Номер провадження: 11-сс/785/1738/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

підозрюваного: ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2018 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

встановив:

Оскарженою ухвалою у рамках кримінального провадження №0003517 від 14.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України було задоволено клопотання старшого слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 про застосування відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, одруженого, маючого неповнолітню дитину 2000 р.н., з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, працюючого на будівництві, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 діб, тобто до 13.12.2018 року.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 13.10.2018 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, знаходячись у дворі приватного будинку №20 по вул. 5-тій Заводській в м. Одесі, під час конфлікту із ОСОБА_11 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, наніс потерпілому ОСОБА_11 не менше двох ударів кулаком лівої руки в область грудної клітини справа та зліва та не менше одинадцяти ударів кулаком лівої руки в область обличчя та голови, чим завдав останньому небезпечні для життя тілесні ушкодження у вигляді: множинних лінійних переломів всіх ребер, перелому кісток носа, садна правої виличної ділянки обличчя, садна лобової ділянки голови в області правої надбрівної дуги, забійної рани правої виличної ділянки голови, забійної рани лівої лобної ділянки голови, забійної рани лівої надбрівної дуги, множинних забійних ран потиличної ділянки голови зліва, потиличної ділянки голови справа та центральної частини потиличної ділянки голови. Смерть потерпілого настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці події, безпосередньою причиною смерті став больовий шок, що настав внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави, слідчий суддя дійшов висновку, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що спричинило загибель людини, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі строком на 10 роки; існують ризики того, що підозрюваний може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування, вчинення нових злочинів та перешкоджання кримінальному провадженню; останній підозрюється у вчиненні злочину щодо члену своєї сім`ї, що унеможливлює його утримання за місцем проживання, офіційно не працевлаштований.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 слідчим суддею встановлено не було.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , не погоджуючись з постановленою слідчим суддею ухвалою, зазначила, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а слідчий суддя залишив поза увагою той факт, що ОСОБА_8 повністю визнав себе винним у вчиненому злочині, розкаявся у скоєному, настання тяжких наслідків не бажав, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким позитивно характеризується, дружину та неповнолітню доньку 2000 р.н., до кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

Посилаючись на викладене вище, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_12 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п. 4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції, перевірив та належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до §. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК не є предметом оскарження та зазначена підозра на даній стадії ґрунтується на отриманих органом досудового розслідування доказах, які наявні у матеріалах та долучені до клопотання.

Разом з тим, апеляційний суд не в змозі погодитись із доводами захисника щодо того, що слідчий суддя залишив поза увагою те, що слідчим та прокурором не було доведено неможливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Як вбачається з висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали (а.с. 68, зворотна сторона), та з якими погоджується апеляційний суд, існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний зможе вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду та перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, пов`язаного із нанесенням тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили загибель людини, вчиненим відносно члена своєї сім`ї, з яким спільно проживав, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років; офіційно не працевлаштований.

Окрім того, на думку апеляційного суду, з урахуванням обставин підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину відносно члена своєї сім`ї (тесть), з яким підозрюваний проживав в одному будинку, та його наслідків, а також його поведінку після вчинення злочину, яка вказувала на спотворення останнім даних щодо скоєння злочину іншими особами, в тому числі перешкоджання останнім виклику на місце пригоди медиків для надання допомоги потерпілому, існує ступінь ризику того, що останній може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Апеляційний суд також приймає до уваги твердження захисника про те, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, дружину та доньку 2000 р.н., до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, однак, на думку апеляційного суду вказані обставини, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків та поведінки підозрюваного, не можуть спростовувати існування зазначених вище ризиків та вказувати на необхідність та можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Твердження захисника про те, що підозрюваний провину визнає повністю та щиро розкаюється у скоєному, апеляційний суд вважає суперечливими, оскільки, як вбачається із протоколів допиту свідків ОСОБА_13 (а.с. 29-32), ОСОБА_14 (а.с. 33-37) та ОСОБА_15 (а.с. 38-41), своїм співмешканцям підозрюваний ОСОБА_8 повідомив, що не він наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , а двоє незнайомих осіб, а інших даних про визнання ним винуватості матеріали клопотання не містять.

Тому, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його наслідки та тяжкість можливого призначення обвинуваченому покарання у разі визнання його винним, слідчим та прокурором було доведено те, що інший із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним ризикам, про що слідчий суддя вірно зазначив в своїй ухвалі, а обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з його ізоляцією, може призвести до обставин, які унеможливлять запобіганню існуванню зазначених вище ризиків та можуть призвести до вчинення підозрюваним дій, направлених на перешкоджання кримінальному провадженню.

Вирішуючи питання щодо застосування відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, апеляційний суд також приймає до уваги існуючу практику Європейського суду з прав людини, якою визначено, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та особи самого підозрюваного, тяжких наслідків вчиненого кримінального правопорушення, наявності існуючих ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню та незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, апеляційний суд вважає законним та обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 16.10.2018 року, якою у рамках кримінального провадження №0003517 від 14.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, було задоволено клопотання старшого слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 строком до 13.12.2018 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4