АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/8907/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/341/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Хуліганство
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження № 0001975 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 07 липня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину-доньку Єлизавету, 2012 р.н., приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.296 КК України до 6 місяців арешту.
Згідно вироку, ОСОБА_7 , 28 липня 2016 року приблизно о 20 год.15 хв. проїжджав на своєму автомобілі моделі «Фіат» по Станційному в`їзду м.Харкова у бік залізничної станції «Нова Баварія», де поблизу будинку №1 розташована торгівельна точка слабоалкогольних напоїв.
Під час руху автомобіля ОСОБА_7 виконував маневр, щоб припаркуватись поблизу вказаної торгової точки та об`їхати людей, які перебували поряд, але з власної необачності допустив зіткнення свого транспортного засобу з корпусом металевого кіоску.
Надалі ОСОБА_7 зупинив автомобіль і, вийшовши із нього, використовуючи надуманий, малозначний привід, розуміючі, що перебуває у громадському місці, діючи з умислом, спрямованим на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства та загальних норм поведінки, почав безпричинно нецензурно висловлюватись на адресу раніше йому незнайомих ОСОБА_8 та його дружини ОСОБА_9 , звинувачуючи їх у тому, що це через них його автомобіль отримав пошкодження . У відповідь на це подружжя ОСОБА_10 стали просити його заспокоїтися та припинити хуліганські дії.
Однак ОСОБА_7 , не реагуючи на зауваження, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, проявляючи особливу зухвалість, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, застосовуючи насильство, навмисно наніс один удар кулаком в область обличчя ОСОБА_8 , від якого останній впав на землю. Надалі ОСОБА_7 , не задовольнившись скоєним, діючи з особливою зухвалістю та цинізмом, висловлюючись нецензурною лайкою, навмисно наніс декілька ударів руками та ногами в область тулуба ОСОБА_9 , яка зробила йому повторне зауваження з приводу хуліганських дій. Від вказаних ударів ОСОБА_9 також впала на землю. При цьому ОСОБА_7 , не дивлячись на те, що потерпілою від його дій є жінка, яка не чинить йому активного опору, наніс їй ще декілька ударів в область тулуба та паху.
Хуліганські дії ОСОБА_7 тривали близько 10 хвилин та були припинені тільки після того, як сторонні громадяни втрутилися у конфлікт та заступилися за потерпілих ОСОБА_10 .
В результаті протиправних хуліганських дій, ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження: синці у лівій навколоочній ділянці, в проекції лівого скронево-нижньощелепного суглобу;в проекції горизонтальної частини правої гілки нижньої щелепи;в область проекції правого соскоподібного відростка;садно на тлі синця у лівій виличній ділянці з переходом на лівий скат носу,які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 4296-ая/16 від 01.08.2016р.
Крім того, в результаті протиправних дій ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження: синці на лівій нозі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи №4297-Ая/16 від 29.07.2016р.
В апеляційній скарзі в редакції внесених змін прокурорпросить оскаржуваний вирок змінити та застосувати до ОСОБА_7 . Закон України «Про амністію у 2016 році», звільнивши його від відбування покарання на підставі пункту «в» ч.1 ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки він має неповнолітню доньку.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 липня 2017 року та пом`якшити призначене йому покарання, призначивши його у виді штрафу. Крім того заявив клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», та просив повністю звільнити його від відбування покарання на підставі пункту «в» ч.1 ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки він має неповнолітню доньку ОСОБА_11 , 2012 року народження.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в редакції внесених в неї змін прокурора у кримінальному провадженні та апеляцію обвинуваченого в частині застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи із наступного.

Висновок суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_7 в апеляційних скаргах не оспорюється, а тому, відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості відповідно до положень ст.12 КК України .
Судом враховані відомості про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, одружений , має на утриманні малолітню дитину, займається підприємництвом,не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра .
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Виходячи із цього, колегія суддів вважає, що суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховуючи позицію потерпілих та відсутність каяття обвинуваченого, дійшов правильного висновку, що виправлення обвинуваченого неможливо досягти без ізоляції його від суспільства, а тому правильно обрав йому покарання у виді арешту в межах санкцій , встановлених ч. 2 ст. 296 КК України.
Підстав вважати надто суворим призначене обвинуваченому покарання колегія суддів не знаходить, а тому залишає без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого .
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 подав клопотання про застосування до нього амністії та звільнення від покарання за цим вироком.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 до дня набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» вчинив кримінальне правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості,має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даних про позбавлення його батьківських прав немає, а тому він підлягає звільненню від відбування покарання за цим вироком на підставі п. «в» ст..1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

З огляду на ту обставину , що вирок судом першої інстанції був ухвалений до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» , внаслідок чого питання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання судом не вирішувалось, колегія суддів не погоджується із доводами прокурора про необхідність зміни вироку суду через незастосування судом закону, який підлягав застосуванню , а тому відмовляє в задоволенні його апеляційної скарги через відсутність підстав , встановлених ст. 409 КПК України для зміни судового рішення.

Процесуальних порушень, що тягнуть безумовне скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись: ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч.2 ст. 376 КПК України, п. «в» ст..1 Закону України «Про амністію у 2016 році» , колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
ВирокЖовтневого районного суду м.Харкова від 07 липня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Клопотання обвинуваченого про застосування амністії задовольнити та звільнити ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі пункту «в» ч.1 ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», від відбування покарання за цим вироком .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий -

Судді -