Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

09 липня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
його захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 22 червня 2018 року, -
в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_8 щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово. Заборонено підозрюваному цілодобово залишати житло за місцем його проживання по АДРЕСА_1 . Також на підозрюваного покладено такі обов`язки : за викликом прибувати до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали та термін дії визначених у ній обов`язків встановлено до 10 липня 2018 року.

Відповідно до ухвали, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється органами досудового розслідування у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.28 і ч.2 ст.342, ч.1 ст.28 і ч.1 ст.345, ч.1 ст.294 КК України, за таких обставин:

15 вересня 2016 року близько 12 години, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , перебуваючи в урочищі «Азалія», що поблизу смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, діючи умисно, організували та спільно із ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановленими досудовим слідством особами прийняли активну участь у масових заворушеннях, маючи на меті перешкоджання працівникам Головного управління Національної поліції в Рівненській області виконанню ними службових обов`язків, які на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області №557 від 09 вересня 2016 року здійснювали відпрацювання щодо викриття та попередження правопорушень у сфері надрокористування, а також покращення стану протидії незаконному видобутку бурштину сирцю, попередження знищення лісових масивів внаслідок незаконного видобутку бурштину.

Так, у вказані дату та час, ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 спільно із невстановленими досудовим слідством особами, перебуваючи в урочищі «Азалія», що поблизу смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, перекрили виїзд із урочища, чим унеможливили подальше пересування правоохоронців та погрожували насильством, а саме застосуванням фізичної сили, та перешкоджали службовому автотранспорту. Продовжуючи свої злочинні дії, маючи єдиний умисел спільно з іншими учасниками масових заворушень на перешкоджання працівникам правоохоронного органу, під час виконання ними покладених на них функціональних обов`язків, ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , свідомо знаючи про наслідки своєї протиправної діяльності та бажаючи настання таких, закликали натовп до вчинення підпалів, знищення майна, автотранспорту, опору працівникам правоохоронних органів, погрожували застосуванням насильства щодо правоохоронців застосуванням фізичної сили та знищення службового автотранспорту. При цьому, кинули не менше одного каменя в напрямку працівників правоохоронного органу, які перебували біля службового автомобіля марки «Нива» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого відбулось влучення у вказаний транспортний засіб й на ньому утворилось пошкодження у вигляді вм`ятини розміром близько 10х10 см. Крім цього, ОСОБА_9 намагався палицею вдарити працівників поліції та, продовжуючи свій злочинний умисел, зірвав та заволодів заднім реєстраційним номерним знаком 0066 службового автомобіля «Нива».

Вказані дії ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановлених досудовим слідством осіб спричинили значні порушення громадського порядку, ритму суспільного життя, праці та спокою людей, завдали шкоди здоров`ю людей, власності держави, громадській безпеці, авторитету органів державної влади.

15.09.2016 Сарненським ВПГУНП в Рівненській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні№ 0001217від 15.09.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України за фактом опору працівникам поліції в урочищі «Азалія» Сарненського району Рівненської області.

26.09.2016кримінальне провадження № 0001217від 15.09.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч.2ст.342КК України об`єднано із кримінальним провадженням №0001220від 15.09.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч.1ст.294КК України за фактом масових заворушень в урочищі «Азалія» Сарненського району Рівненської області та із кримінальним провадженням №0001219від 15.09.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України за фактом погрози нанесення тілесних ушкоджень працівникам поліції в урочищі «Азалія» Сарненського району Рівненської області.

02.03.2017 кримінальне провадження № 0001217 від 15.09.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч.2ст.342, ч.1ст.345, ч.1ст.294 КК України об`єднано із кримінальним провадженням № 0000011 від 17.01.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 342; ч.1 ст.28, ч.1 ст.345; ч.1 ст.294; ч.2 ст.240 КК України за фактом опору та погрозам вчинення насильства щодо працівників поліції, масових заворушень та незаконного видобутку бурштину вчинених групою осіб в урочищі «Смітник» Сарненського району Рівненської області.

02.03.2017 підслідність у кримінальному провадженні №0001217 від 15.09.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 294, ч.2 ст.240 КК України визначено за слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області.

09.03.2017кримінальне провадження№ 0001217 від 15.09.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 345, ч. 1 ст. 294, ч.2 ст.240 КК України прийнято до провадження СУ ГУНП в Рівненській області.

07.06.2017 кримінальне провадження№ 0001217від 15.09.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч.2ст.342,ч.1ст.345,ч.1ст.294,ч.2ст.240КК України об`єднано із кримінальним провадженням № 0000176від 18.02.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.240, ч.1 ст.252 КК України за фактом незаконного видобутку бурштину та умисного знищення об`єктів природно - заповідного фонду на території Карасинського лісництва Сарненського району Рівненської області.

25.09.2017 кримінальне провадження № 0001217 від 15.09.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч.2ст.342, ч.1ст.345, ч.1ст.294, ч.2ст.240, ч.3ст.240КК України об`єднано із кримінальним провадженням№ 0000202 від 18.09.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України за фактом незаконного видобутку бурштину на території Сарненського району Рівненської області.

