Справа № 202/2314/15-к
1-кп/206/174/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року Самарський районний судом м. Дніпропетровська судом присяжних у складі:
судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
за участю секретаря ОСОБА_6 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід суду присяжних у кримінальному провадженні № 0000372 відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15, ч.3 ст.289, ч.4 ст.296, ч.2 ст.408 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,
захисників-адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
представники потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_15

В С Т А Н О В И В:
На розгляді в Самарському районному суді м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15, ч.3 ст.289, ч.4 ст.296, ч.2 ст.408 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про відвід суду присяжних у зазначеному кримінальному провадженні, в обґрунтування свого клопотання зазначив, що судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є професійними суддями, фаховими юристами та зобов`язані роз`яснити присяжним тонкощі та нюанси судового процесу, зокрема права на захист. Згідно з ст. ст. 75,80 КПК України вищезазначені обставини виключать участь суду присяжних Самарського районного суду м. Дніпропетровська.
Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання у зв`язку з його необґрунтованістю, оскільки судом присяжних неодноразово обвинуваченим роз`яснювалось право на захист та вживались заходи для забезпечення участі захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_16 .
Представники потерпілого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтримали думку прокурора, просили відхилити клопотання, зазначивши, що судом присяжних Самарського районного суду м. Дніпропетровська у вказаному кримінальному провадженні не було порушено право на захист обвинуваченого ОСОБА_7 .
Захисники-адвокати ОСОБА_11 та ОСОБА_13 покладались при вирішенні питання на розсуд суду.
Захисник-адвокат ОСОБА_12 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , вказавши на те, що дійсно судом присяжних не дотримані норми КПК України в частині права на захист останнього, оскільки ОСОБА_7 було укладено договір про надання правової допомоги з ОСОБА_16 , а отже обвинувачений ОСОБА_7 відмовився від наданої їм правової допомоги, однак, суд не врахувавши зазначені обставини залишив його брати участь у судовому засіданні замість заміни його іншим захисником.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та думку захисника ОСОБА_12 , просив задовольнити клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_8 покладався при вирішенні питання на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід суду присяжних з наступних підстав.
У відповідності зі ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Відповідно до ч.2 цієї статті у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Відповідно до ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового розгляду подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Згідно до ч. 5 цієї статті відвід повинен бути вмотивованим.
Між тим заявлений відвід суду присяжних фактично ґрунтується на порушенні права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 та зводиться до незгоди обвинуваченого з процесуальними діями та рішеннями, ухваленими складом суду присяжних під час проведення судового розгляду зазначеного кримінального провадження, та виражають його особисте ставлення до складу суду.
А саме після надходження обвинувального акту до суду з боку обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 постійно здійснювався тиск на суд присяжних шляхом заявлення відводів, негативних висловлювань на адресу суду та упередженого ставлення останніх до суду присяжних. Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 неодноразово висловлювали неповагу до суду присяжних. Окрім того, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вважають, що суд присяжних сприяє прокурору у необґрунтованому продовженні запобіжних заходів, щодо них. Таким чином, зазначені дії обвинувачених призвели до формування негативної думки учасників судового розгляду щодо упередженого ставлення суду присяжних до обвинувачених.
У відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.
Як вбачається з практики Європейського Суду про захист прав людини найважливішим питанням здійснення правосуддя незалежним, неупередженим та безстороннім судом є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість в демократичному суспільстві. В ряді рішень ЄСПЛ: Падовані проти Італії від 26.02.1993 р., Фей проти Австрії від 28.02.1993 р., Пуллар проти Сполученого Королівства від 10.06.1996 на підставі тлумачення вищезазначеної статті Конвенції сформульовані загальні критерії безстороннього суду: суд повинен бути суб`єктивно та об`єктивно неупередженим жоден з членів суду не може відкрито проявляти упередженість та особисту небезсторонність, при цьому особиста неупередженість є, доки не буде доведено інше і суд повинен бути об`єктивно безстороннім, т.б. необхідні достатні гарантії, які виключають будь-які сумніви з цього приводу. При цьому вирішується питання, чи дозволяють певні факти, які можливо перевірити, незалежно від поведінки судді, поставити під сумнів його неупередженість і чи можуть ці побоювання сторони вважатися об`єктивно обґрунтованими. Обов`язкового встановлення доказів, які б свідчили про реальний прояв суддею заінтересованості в остаточному рішенні по справі або про його намір не об`єктивно його вирішити не потрібно, достатньо вже того, що є підстави допускати можливим прояв його неупередженості, навіть коли суб`єктом це не усвідомлюється.
Під час вирішення Європейським судом з прав людини справи «Білуха проти України» було підкреслено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення «Фей проти Австрії» від 24.02.1993 р., «Ветштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.
З огляду на вищевказане «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться.». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення «Кастілло проти Іспанії»).
Отже, виходячи з вищевикладеного, та поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , який повідомив суд про наявність у нього недовіри суду присяжних, суд присяжних, вважає що у стороннього спостерігача може скластися враження про упередженість суду присяжних під час розгляду даної справи і тому з метою запобігання виникнення сумнівів учасників процесу або у сторонніх спостерігачів щодо справедливості та законності прийнятого судом рішення, суд присяжних приходить до висновку про не можливість приймати участь в розгляді даної справи.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України за наявності інших обставин які викликають сумнів у його неупередженості, суддя або присяжні не мають права брати участь у кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 7, 9, 20, 75 КПК України, суд присяжних, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід суду присяжних у кримінальному провадженні під № 0000372 відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.15, ч.3 ст.289, ч.4 ст.296, ч.2 ст.408 КК України задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Присяжні ОСОБА_3
ОСОБА_4
ОСОБА_5