Справа № 749/703/18
№ провадження 1-кп/738/108/2018
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2018 року місто Мена

Менський районний суд Чернігівської області

у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 від 19.05.2018 р. про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Щорс Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2018 року близько 00-05 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в центральному парку відпочинку, який розташований по вул. Незалежності, 2 у м. Сновськ Чернігівської області, під час з`ясування стосунків, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно та протиправно, наніс близько десяти ударів кулаками рук по голові неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у положенні лежачі на спині та один удар ногою по голові, коли останній намагався підвестися.

В результаті умисних дій ОСОБА_3 згідно висновку судово-медичної експертизи № 26 від 21.06.2018, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця внутрішнього кута лівого ока, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я та закриту черепно-мозкову травму, перелом потиличної кістки, перелом лівої скроневої кістки, травматичну епідуріальну гематому в лівій скроневій ділянці та компресійно-дислокаційний синдром, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. Виявлені тілесні ушкодження утворились не менш, як від двох чинників травматичного впливу.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинувальному акті, не оспорював, цивільний позов визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що з 18 на 19 травня 2018 року близько 00-00 години, відпочивав із друзями біля будинку культури м. Сновськ. Біля них відпочивала компанія де був обвинувачений ОСОБА_3 , який спровокував бійку між ними. Обвинувачений штовхнув його(потерпілого) від чого він впав, а потім обвинувачений став йому наносити удари, скільки не пам`ята, тому що втрачав свідомість. Після бійки його відвезли у лікарню.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та цивільний позов, учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи та правильно розуміють їх зміст. У суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисні дії, які виразилися в заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд у відповідності ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що його обтяжує у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, вік обвинуваченого, до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягувався, за місцем проживання характеризується задовільно, працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, вину та цивільний позов визнав повністю, щиро каявся, активно сприяв розкриттю злочину, відсутність обставин що обтяжує покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі передбаченому санкцією ч. 1 ст. 121 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього деяких обов`язків передбачених ст. 76 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Суд враховує що цивільним позивачем є мати неповнолітнього потерпілого, яка витрачала кошти на лікування сина, оскільки останній не працює та як мати несла моральні страждання через стан сина, а тому вона є особою якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільний позов в частині матеріальної шкоди обгрунтований та підтверджується належними доказами, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.
Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, ступінь, обсяг та тривалість моральних страждань, яких зазнав цивільний позивач, яка є матір`ю потерпілого та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає доведеними вимоги про відшкодування 70000 грн. моральної шкоди, здатних компенсувати фізичні й моральні страждання цивільного позивача, які слід стягнути з обвинуваченого на її користь.

Витрати на правову допомогу підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.

Речовий доказ у кримінальному провадженні CD-R D3115VJ23102408LH необхідно залишити у матеріалах кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальну шкоду в сумі 6163,83 грн., моральну шкоду в сумі 70000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн., а всього 81163,83 грн.(вісімдесят одна тисяча сто шістдесят три грн. 83 коп.).
Речовий доказ у кримінальному провадженні CD-R D3115VJ23102408LH залишити у матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1