Підозра у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 28 і ч. 2 ст. 342; ч.1 ст.28 і ч.1 ст.345, ч.1 ст. 294 КК України, про яку повідомлено ОСОБА_6 , обґрунтовується зібраними під час досудового слідства доказами, а саме: показаннями потерпілих 10 працівників поліції, а саме ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ; показаннями допитаних свідків в кількості 151 особа з яких 54 працівника Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області; 27 працівників роти поліції особливого призначення ГУНП в Рівненській області; 3 працівника ВСП ГУНП в Рівненській області; 1 працівник КОРД ГУНП в Рівненській області; 1 працівник Сарненської місцевої прокуратури; 1 працівник УЗЕ ГУНП в Рівненській області; 4 працівника Сарненського МРВ УСБУ в Рівненській області; 7 осіб із числа місцевих жителів; результатами проведених впізнань по фотознімках за участі потерпілих та свідків у кримінальному провадженні в ході яких потерпілі та свідки впізнали фотознімки ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 як таких, що вчиняли активні дії та дії щодо організації масових заворушень, вчинення опорів працівникам правоохоронних органів та погроз вчинення відносно останніх насильства; результатами проведених за участю свідків та потерпілих слідчих експериментів щодо обставин вчинення злочинів в урочищі «Азалія» поблизу смт.Клесів, Сарненського району, Рівненської області у ході яких відтворено обстановку та обставини подій 30.03.2016 та 15.09.2016 у зазначених місцях; результатами проведених 10 судово-медичних, 10 судових токсикологічних експертиз, 1 судової балістичної експертизи по 12 гільзах, вилучених на місці події; інформацією вилученою в ході тимчасового доступу у операторів мобільного зв`язку, а саме інформації про вхідні та вихідні дзвінки осіб причетних до вчинення злочинів; результатами проведеного огляду місця події в урочищі «Азалія» поблизу сит.Клесів, Сарненського району, Рівненської області; результатами огляду речових доказів, а саме добровільно виданих для огляду DVD-R дисків з записами відео, відзнятих під час вчинення опору працівникам правоохоронних органів та вчинення масових заворушень; оглядом пошкоджених транспортних засобів; показаннями допитаних як свідків 40 осіб, а саме 9 працівників ВСП ГУНП в Рівненській області, 10 працівників БПОП ГУНП в Полтавській області, 1 працівника Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, 1 працівника УЗЕ ГУНП в Рівненській області, 19 інших осіб; проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя врахувавши дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обґрунтовано підозрюється, те, що ОСОБА_6 висунуто підозру в вчиненні злочинів, один із яких (ч.1 ст.294 КК України) є тяжким, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також взявши до уваги стан здоров`я підозрюваного, його репутацію і майновий стан - прийшов до висновку, що ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, заявлені слідчим та прокурором дійсно існують, однак на думку слідчого судді недостатність застосування більш м`яких заходів щодо підозрюваного для запобігання вказаним ризикам не доведено. Тому, з урахуванням обставин справи, слідчим суддею вирішено обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Не погодившись із судовим рішенням, захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу в якій він просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Доводить, що ухвала слідчого судді є занадто суворою та не відповідає ні обставинам справи, ні вимогам закону. Вважає, що викладені в матеріалах справи обставини не відповідають дійсності і не відносяться до поняття «обґрунтованої підозри».

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника щодо незаконності ухвали слідчого судді, необхідності її скасування з мотивів обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, заперечення прокурора на подану захисником підозрюваного апеляційну скаргу, його думку щодо скасування ухвали слідчого судді та необхідності обрання підозрюваному виключно запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, перевіривши доводи поданої захисником підозрюваного апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУНП України в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесені до ЄРДР за №0001217, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.240, ч.3 ст.240, ч.1 ст.294, ч.2 ст.342, ч.1 ст.345, ч.1 ст.252 КК України.

18 червня 2018 року ОСОБА_6 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.28 і ч.2 ст.342, ч.1 ст.28 і ч.1 ст.345, ч.1 ст.294 КК України.

Відповідальність за інкриміновані ОСОБА_6 злочини, один з яких (ч.1 ст.294 КК України) за ступенем тяжкості відноситься до тяжких злочинів, а інші до злочинів середньої тяжкості, передбачена ч.1 ст.294 КК України покаранням у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та ч.2 ст.342 КК України покаранням у виді штрафу від сто до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до чотирьох років,або позбавленням волі на строк до двох років, і ч.1 ст.345 КК України покаранням у виді виправних робіт на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до ст.29 Конституції України та ст.ст.176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.

Так, при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28 і ч.2 ст.342, ч.1 ст.28 і ч.1 ст.345, ч.1 ст.294 КК України.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя перевірив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження та встановив, що для запобігання вказаним ризикам, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним, його стан здоров`я, репутацію і майновий стан, - застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного буде достатнім.

Так, при обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував положення ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод та позицію ЄСПЛ у рішенні від 04 жовтня 2005 року в справі «Бекчієв проти Молдови», відповідно до якої … «обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, - має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають братися абстрактно, а повинні підтверджуватися фактичними доказами.»

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Також колегія суддів враховує позицію ЄСПЛ у рішенні від 06 листопада 2008 року в справі «Єлоєв проти України», відповідно до якої ……«навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину, тяжкість обвинувачення не можуть бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого».

За змістом ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

В сукупності із вищезазначеними обставинами, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, суд врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, тяжкість та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_6 підозрюється.

Колегія суддів вважає, що прокурором доведено існування ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного впливу на свідків у провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень, які є підставою для застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , водночас враховано й особу підозрюваного, тяжкість обвинувачення в якому він підозрюється, а тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного та обрав підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначене спростовує твердження захисника підозрюваного про надмірну суворість ухвали слідчого судді й її невідповідність обставинам справи й вимогам закону, а також щодо невідповідності обставин справи поняттю «обґрунтованої підозри».

На переконання колегії суддів застосування щодо підозрюваного обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту повністю обґрунтовано й відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України.

Таким чином, при прийнятті рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя перевірив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені у судовому засіданні.

За таких обставин колегія суддів, вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів ,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 22 червня 2018 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і :
_________ ________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3