Справа № 203/1569/18
Провадження № 1-в/0203/28/2018
УХВАЛА
25.06.2018 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі заяву ОСОБА_3 про скасування арешту,
встановив:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала кримінальна справа № 1-603/2006 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 368, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.
03 травня 2018 року до суду звернувся засуджений ОСОБА_3 із заявою по скасування арешту, яку мотивував тим, що в рамках вказаного кримінальної справи було накладено арешт на належну йому квартиру. Вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 31 жовтня 2006 року його було засуджено без конфіскації майна. В той же час питання про скасування арешту вирішено не було.
В судове засідання для розгляду заяви по суті учасники не з`явились.
Дослідивши наявні матеріали, суд приходить до наступного висновку.
В провадженні Кіровського районного суду міста Дніпропетровська перебувала кримінальна справа № 1-603/2006 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 368, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, що підтверджується копією вироку суду від 31 жовтня 2006 року (а.с. а.с. 11 30).
Під час розслідування вказаної справи постановою слідчого з особливо важливих справ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 14 червня 2006 року було накладено арешт на належну ОСОБА_3 частину квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією постанови, наданою КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації ДОР згідно листа від 12 червня 2018 року № 8248.
Вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 31 жовтня 2006 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 368, ст. 70, 72 КК України до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавлення права займати будь-які посади в МВС України строком на три роки, без конфіскації майна, належного засудженому, а також до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ст. 75 КК України звільнено від основного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком три роки (а.с. 30).
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2007 року вказаний вирок залишено без змін (а.с. а.с. 31 37).
Таким чином, до засудженого ОСОБА_3 не було застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, цивільний позов до нього не пред`являвся та судом не розглядався.
Разом з тим, зберігається арешт на частину квартири АДРЕСА_1 .
Розгляд кримінальної справи відносно ОСОБА_3 відбувався на підставі КПК України 1960 року.
Відповідно до п. 9 Перехідних положень КПК України 2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до ст. 29 КПК України 1960 року при наявності достатніх даних про те, що злочином завдана матеріальна шкода, або понесені витрати закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, орган дізнання, слідчий, прокурор і суд зобов`язані вжити заходів до забезпечення цивільного позову. При провадженні в кримінальній справі про злочин, за який може бути застосована додаткова міра покарання у вигляді конфіскації майна, орган дізнання, слідчий, прокурор зобов`язані вжити заходів до забезпечення можливої конфіскації майна обвинуваченого.
Згідно ст. 411 КПК України 1960 р. суд має право вирішити питання пов`язанні з виконанням вироку. Згідно абз. 6 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» (з наступними змінами та доповненнями) у порядку, передбаченому ст.411 КПК України, суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків: про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані;
Оскільки цивільний позов заявлений не був, а додаткове покарання у вигляді конфіскації майна до засудженого ОСОБА_3 застосоване не було, арешт на належну йому частку квартири підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 9 Перехідних положень КПК України 212 року, ст. 411 КПК України 1960 року, суд
ухвалив:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту задовольнити.
Арешт на частину квартири АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_3 , накладений постановою слідчого з особливо важливих справ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 14 червня 2006 року у кримінальній справі № 70069055, скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1