АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1826 /2018 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника власника майна ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу заступника начальника першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2018 року,
в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, вилученого під час проведення 13.12.2017 року обшуку за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 15-а, кв. 13,а саме: ноутбук Acer E5-731, S/N: NXMP7EU006430187C47600; планшет SAMSUNG, IMEI: 352961/06/3863/10/1, серійний номер С/hR52G32CCSNB.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2018 року, постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на майно ОСОБА_9 , вилучене під час проведення 13 грудня 2017 року обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук Acer E5-731, S/N: NXMP7EU006430187C47600; планшет SAMSUNG, IMEI: 352961/06/3863/10/1, серійний номер С/hR52G32CCSNB.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що вилучені в помешканні ОСОБА_9 речі є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, тому постановою прокурора від 14.12.2017 року визнані речовими доказами. Не накладення арешту на вказане майно несе ризики його пошкодження, псування, знищення чи відчуження, що може призвести до втрати доказів.
Окрім цього зазначає, що ухвалою слідчого судді від 18.12.2017 року, клопотання прокурора про накладення арешту було повернуто для усунення недоліків, але копія даної ухвали надійшла до Генеральної прокуратури України лише 20.02.2018 року, а отримана прокурором, який здійснює процесуальне керівництво 28.02.2018 року, тому вважає, що строк для звернення з клопотання не пропущено.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника власника майна, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000256 від 10.04.2014 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1, 3 ст. 388, ч. 1, 3, 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 209, ст. 219 КК Ук4раїни за фактами розтрати майна в особливо великих розмірах та зловживання службовими особами ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» під час використання кре5дитних кош8тів у розмірі 1,5 млрд. доларів США на здійснення програми співробітництва у сфері АПК між Україною та Китайською народною Республікою, що спричинило тяжкі наслідки.
05.03.2018 року прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилученого під час проведення 13.12.2017 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме: ноутбук AcerE5-731, S/N: NXMP7EU006430187C47600; планшет SAMSUNG, IMEI: 352961/06/3863/10/1, серійний номер С/h R52G32CCSNB, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.
06.03.2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у задоволенні клопотання прокурора було відмовлено, з посиланням на те, що внесене стороною обвинувачення клопотання про арешт майна подано до суду з порушенням строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України, при цьому слідчий суддя не знайшов поважних причин для поновлення пропущеного процесуального строку.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.
Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною третьою статті 170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
При цьому, згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої її було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Разом з тим, як вбачається з наданих матеріалів провадження обшук, в ході якого було вилучено вказане у клопотанні майно, проведено 13.12.2017 року, а клопотання про арешт майна подано до суду 05.03.2018 року, тобто з пропущенням строку визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України. При цьому, як правильно зауважив в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя доводи прокурора про звернення з клопотанням лише 05.03.2018 року належним чином необґрунтовані, а отримання цього клопотання стороною обвинувачення 28.12.2017 року відповідно до ухвали від 18.12.2017 року не є, на думку апеляційного суду, поважною причиною для поновлення пропущеного процесуального строку.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, ретельно дослідивши надані матеріали, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, відмовив у накладенні арешту на майно зазначеного у клопотанні прокурора, а тому вимоги апелянта щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваного судового рішення, слід визнати непереконливими.
Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 березня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, вилученого під час проведення 13.12.2017 року обшуку за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 15-а, кв. 13, а саме: ноутбук Acer E5-731, S/N: NXMP7EU006430187C47600; планшет SAMSUNG, IMEI: 352961/06/3863/10/1, серійний номер С/hR52G32CCSNB, - залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника начальника першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4