можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду.

Перебуваючи на посаді слідчого другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Києво- Святошинської об`єднаної ДПІ Головного управління ДФС у Київській області. ОСОБА_4 розслідувалося кримінальне провадження №0000067, яке має безпосереднє відношення до розслідування кримінального провадження в якому останньому повідомлено про підозру. Так, ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування вищевказаного провадження в ході якого проводилися слідчі дії та останньому відомо всіх осіб, які мали або мають причетність до вчиненого кримінального правопорушення. Дані особи на даний час органом досудового розслідування не встановлені та не допитані, хоча їм може бути відома особа ОСОБА_4 та інформація про хід, стан досудового розслідування, поведінку останнього під час проведення з ними слідчих дій, можливу причетність останнього до вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема вчинення аналогічних кримінальних правопорушень (злочинів), щодо невстановлених на даний час осіб. Таким чином, ОСОБА_4 може впливати на цих осіб та узгоджувати з ними показання з метою укриття вчинених кримінальних правопорушень та уникнення відповідальності за їх вчинення.

Крім того, останній, з метою зашкодити проведенню швидкого, повного та неупередженого розслідування, може незаконно впливати на осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і які будуть викликані органом досудового розслідування для надання показів; обізнаність з методами та формами роботи слідчого дає можливість ОСОБА_4 суттєво вплинути на заявника у цьому ж кримінальному провадженні, осіб які брали участь в якості понятих та колег по роботі, які на даному етапі кримінального провадження свідчення не надавали та яким може бути відомо про обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Також, стаж роботи ОСОБА_4 в правоохоронних органах, його обізнаність про форми та методи роботи органу досудового розслідування, зокрема щодо збирання доказів, враховуючи тяжкість злочину, може бути використано підозрюваним для перешкоджання проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні іншим чином.

Враховуючи конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу затриманого, існує обґрунтована підозра того, що ОСОБА_4 , з метою не викриття його у вчиненні злочину, може вчинити інші кримінальні правопорушення передбачені чинним законодавством.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлений факт знайомства ОСОБА_4 з особами, які займають керівні посади в органах державної влади, а також з іншими впливовими особами, в т.ч. посадовими особами ДФС у Київській області, СБУ та Національної поліції. Крім цього, рідний брат підозрюваного - ОСОБА_16 , працює в НАБ України.

Разом з тим, ОСОБА_4 відомі заявник та свідки у даному кримінальному провадженні, їх місце проживання та перебування, що дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 будучи усвідомленим про наявність щодо нього обгрунтованої підозри, намагатиметься тиснути на заявника та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, зміни раніше даних показань, тим самим перешкоджаючи досудовому розслідуванню.

Крім того, навіть при здачі ОСОБА_4 паспорту громадянина України для виїзду за кордон, одним із ризиків можливого його зникнення та можливість незаконного перетину ним державного кордону є відсутність контролю за частиною державного кордону на сході країни.

На наявність ризику продовження злочинної діяльності та намагання приховати докази вказує і характер вчинених ОСОБА_4 дій, а саме продуманість схеми отримання неправомірної вигоди.

Крім того, запобіжний захід у вигляді особистого забов`язання, є заходом, їло унеможливлює приховання ОСОБА_4 доказів вчиненого кримінального правопорушення (злочину).

Крім того, враховуючи інтереси досудового розслідування та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що само по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, сторона обвинувачення приходить до висновку, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності сторін, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав і законних інтересів.

При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, шоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі викладеного, враховуючи наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, для їх запобігання, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення поданого клопотання, вказуючи на те, що 13 травня 2018 року застосований до підозрюваного домашній арешт закінчив свою дію, ОСОБА_4 одружений, має батьків, має постійне місце проживання, звільнений з податкових органів в жовтні 2017 року. В свою чергу перераховані прокурором ризики є виключно його припущенням, не підтвердженими відповідними доводами. З часу повідомлення про підозру ОСОБА_4 , останній належним чином виконує покладені на нього обов`язки. При цьому здійснює пошуки роботи .

Вислухавши прокурора, підозрюваного, його захисника , дослідивши додані до клопотання матеріали, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваній особі слід виходити з наступного.

Додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень;

При цьому вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору їх доведеності , а з точки зору допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити кримінальні правопорушення за викладених обставин.

Зокрема, згідно ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень. Отже на досудовому розслідуванні встановлення обґрунтованості підозри оцінюється в сукупності наданих прокурором матеріалів та їх переконливості у тому, що підозрювана особа могла вчинити інкримінований їй злочин.

При цьому слід врахувати те, що 20.09.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру та застосовано запобіжний захід. 13 травня 2018 року обов`язки визначені слідчим суддею під час дії запобіжного заходу, в тому числі продовжені закінчили свою дію.

Стороною обвинувачення не було надано відомостей про те, що підозрюваний порушував покладені на нього зобов`язання.

Звернувшись до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу прокурор під час його розгляду не надав вагомих аргументів та доводів, підтверджених належними доказами про те, що існує реальна загроза вчинення підозрюваним дій визначених ст. 177 КПК України.

Так, виходячи з тих дій які органу досудового розслідування необхідно вчинити вбачається, що на даній стадії фактично зібрані та підлягають оцінюванню письмові докази, покази свідків, вчинення інших процесуальних дій.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Більше того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

З урахуванням встановлено, слід визнати те, що окрім обґрунтованості підозри стороною кримінального провадження не було доведено наявності хоча б одного з ризиків, визначених ст. 177 КПК України. В даному випадку посилання на саму лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовується підозрюваний, з урахуванням часу пред`явленої підозри, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177,178,184, 192-194,198 395,532,534 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора , слідчго судді або суду у кримінальному провадженні №0002266.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно.

Слідчий суддя ОСОБА_1