Справа № 404/4701/18
Номер провадження 1-кп/404/588/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №004585 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31.01.2008 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч.1 ст.115 КК України до 13 років позбавлення волі. Звільнений 20.10.2016 року на підставі ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.10.2016 року умовно-достроково на 3 роки 1 місяць 24 дні;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

23.05.2018 року близько 16 год. ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 перебували в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де розмовляли між собою.

Під час розмови між ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_8 виникла сварка з причин ревнощів. У подальшому на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи вказаний злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень, діючи цілеспрямовано, ОСОБА_3 кулаком руки наніс один удар ОСОБА_8 в область обличчя, від якого та не втрималась на ногах та впала на підлогу. Після цього ОСОБА_3 у момент коли ОСОБА_8 знаходилася в положенні лежачи на підлозі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, наніс численні удари ногами по голові, тулубу та кінцівках ОСОБА_8 , спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження, від яких остання померла.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №464 від 11 липня 2018 року своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 наніс ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді: а) саден і крововиливів голови, рани голови, крововилив в м`які тканини голови; б) закритої тупої травми грудної клітини: крововилив грудної клітини, крововилив в м`які тканини грудної клітини, переломів 3-7 ребер зліва, 4-го ребра справа, забою серця та легень; в) закритої тупої травми органів черевної порожнини, крововиливів передньої черевної стінки, розриву брижі тонкого кишечнику, рідка кров (1200мл), множинні крововиливи верхніх та нижніх кінцівок. Вказані тілесні ушкодження утворилися від травматичного впливу тупими предметами незадовго до смерті. Тілесні ушкодження у виді саден і крововиливів в області голови, крововиливів в області кінцівок мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Пошкодження у виді закритої тупої травми грудної клітини: крововилив грудної клітини, крововилив в м`які тканини грудної клітини, переломів 3-7 ребра зліва, 4-го ребра справа, забою серця та легень мають ознаки тяжких тілесних. Пошкодження у виді закритої тупої травми живота із пошкодженням брижі, яке ускладнилось кровотечею має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного в момент спричинення. Тілесні ушкодження утворилися від не менш 92 травмуючих впливів.

Смерть ОСОБА_8 настала від отриманих тілесних ушкоджень у виді закритої тупої травми органів черевної порожнини з розривом брижі тонкого кишечнику, перебіг якої ускладнився кровотечею.

Вказаними діями ОСОБА_3 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду, що співмешкав із ОСОБА_8 23.05.2018 року за часу та обставин, вказаних в обвинуваченні, за місцем тимчасового проживання вдома у ОСОБА_8 в нього з останньою виникла сварка з приводу вживання нею алкогольних напоїв, а також остання повідомила, що зраджувала його. Під час сварки він вдарив ОСОБА_8 рукою, від чого вона впала. Коли вона перебувала на підлозі, він наніс їй численні удари ногами по тілу. Надалі він підняв ОСОБА_8 на диван та залишив її житло. Наступного дня він повернувся додому до ОСОБА_8 та виявив її мертвою на підлозі. Злякавшись, він забрав свої речі і пішов з місця події.

Повністю визнає всі обставини злочину, вказані в його обвинуваченні та визнає, що саме внаслідок його дій ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, викладені в обвинуваченні та померла. Вказує, що не пам`ятає кількості ударів, нанесений потерпілій, але повністю погоджується із відповідними висновками судово-медичного експерта та обставинами, зазначеними в обвинувальному акті. Проте, стверджує, що не бажав заподіяння смерті ОСОБА_8 , оскільки здійснив її побиття для того, щоб вона не вживала алкогольних напоїв. Коли він залишав житло ОСОБА_8 23.05.2018 року остання була жива та наступного дня він сподівався з нею примиритися, але виявилося так, що внаслідок його дій ОСОБА_8 померла. Просить вибачення у потерпілої та суворо не карати.

Крім повного визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, його вина доводиться дослідженими судом такими доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 згідно з якими ОСОБА_8 є її рідною сестрою, яка проживала по АДРЕСА_3 . Із сестрою час від часу проживав обвинувачений ОСОБА_3 , із яким вони постійно сварилися, у тому числі через те, що як скаржилася ОСОБА_8 обвинувачений її бив. 24.05.2018 року їй з матір`ю зателефонували сусідка сестри та попросила приїхати перевірити чи все гаразд із останньою, оскільки вона не виходила з квартири, а напередодні у ОСОБА_8 була сварка та конфлікт із обвинуваченим. Приїхавши із матір`ю після 21 години на місце події вони виявили, що у квартирі сестри розкидані речі та ОСОБА_8 лежить мертвою на підлозі, у зв`язку із чим викликали працівників поліції.

