1Справа № 335/3347/18 1-кс/335/2372/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Запоріжжя скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Спорт-Лото на бездіяльність прокурора прокуратури Запорізької області у кримінальному провадженні № 0000233, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ „Спорт-Лото звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора прокуратури Запорізької області у кримінальному провадженні № 0000233, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування доводів скарги заявник посилається вся на те, що 18.10.2017 року в приміщенні, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 56, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2017 року проведено обшук, під час якого було вилучено належне ТОВ „Спорт-Лото майно, а саме: системний блок 4 DDR; 18 системних блоків без ж/д 4 DDR, 20 моніторів, відеореєстратор, 19 флешок 32 Гб, сервер з консоллю та флешкою та 4 консолі.

Проте, вилучене в ході обшуку майно не має жодного відношення до даного кримінального провадження, не містить у собі жодної інформації, яка б мала доказове значення у кримінальному провадженні, є тимчасово вилученим майном, тому підлягає поверненню власнику.

Посилаючись на те, що орган досудового розслідування не звертався до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого під час обшуку майна, та майно не повернув, заявник просить суд визнати бездіяльність прокурора протиправною та зобов`язати прокурора повернути вилучене в ході проведення обшуку 18.10.2017 року за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 56, належне ТОВ „Спорт-Лото вищезазначене майно.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав, які викладені в ній, просив її задовольнити у повному обсязі, про що надав відповідну письмову заяву.

Прокурор заперечував проти скарги, вважає скаргу необґрунтованою, суду надав відповідну письмову заяву.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд скарги проведено без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали скарги та надані прокурором матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 236 КПК України, обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 25.08.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2017 року було надано дозвіл на проведення обшуку у за адресою: АДРЕСА_1 у приміщенні, на вході в яке розміщено рекламні банери з написом « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де розміщено гральний заклад, з метою виявлення та вилучення ігрових автоматів (комп`ютерів), які надаються для гри клієнтам закладу, техніки та документів, що підтверджують факт заняття гральним бізнесом, мобільних телефонів, сім-карток мобільних операторів.

Відповідно до протоколу обшуку від 18.10.2017 року, вбачається, що під час проведення слідчої дії - обшуку за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено певне майно, зокрема: системний блок 4 DDR; 18 системних блоків без ж/д 4 DDR, 20 моніторів, відеореєстратор, 19 флешок 32 Гб, сервер з консоллю та флешкою та 4 консолі, яке належить заявнику ТОВ „Спорт-Лото.

Відповідно до ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Іатрідіс проти Греції» зазначає, що володіння майном повинно бути законним; «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» - має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

В свою чергу, за положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Серед засад діючого кримінального процесуального законодавства закріплені, зокрема, верховенство права, доступ до правосуддя відповідно до ст. 7 КПК України.

За змістом положень ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В ході розгляду скарги органом досудового розслідування не надано будь-яких обґрунтованих даних про те, що зазначене у скарзі майно, вилучене в ході проведення обшуку, має значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000233, та може бути доказом у даному кримінальному провадженні. Крім того, прокурором не надано обгрунтованиих даних про те, що зазначене у скарзі майно, на момент його вилучення, мало ознаки майна, визначеного в ухвалі слідчого судді від 19.09.2017 року, тобто підтверджувало факт заняття гральним бізнесом. Зазначені обставини, дають підстави слідчому судді дійти висновку про відповідність зазначеного у скарзі майна ознакам тимчасово вилученого майна, визначеним ст. 167 КПК України, оскільки прокурором не доведено, що вилучене майно, про яке йдеться у скарзі, входило до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Згідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

В ході розгляду скарги, слідчим суддею встановлено, що орган досудового розслідування із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, зазначеного у скарзі, в межах даного кримінального провадження до суду у строки визначені КПК України не звертався.

Однак, всупереч вимогам ст. 169 КПК України вищевказане тимчасово вилучене майно до цього часу не повернуто його власнику - заявнику у справі.

Згідно ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що тимчасово вилучене в ході обшуку майно, про яке йдеться у скарзі, та, на яке арешт не накладався, підлягає поверненню його власнику, та вважає за необхідне задовольнити скаргу частково, зобов`язавши орган досудового розслідування повернути заявнику зазначене у скарзі майно.

Вирішуючи вимоги скарги в частині визнання протиправною бездіяльності прокурора щодо неповернення вилученого майна, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог п. 18 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тобто, за змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування.

За правилом встановленим ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вирішення слідчим суддею вимог про визнання протиправною бездіяльності прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна не охоплюється його повноваженнями, які мають реалізовуватися в спосіб, передбачений процесуальним законом.

Таким чином, в задоволенні скарги в частині визнання протиправною бездіяльності прокурора щодо неповернення вилученого майна слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 169-174, 303 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Спорт-Лото на бездіяльність прокурора прокуратури Запорізької області у кримінальному провадженні № 0000233, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора прокуратури Запорізької області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „Спорт-Лото тимчасово вилучене під час обшуку, проведеного 18.10.2017 року, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 56, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 25.08.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, а саме: системний блок 4 DDR; 18 системних блоків без ж/д 4 DDR, 20 моніторів, відеореєстратор, 19 флешок 32 Гб, сервер з консоллю та флешкою та 4 консолі.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1