У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" липня 2018 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 , за участю підозрюваного ОСОБА_5 ,розглянувши клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 у кримінальному проваджені №0006616 від 11 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації Козачинського району смт.Ількан, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, без місця реєстрації та постійного місця проживання, раніше судимого; 23.12.2014 року вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців, 22.09.2017 року звільненого з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 звернулась до суду в рамках кримінального провадження №0006616 від 11 липня 2018 року, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , 11.07.2018 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, знаходячись по вулиці Ентузіастів, 7/3 в місті Києві, а саме в дворах будинків, помітив припаркований автомобіль марки «Хюндай», жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого знаходився відео реєстратор, в цей час у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, що знаходилось в салоні вищезазначеного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_5 , взяв камінь, який лежав неподалік, підійшов ближче до автомобіля та розбив ним скло в водійських дверцятах.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , через розбите скло дістав відеореєстратор разом з кріпленням на якому він знаходився, після цього поклав викрадений відеореєстратор до лівої кишені своєї кофти та почав тікати в напрямку гаражних боксів, які знаходились ліворуч від нього, однак його злочинні дії були помічені свідком та працівником поліції, які перебували неподалік та які затримали його з викраденим відеореєстратором.

За вказаним фактом 11 липня 2018 року було розпочато кримінальне провадження №0006616 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

11 липня 2018 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

11 липня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 прокурор посилається на існування ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 виходячи з тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, може незаконно впливати на свідків, потерпілого, продовжити злочинну діяльність та іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим виникає необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному.

Поряд з цим, обґрунтовуючи клопотання прокурор в суді посилається на необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останній не працює, не одружений, не має стабільного джерела прибутку, раніше судимий, без місця реєстрації, не має постійного місця проживання, а тому може продовжити злочинну діяльність, у зв`язку з чим саме такий запобіжний захід забезпечить запобігання ризиків, визначених положеннями ст.177 КПК України.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, думку захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , який заперечив проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на відсутність доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 буде впливати на свідків по справі, не має наміру ухилятись від слідства та суду, вислухавши думку підозрюваного ОСОБА_5 який підтримав думку свого захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з положеннями ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно матеріалів клопотання, необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, на підтвердження чого наявні зібрані органом досудового розслідування докази у кримінальному провадженні, які долучені до самого клопотання у якості додатків, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з суворістю, передбаченого законом покарання за вчинене діяння, може ухилитись від слідства, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В той же час, в силу положень частин 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються, а не просто вказати їх.

Разом з тим, хоча поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, відповідно до положень ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких обставин, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку на даному етапі досудового розслідування, приходить до висновку, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), а саме: дані протоколу затриманням підозрюваного ОСОБА_5 , в порядку ст.208 КПК України, дані протоколу огляду місця події від 11.07.2018 року; дані протоколу допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 11.07.2018 року, що свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки у своїй сукупності підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

.

В свою чергу, оцінюючи обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, таких як можливого тиску на потерпілого та свідків, переховування, здійснення перешкод кримінальному провадженню, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, слідчий суддя, з урахуванням позицію ЄСПЛ в частині, наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, що у даному конкретному випадку встановлені сторною обвинувачення ризики, обґрунтованими, оскільки вони належним чином мотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

А тому, на підставі викладеного, слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів щодо причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, який не працює, не має джерела доходів, соціальних зв`язків, без місця реєстрації, який не має місця постійного проживання, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, може продовжити злочину діяльність, а також враховуючи вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, та доведеність стороною обвинувачення обставин передбачених п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що дане клопотання органу досудового розслідування підлягає задоволенню як обґрунтоване.

Разом з тим, підстави для відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у КПК чітко регламентовані статтею 194 КПК України, а саме - слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї ж статті і все.

Тобто, вказані стороною захисту доводи, як на підставу відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного, в тому числі і в частині можливості уникнення наявним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є необґрунтованими та такими, що не знайшли підтвердження під час розгляду даного клопотання.

Крім того, задовольняючи дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги ст.183 КПК України та вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35 240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в місті Києві (одержувач ТУДСАУ в місті Києві, , банк Державна казначейська служба України м.Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок - №2089).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління поліції в м.Києві, уповноваженого на здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації Козачинського району смт.Ількан, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, без місця реєстрації та постійного місця проживання, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі Київському слідчому ізоляторі Міністерства Юстиції України.

Встановити строк тримання під вартою ОСОБА_5 - 60 днів з моменту його затримання, тобто по 08 вересня 2018 року (включно).
Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35 240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в місті Києві (одержувач ТУДСАУ в місті Києві, , банк Державна казначейська служба України м.Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок - №2089).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління поліції в м.Києві, уповноваженого на здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено: 17 липня 2018 року о 13 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя: