Справа № 279/5148/16-к
Провадження №1-кп/283/154/2018
У Х В А Л А

26 липня 2018 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та

ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,

потерпілої ОСОБА_12 ,

представника потерпілої ОСОБА_13 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_7 за п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України та ОСОБА_8 за п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 125 КК України,-

встановив:

При вирішенні питання про призначення кримінального провадження до розгляду прокурор доповів, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону і відсутні будь-які перешкоди для призначення кримінального провадження до розгляду. Потерпіла та її представник підтримали думку прокурора.

Захисники заперечили проти призначення кримінального провадження до розгляду, оскільки апеляційний суд Житомирської області під час розгляду апеляційних скарг встановив, що формулювання обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є неконкретним, так як виклад фактичних обставин діяння обвинувачених не відповідає їх юридичній кваліфікації та не містить вказівок про форму вини та спрямованість умислу обвинувачених в момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим.

Обвинувачені підтримали думку захисників.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу порушених питань у підготовчому судовому засіданні, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Відповідно до ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Вимоги до обвинувального акта передбачені ст. 291 КПК України. В ній зазначено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7 1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно пункту 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально - правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

Судовий розгляд, як передбачено вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст. 348 КПК України), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК України).
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).
Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується саме змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).
Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року.
Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.
Суд, не оцінюючи доведеність обвинувачення, а лише перевіряючи його з приводу виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, з метою забезпечення права обвинуваченого знати в чому його обвинувачують, констатує, що обвинувачення є неконкретним.

Під час досудового розслідування не було встановлено у який спосіб обвинувачені позбавили потерпілого життя, форма вини, що свідчить про неконкретне обвинувачення та є прямим порушенням права обвинувачених на захист.

Як слідує зі змісту ст. 115 КК України умисне вбивство, мотив вчинення вказаного злочину, в залежності від його характеру, може бути кваліфікуючою ознакою такого злочину. Тому, його встановлення має важливе значення для правової кваліфікації діяння. Відтак, відсутність зазначення даної ознаки суб`єктивної сторони в обвинувальному акті позбавляє суд можливості перевірити правильність правової кваліфікації інкримінованого Сингаївським діяння і її відповідність фактичним обставинам та сформульованому обвинуваченню.

Проте в обвинувальному акті фактично відсутнє викладення формулювання обвинувачення у вчиненні кожного із зазначених злочинів особами із викладенням, якими саме індивідуальними діями кожного з них вчинено окремі конкретні злочини, за якою юридичною формулою такі дії кваліфікуються у кожному випадку із вказівкою на кримінально - правові норми, порушення яких інкримінуються. Натомість відсутність в обвинувальному акті розмежування формулювання обвинувачення у вчиненні кожного окремого злочину кожним із обвинувачених свідчить про його формальне викладення. Вказана невідповідність обвинувачення вимогам Закону, порушує право обвинувачених на захист (порушення права на захист ст. 20 КПК), оскільки вони позбавлені можливості знати в чому обвинувачуються та здійснювати свій захист від висунутого чіткого та зрозумілого обвинувачення та унеможливлює ухвалення судом законного та обґрунтованого судового рішення в даному кримінальному провадженні.

Саме ці порушення стали підставою для скасування вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 листопада 2017 року та повернення кримінального провадження на новий судовий розгляд.

Крім того прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим строків дії запобіжних заходів на 60 діб.
Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора. Захисники та обвинувачені заперечили проти продовження строків запобіжних заходів.
Суд вважає, що клопотання прокурора підлягають задоволенню з наступних підстав.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжують існувати ризики, визначенні ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 08.06.2018 року та передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість, перебуваючи на волі, спілкуватися та здійснювати вплив на потерпілих, свідків та інших обвинувачених, ухилитися від суду з метою уникнення від покарання за інкримінуємі йому особливо-тяжкий та тяжкий злочини, а також продовжувати злочинну діяльність. Інші, більш м?які запобіжні заходи, не забезпечать його належної поведінки.

Також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_8 та запобігання можливим ризикам їх впливу на потерпілих і свідків, суд вважає за необхідне продовжити і щодо них строки дії запобіжних заходів у виді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 91, 291, 314 КПК України,-

ухвалив:

Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 за п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_7 п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України та ОСОБА_8 за п. 7 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 125 КК України повернути прокурору у зв?язку з тим, що він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України для усунення недоліків.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 діб до 23.09.2018 року включно.

Продовжити ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту на 60 діб до 23.09.2018 року включно.

Продовжити ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту на 60 діб до 23.09.2018 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на особисте зобов`язання відмовити за безпідставністю.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3