Провадження № 1-кс/520/3428/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2018 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002240 від 09.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2018 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідування встановлено, що 08 грудня 2015 року СВ Сихівським ВП ГУНП у Львівській області, ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та за яким ОСОБА_5 08.12.2015 оголошено в розшук, однак останній на шлях виправлення не став, та повторно вчинив умисний злочин за наступних обставин.

Повторно, 09.08.2018 року біля 14:30 годин, в ОСОБА_5 , який знаходився біля будинку №76/1 по вулиці Академіка Корольова в м. Одесі, виник умисел, направлений на умисне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , підійшов до стоячого на узбіччі проїжджої частини вулиці Академіка Корольова в м. Одесі, прилеглої до будинку АДРЕСА_1 , автомобілю «VolkswagenTransporter», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , користуючись наявним у нього пристроєм алгоритмічного кодграберу (сканеру кодів автомобільної сигналізації), відкрив передні пасажирські двері зазначеного автомобілю та намагався з передньої панелі в салоні викрасти належне ОСОБА_6 майно, а саме флеш-накопичувач «32GB», вартістю 250 гривень, який перебував у магнітолі автомобілю та який він взяв правою рукою, а також грошовими кошти в сумі 2400 гривень, які знаходились в автомобільній попільничці в салоні автомобілю, яку він відкрив лівою рукою.

Однак, ОСОБА_7 з причин, що не залежали від його волі не зміг розпорядитися викраденим майном та довести свій злочинний умисел до кінця, оскільки, був затриманий співробітниками поліції під час вчинення зазначених дій.

09.08.2018 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено флеш-накопичувач 32GB чорно-червоного кольору, та брелок сигналізації з надписом «Шериф» (пристрій алгоритмічного кодграберу (сканеру кодів автомобільної сигналізації)) та грошові кошти в сумі 2400 гривень, номіналом: 2 купюри по 500 гривень; 7 купюр по 200 гривень.

Окрім цього, 09.08.2018 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.. 208 КПК України та в ході особистого обшуку в останнього було вилучено препарат сльозоточивої та дратівливої дії «Терен4».

09.08.2018 року слідчим СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області було винесено постанову та залучено в якості речових доказів вищевказане майно.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує необхідністю забезпечення збереження речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання, згідно долученого рапорту, був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з долученої до матеріалів клопотання постанови про залучення в якості речових доказів від 09.08.2018 року, тимчасово вилучене майно, з клопотанням про накладення арешту на яке звертається сторона обвинувачення визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження №0002240 від 09.08.2018 року.
Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що шляхом застосування арешту майна може бути досягнуто мети застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді забезпечення збереження речових доказів.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, в цілях забезпечення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно у вигляді необхідності забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002240 від 09.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речі вилучені 09.08.2018 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 та на речі, які були вилучені в ході особистого обшуку:

-брелок сигналізації з надписом «Шериф» (пристрій алгоритмічного кодграберу (сканеру кодів автомобільної сигналізації));

-флеш-накопичувач 32GB чорно-червоного кольору;

-препарат сльозоточивої та дратівливої дії «Терен4».

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в місті Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1