Справа №: 398/2986/18
провадження №: 1-кс/398/1005/18
УХВАЛА
Іменем України

"16" серпня 2018 р. слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

т.в.о. слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Олександрія, Кіровоградської області, громадянин України, українець, не одружений, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, з середньою-спеціальною освітою, не військовозобов`язаний, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК такий, що не має судимості,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні № 0002312 ,

встановив:

Т.в.о. слідчого СВ Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Додатково прокурор пояснив, що впізнання проведені за фотокартками у зв`язку з тим, що підозрюваний перебуває в ІТТ і, враховуючи незначний час досудового розслідування, провести впізнання з його участю було неможливим. Також прокурор пояснив, що ступінь завданих тілесних ушкоджень потерпілому слідствм не встановило через брак часу, оскільки потерпілий перебуває у лікарні і відповідну судово-медичну експертизу ще не призначено через брак часу.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання. Він пояснив, що 14 серпня до 18 години був на рибалці, потім пішов до своєї дівчини ОСОБА_7 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , але вона його не впустила, тому що він був п`яний. Потім гуляв навколо ринку Айсберг у м. Олексагндрії. О 8.30 вечора його затримали поліцейські, сказали, що він напідпитку і йому потрібно проїхати з ними у відділок поліції. Після прибуття у відділ поліції, поліцейські завели ОСОБА_5 у кабінет, нічого не питаючи почали бити. ОСОБА_8 стверджував, що не скоював злочин.

Захисник пояснив, що його підозрюваного після затримання били, він вставновив особи цих поліцейських, ними були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Вважає що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки підозра є необгрунтованою. Так, за показаннями потерпілого ОСОБА_11 до нього підійшли два чоловіка один в шортах, інший в джинсах, той що бу в шортах здійснив напад. Підозрюваний в цей день був у джинсах. Також у нього немає татуювань на ногах. Також захисник не вірить протоколу про впізнання, оскільки за наявності особи впізнання проведено по фотографіям а не особисто. Також до цього часу підозрюваного не допитали. Також відсутня ознака повторності, оскільки згідно ухвали апеляційного суду він за розбій не засуджувався. Також відсутні дані про вчинення щодо потерпілого саме розбійного нападу, тобто із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я, оскільки у матеріалах справи відсутні дані, які підтверджують завдання тілесних ушкоджень та ступінь їх тяжкості.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановив такі обставини і дійшов таких висновків.

15 серпня 2018 року ОСОБА_5 належним чином повідомлено про підозру у вчиненні ним нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій, тобто злочин, передбачений частиною 2 статті 187 Кримінального Кодексу України. Відповідно до повідомлення про дізодру злочин було вчинено за таких обставин. 14 серпня 2018 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на території скверу, що розташований по вулиці Братській в м. Олександрії, повторно, діючи умисно, з корисливих спонукань, маючи на меті незаконне заволодіння чужим майном, підійшов до ОСОБА_12 , який відпочивав на лавочці, та завдав один цілеспрямований удар кулаком руки в обличчя, внаслідок якого останній впав на підлогу горілиць, після чого ОСОБА_5 наніс декілька ударів ногами по тулубу ОСОБА_12 та в цей момент ОСОБА_12 втратив свідомість. Подолавши у такий спосіб можливість ОСОБА_12 до протидії ОСОБА_5 продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_12 , який знаходився в положенні лежачи, відкрито викрав у останнього чоловічу барсетку коричневого кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 70 гривень, мобільний телефон марки «Аstro» моделі A170, вартістю 269 гривень 90 коп. Заволодівши вказаним майном на загальну суму 339 гривень 90 копійок, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд. При цьому, застосувавши фізичне насильство, ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя та забою спинки носа.

На підставі наданих сторонами матеріалів суд встановив, що підозра є обгрунтованою. Це підтверджується протоколом огляду місця події, яким, зокрема, була зафіксована наявність слідів рідини бурого кольору на одязі потерпілого і на грунті, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , протоколом допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.08.2018 року з участю потерпілого ОСОБА_12 , котрий вказав на ОСОБА_5 як на особу, котра здійснила напад на нього, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.08.2018 за участю свідка ОСОБА_15 , яка була очевидцем вчинення злочину та впізнала ОСОБА_5 як особу, котра вчинила напад на потерпілого.

Слідчий суддя враховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Встановлена у судовому засіданні наявність прогалини у наданих суду доказах, якими огрунтована підозра ОСОБА_5 , є предметом досудового розслідування. Однак, на етапі обрання запобіжного заходу і з урахуванням незначного часу проведення слідства, яке триває лише другу добу (неповні два робочі дні) наявність цих прогалин не спростовує висновку про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри на даному етапі розслідування. У суду немає підстав ставити під сумнів надані протоколи впізнання, проведені з участю потерпілого ОСОБА_12 та свідка-очевидця ОСОБА_14 , які за фотокартками впізнали підозрюваного як особу, яка вчинила напад. Закон не містить заборони на проведення впізнання за фотокартками і тому за відсутності інших обставин, які б ставили під сумнівів відповідні докази, суд визнає їх належними і допустимими. Щодо відсутності у матеріалах справи висновку експерта або інших доказів тяжкості завданих потерпілому тілесних ушкоджень суд зазначає, що у матеріалах справи є інші докази - показання потерпілого і свідка, протокол огляду місця події, які вказують на наявність у потерпілого тілесних ушкоджень, що були завдані внаслідок нападу. Враховуючи незначний час проведення досудового розслідування, вважаю, що цих доказів на даному етапі достатньо для визнання підозри обґрунтованою. Встановлення ступеня тяжкості завданих потерпілому тілесних ушкоджень є предметом досудового розслідування. Кваліфікація діяння за кваліфікуючою ознакою повторності є передчасною, адже відповідний вирок не набрав законної. Однак за наявності у справі інших ознак розбою, який законом визначений як тяжкий злочин, вважаю, що встановлення наявності або відсутності певних кваліфікуючих ознак, які не впливають на визначення відповідного злочину як тяжкого, є предметом досудового розслідування і на даному етапі не вказує на необгрунтованість підозри.

Також суд вважає доведеною наявність ризиків, передбачених передбачених пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України ризиків, а саме що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Існування цих ризиків підтверджуються тим, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не працює, не має постійного джерела доходу, не навчається, неодружений, неповнолітніх дітей чи інших утриманців не має, підозрюється у вчинення тяжкого злочину проти власності, пов`язаного із застосуванням насильства, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки і грабежу, також відносно нього 1 листопада 2016 року Олександрійським міськрайонним судом винесено обвинувальний вирок за вчинення розбою і хуліганства у період іспитового строку, який на даний час не набрав законної сили (справа направлена Верховним Судом на новий розгляд в суді апеляційної інстанції).

Вищезазначені обставини на даному етапі проведення досудового розслідування підтверджують існування ризиків такого ступеню, що виправдовують потребу у триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу з огляду на встановлені обставини справи немає.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Проте, враховуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що по справі наявні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 179,183, 193, 194,196 КПК України,

ухвалив:

Клопотання слідчого задовольнити повністю.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів.

Початок строку тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 20 години 30 хвилин 14 серпня 2018 року.

Встановити строк дії цієї ухвали до 20 год. 30 хв. 12 жовтня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений у судовому засіданні 17 серпня 2018 року о 15.53.

Суддя ОСОБА_1