печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ Запорізької обл., українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , старшого лейтенанта, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду офіцера відділу спеціального зв`язку, маючи військове звання «старший лейтенант», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з особистих мотивів, з метою назавжди ухилитися від проходження військової служби, у порушення вимог ст. 9, 11, 14, 16, 37, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 16.06.2014 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи заходів щодо повернення до вищезазначеної військової частини, допоки 12.03.2018 року добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Київського гарнізону ( АДРЕСА_4 ).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого обвинувачення та пояснив, що 18.06.2011 року він уклав контракт на проходження військової служби в Збройних силах України та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . В 2014 році був переведений для подальшого проходження служби в званні «старший лейтенант» до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася в АДРЕСА_1 . 16.06.2014 року самовільно, без дозволу командування, залишив військову частину НОМЕР_1 та перебував у АДРЕСА_5 переховуючись, бо не бажав проходити службу. В подальшому не бажаючи більше переховуватися, 12.03.2018 року, добровільно, з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Київського гарнізону та заявив про вчинений ним злочин. Також обвинувачений зазначив, що щиро кається у вчиненому, зробив для себе належні висновки.

В судовому засіданні, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі, а саме: показів свідків та письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінивши докази зібрані в судовому засіданні, суд находить винність обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення повністю доведеною.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились у дезертирстві, тобто самовільному залишенні військової частини з метою ухилитися від військової служби, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 408 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, те, що вчинене кримінальне правопорушення відноситься до злочинів середньої тяжкості, є умисним, а також те, що обвинувачений усвідомив протиправність своїх дій, раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, а також те, що останній за місцем служби характеризується негативно та обставини вчинення злочину.

У відповідності до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого - з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи наведене вище, особу обвинуваченого, який усвідомив протиправність своїх дій, сприяв розкриттю злочину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого, а також відсутність будь-якої шкоди завданої кримінальним правопорушенням, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті та застосувати ст. 75 КК України звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки під час судового розгляду не встановлено обставин, які б вказували на те, що виправлення ОСОБА_4 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливо без ізоляції його від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обраховувати з 18.06.2018 року.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1