Вказує про заподіяння їй моральної та майнової шкоди злочином, яка не відшкодована обвинуваченим та має наміри заявляти цивільний позов у порядку цивільного судочинства;

- протоколом огляду місця події від 24.05.2018 року із застосуванням відеозапису, під час якого встановлено та оглянуто місце вчинення злочину: квартиру АДРЕСА_2 , де на підлозі виявлено труп ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями, а також вилучено: 3 недопалки цигарок; 3 вирізки фрагментів шпалер, светр світлого кольору та виріз фрагменту наволочки із нашаруваннями речовини бурого кольору; 2 вирізи фрагменту тканини зі стільчика; фрагмент деревини; зв`язку з із двома ключами та магнітом; жмут волосся, які оглянуто згідно з протоколом огляду предметів від 25.05.2018 року та визнано речовими доказами (т.1 а.п.7-11, 53-56);

- протоколом огляду трупу ОСОБА_8 від 25.05.2018 року в приміщенні моргу КЗ «Кіровоградського обласного бюро судово-медичної експертизи», під час якого зафіксовано наявність на ньому тілесних ушкоджень (т.1 а.п.25-26);

- протоколом огляду місця події від 25.05.2018 року із застосуванням відеозапису, під час якого оглянуто квартиру АДРЕСА_4 , де проживав обвинувачений ОСОБА_3 , виявлено та вилучено джинси із ременем, які оглянуто згідно з протоколом огляду предметів від 25.05.2018 року та визнано речовими доказами (т.1 а.п.16, 53-56);

- висновком судово-медичного експерта №464 від 25.05.2018 року, згідно з яким на трупі ОСОБА_8 зафіксовані тілесні ушкодження, вказані у висунутому обвинуваченні, які відповідають обставинам, встановленим судом та мають причинний зв`язок із її смертю, встановлений судом, а також які заподіяні внаслідок 92 травматичних впливів тупими предметами незадовго до смерті. Смерть ОСОБА_8 могла настати у період часу вказаного, в обвинуваченні, а після спричинення тілесних ушкоджень, а саме розриву брижі тонкого кишечнику ОСОБА_8 могла нетривалий період жити та вчиняти активні дії. Пі час судово-токсикологічної експертизи трупу ОСОБА_8 виявлено етиловий алкоголь у концентрації 1,97г/дм3, що може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння (т.1 а.п.60-67, 70);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 від 11.07.2018 року із застосуванням відеозапису, який переглянуто в судовому засіданні, під час якого ОСОБА_3 , надавши пояснення аналогічним показанням у суді, показав обставини нанесення одного удару рукою та низку ударів ногами ОСОБА_8 за місцем її проживання, а також не зміг вказати точної кількості таких ударів, конкретно вказавши про декілька ударів ногою в область тулубу (т.1 а.п.126-128);

- додатковим висновком судово-медичного експерта №464 від 12.07.2018 року, згідно з яким механізм утворення тілесних ушкоджень у виді закритої тупої травми грудної клітини та животу відповідає механізму, на який вказує ОСОБА_3 під час слідчого експерименту 11.07.2018 року, але кількість вказаних травматичних дій не відповідає кількості їх виявлених на трупі ОСОБА_8 (т.1 а.п.77-81);

- висновками судово-медичних експертів №444 від 21.06.2018 року та №445 від 25.06.2018 року, згідно з якими на джинсах, вилучених під час огляду місця події 25.05.2018 року виявлено сліди крові людини, які за груповою належністю можуть походити від потерпілої ОСОБА_8 (т.1 а.п.93-94, 98-100);

- висновком судово-психіатричного експерта №249 від 26.06.2018 року, який підтверджує осудність ОСОБА_3 у момент вчинення злочину, відсутність в нього психіатричних захворювань (т.1 а.п.103-104).

Аналізуючи сукупність всіх досліджених у судовому засіданні доказів, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, знаходить із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, та вважає доведеною вину ОСОБА_3 у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 , кваліфікуючи вказані дії за ч.2 ст.121 КК України.

При цьому, суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Зважаючи на показання обвинуваченого та потерпілої, твердження, викладені в обвинувальному акті, досліджені докази, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 маючи намір на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження за обставин, характером, кількістю та ступенем, вказаним в обвинуваченні, що у подальшому спричинило смерть останньої.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив закінчений умисний тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, одружений, осудний, на обліку в психіатричних або наркологічних закладах не перебуває, раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає те, що він повністю визнав провину у вчиненні злочину та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів, оскільки він вчини новий умисний злочин, маючи судимість за умисний злочин.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який під час умовно-дострокового звільнення вчинив умисний тяжкий закінчений злочин, судимий за злочин, пов`язаний із заподіянням смерті іншій людині, офіційною працею не займається, суд вважає, що досягнення мети виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів можливе лише за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.121 КК України та підстав до застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не вбачає.

Беручи до уваги те, що 31.01.2008 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_3 засуджено до 13 років позбавлення волі та він звільнений 20.10.2016 року на підставі ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12.10.2016 року умовно-достроково на 3 роки 1 місяць 24 дні, і він вчинив новий злочин протягом умовно-дострокового звільнення від покарання, суд вважає за необхідне відповідно до ч.4 ст.81 КК України призначити йому покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України.

Враховуючи, те що судом встановлено обставину, що обтяжує покарання, а також у зв`язку із тим, що потерпіла та її представник заявили про не відшкодування обвинуваченим майнової і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що також унеможливлює визнання судом щирого каяття з боку обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування положень ст.69-1 КК України при призначенні покарання.

Зважаючи на встановлені обставини, дані про особу обвинуваченого та міру покарання, яку призначає суд, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що запобігання їм неможливе шляхом застосування іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, а тому до набрання вироком законної сили залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.01.2008 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання, тобто з 24.05.2018 року.

Запобіжним заходом ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази: 3 недопалки цигарок, 3 фрагменти шпалер, светр, вирізи з наволочки та тканини стільця, 2 ключі та брелок магніт, жмут волосся, джинсові штани з ременем, сорочку, зразки піднігтьового вмісту (т.1 а.п.53-55) знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1