Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

25 липня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за клопотанням слідчого Рівненського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області ОСОБА_4 (далі-слідчий) від 11 липня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.186 та ч.2 ст.289 КК України, у рамках кримінального провадження №0003949 за внесеними відомостями до ЄРДР від 01 липня 2018 року;

За участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2018 року;

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , який захищає інтереси підозрюваного ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 20-ї год. до 08-ї год. на строк 60 (шістдесят) діб за адресою постійного місця проживання: АДРЕСА_2 ..

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб та встановлено строк застосування запобіжного заходу та дії ухвали до 08 вересня 2018 року.

У поданій на ухвалу слідчого судді апеляційній скарзі, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а застосований запобіжний захід відносно його підзахисного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою занадто суворим та безпідставним. Зокрема зазначає, що всі наведені у клопотанні слідчого дані є необгрунтованими, а клопотання вважає таким, яке до задоволення не підлягало, оскільки ухвала слідчого судді мотивована лише тяжкістю злочину, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, без урахування практики Європейського суду з прав людини. Також стверджує, що підозрюваний є учасником бойових дій на сході України у складі добровольчої армії, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, працевлаштований та має постійне місце проживання. Крім того, наявні у матеріалах кримінального провадження на даний час докази, що зібрані органом досудового розслідування, прямо не вказують на причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину, оскільки один зі свідків по справі не впізнає його за зовнішніми ознаками особу, яка скоїла напад, у вчиненні якого, в свою чергу, необгрунтовано підозрюється його підзахисний.

Слідчий суддя у ході задоволення клопотання слідчого враховував, що слідчий та прокурор довели наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, слідчий суддя зазначив, що враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 (десяти) років, одночасно із урахуванням віку, стану здоров`я, репутації і майнового стану підозрюваного, на даний час найдоцільнішим буде застосувати найсуворіший запобіжний захід відносно підозрюваного без визначення розміру застави.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які наполягали на задоволенні апеляційної скарги та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, скасувавши ухвалу слідчого судді, пояснення прокурора, який заперечував проти вимог апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_8 , колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення такої скарги, виходячи з наступного.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України - є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на

потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На думку колегії суддів, для запобігання спробам здійснення (вчинення) вищевказаних дії з боку підозрюваного ОСОБА_5 під час досудового розслідування та встановлення доведеності вини чи відсутності фактів причетності його до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.2 ст.289 КК України, слідчий суддя цілком обгрунтовано застосував до ОСОБА_5 найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підставами для застосування запобіжного заходу - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що слідує із ч.2 цієї статті.

Як убачається із оскаржуваного судового рішення, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність слідчим та прокурором у судовому засіданні обґрунтованої підозри у скоєнні кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , передбачених ч.4 ст.186 та ч.2 ст.289 КК України, тобто підозри у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежі), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому у великих розмірах та у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом повторно, у зв`язку із чим підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення цих тяжких злочинів у відповідності до ст.12 КК України може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 (десяти) років.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

На думку колегії суддів, порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Доводи, на які послався слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою при його подачі, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень обґрунтованою, так як органом досудового розслідування на даний час проведено допити потерпілих, свідків, здійснено пред`явлення особи для впізнання, проведено огляди, а також зібрані докази по кримінальному провадженню.

Згідно п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.196 КПК країни, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен зазначити відомості про: кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється,

обвинувачується особа; обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Слідчий суддя мотивував ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також з урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 (десяти) років, віку підозрюваного, стану його здоров`я, репутації, майнового стану, а також того, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду №4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями), взяття під варту - є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Враховуючи у сукупності ті обставини, що ОСОБА_5 офіційно непрацевлаштований, що свідчить про відсутність джерела доходів у підозрюваного, раніше судимий, у тому числі й за вчинення тяжких злочинів, що на думку колегії суддів, зможе вплинути на належну його явку до слідчого та суду у зв`язку із переховуванням підозрюваного від органів досудового розслідування та можливості вчинення ним інших кримінальних правопорушень, а тому на час досудового розслідування підозрюваному застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, як того просить в апеляційній скарзі його захисник-адвокат ОСОБА_8 , буде недоцільно.

Доводи з приводу несення служби ОСОБА_5 у добровольчій українській армії у складі окремої тактичної групи «Волинь» та позитивні характеристики командира цієї групи, а також твердження щодо народження дитини у підозрюваного - ОСОБА_9 , які захисник адвокат ОСОБА_8 покладає в основу доводів щодо скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає неспівставними з матеріалами судового провадження, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що можуть настати з боку підозрюваного ОСОБА_5 , у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, що також на думку колегії суддів, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на час проведення досудового розслідування.

За таких обставин, ухвала слідчого судді постановлена обґрунтовано, належним чином умотивована, а тому підстав для її скасування з мотивів зазначених в апеляційній скарзі захисника адвоката ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у рамках кримінального провадження №0003949 за ч.4 ст.186 та ч.2 ст.289 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3