Справа № 314/4122/18
Провадження № 1-в/314/1261/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за подання адміністрації Державна установа «Софіївська виправна колонія (№55)» відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за національністю українець, уродженця с.Заливне, Новомиколаївського району, Запорізької області, освіта неповна середня, до засудження не працював. Мешкав за адресою: АДРЕСА_1

Раніше судимого:

1)19.03.2008 року за ст. 263ч.1, 309ч.1, 70 КК України до 2 років позбавлення волі з випробним строком 1 рік. Ухвалою від 06.11.2008 року випробний строк скасовано, до відбуття 2 роки позбавлення волі.

2)03.02.2009 року за ст. 309ч.2, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення. Звільнений 06.05.2011 року по відбуттю строку покарання.

3)24.11.2011 року за ст. 356, 263ч. 1, 70ч.1 КК України до 2 років позбавлення з випробним строком 2 роки. Ухвалою від 19.10.2012 року випробний строк скасовано, до відбуття 2 роки позбавлення волі.

4)31.01.2013 року за ст. 185ч.2, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення. Звільнений 26.06.2014 року на підставі ст.2 Закону України « Про амністію у 2014 році».

По даній справі засуджений: 16.05.2016 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 05.09.2016 року іспитовий строк скасовано, до відбуття 3 роки позбавлення волі. Знов засуджений: 17.11.2016 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 16.05.2016 року та остаточно призначити 3 роки 5 місяців позбавлення волі. Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 14.04.2014 року роз`яснено, що строк відбування покарання з 15.09.2016 року до 16.11.2016 року не враховується в строк основною покарання за вироком від 17.11.2016 року.

Початок строку: 17.11.2016 року. Кінець строку: 17.04.2020 року .

про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким,-

за участю прокурора ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло подання адміністрації Державна установа «Софіївська виправна колонія (№55)» відносно ОСОБА_3 про вирішення питання щодо заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.

Під час триманий в державній установі «Вільнянеька установа виконання покарань (№11)» з 15.09.2016 року по 06.10.2016 року, характеризувався посередньо: режим тримання не порушував. Заохочень та стягнень не мав. З 06.10.2016 року відбуває покарання у державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)». Характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав 1 стягнення накладене правами начальника колонії. Внаслідок проведених профілактичних бесід засуджений якісно змінив своє ставлення до прані. За сумлінну поведінку та ставлення до праці 6 разів заохочувався правами начальника колонії. На виробництві установи працевлаштований на ділянці по виготовленню овочевої сітки, до праці ставиться сумлінно. Згідно п.5 ст. 118 КВК України залучався без оплати праці до роботи по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених. До праці ставиться сумлінно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженними позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, ніколи їм не суперечить. Вину у скоєному злочині визнає, щиро розкаюється. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди сумлінно, виконує їх з відповідальністю. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень навичок для самостійного їх виконання. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться сумлінно та ініціативно. Вимог пожежної безпеки і безпеки праці, не порушує. За вироком суду мас позов на загальну суму 263,88 грн., який не відшкодовується через відсутність виконавчого листа в установі. Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» з 20.02.2018 року. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, та отриманням посилок та передач. На профілактичному обліку установи не перебуває.

Засуджений надав до суду заяву про розгляд подання без його участі.

Прокурор клопотання підтримав і вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, встановив наступне:

Згідно з розясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Передумовою заміни невідбутої частини покарання більш мяким згідно зі ч. 1 ст. 82 КК є фактичне відбування засудженим покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Підстава зазначеного виду заміни покарання складається з двох обов`язкових елементів: а) становлення засудженого на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК) та б) фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч. 4 ст. 82 КК).

Відповідно до ч.4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, зокрема - не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

З матеріалів поданих установою виконання покарань вбачається, що засуджений відбув більш ніж 1/2 строку покарання, що відповідає вимогам п.3 ч. 4 ст.82 КК України.

Становлення особи на шлях виправлення - це не повне виправлення засудженого, а прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Цей елемент підстави характеризується: зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Як вбачається з матеріалів наданих установою виконання покарань засуджений ОСОБА_3 став на шлях виправлення про що свідчить його поведінка та ставлення до праці.

Відповідно до ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення подання колонії про заміну засудженому ОСОБА_3 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Керуючись ст.ст. 57, 82 КК України, п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Подання адміністрації Державна установа «Софіївська виправна колонія (№55)» відносно ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - задовольнити.
Замінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідбуту частину покарання за цим вироком у вигляді позбавлення волі, що складає 1 рік 5 місяців 26 днів, більш м`яким покаранням - обмеженням волі на той же строк.

В строк, згідно ст.72 КК України зарахувати час з моменту винесення ухвали до прибуття в виправний центр з розрахунку один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі.

Переведення засудженого до виправного центру здійснювати згідно ст. 88 КВК України.

Ухвала може бути оскарженна до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

22.10.2018