Справа № 381/1836/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/484/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 31.05.2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

перекладача: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника ОСОБА_8 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , осетина, громадянина Російської Федерації, не працюючого, з вищою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 06.05.2005 року Києво Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років позбавленя волі з іспитовим строком на 1 рік; 26.02.2013 року Апеляційним судом міста Києва за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.
Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України, зараховано обвинуваченому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 24.12.2016 року до дня набрання даним вироком законної сили.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_10 за ч.1 ст. 396 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці позбавлення волі, рішення щодо якого в апеляційному порядку не оскаржується.
Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, 23 грудня 2016 року близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_11 разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 та своєю співмешканкою ОСОБА_12 перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 , спільно розпивали спиртні напої.
Під час перебування в приміщенні вказаної квартири, між ОСОБА_7 - з одного боку та ОСОБА_12 - з іншого боку, на ґрунті ревнощів, раптово виник словесний конфлікт. В ході розвитку вказаного конфлікту, 23 грудня 2016 року близько 23 годині 00 хвилин, в приміщенні даної квартири у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на умисне позбавлення життя ОСОБА_12 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні квартири за цією ж адресою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою подолати опір потерпілої, обхопив руками ОСОБА_12 за тулуб та силоміць поклав на матрац, що знаходився на підлозі кухні та притиснув до підлоги, тим самим позбавивши можливості чинити опір чи залишити місце події.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 діючи з умислом на вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи, що здійснивши прицільний постріл впритул в голову, він пошкодить головний мозок, який відповідає за всі життєво-важливі функції людини внаслідок чого настане смерть і свідомо допускав настання такого наслідку, дістав невстановлену органом досудового розслідування вогнепальну зброю (пістолет калібру 9 мм), з допомогою якого мав намір позбавити життя ОСОБА_12 .
Під час реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , розраховуючи на те, що присутній в приміщенні квартири ОСОБА_10 через товариські взаємовідносини між ними не буде перешкоджати його злочинним діям, але не вступаючи з ним в змову щодо вчинення вбивства, тримаючи в правій руці невстановлену органом досудового розслідування вогнепальну зброю (пістолет калібру 9 мм) приставив його впритул до тім`яної ділянки голови зліва ОСОБА_12 , яка в цей час лежала на матраці, та з вказаної зброї здійснив один прицільний постріл у голову.
Внаслідок пострілу ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, від яких настала смерть потерпілої.

В апеляційних скаргах захисник та обвинувачений просять вирок суду змінити в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення дій обвинуваченого, з ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.119 КК України. Захисник вважає вирок суду незаконним, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що судове слідство було неповним, під час його провадження всупереч вимогам кримінального процесуального кодексу були поверхнево та однобічно досліджені обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Вважає, що під час судового слідства не вірно кваліфіковані дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України, оскільки стороною обвинувачення на досудовому слідстві не було надано жодного доказу про те, що ОСОБА_7 скоїв умисне вбивство.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого в підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Твердження захисника про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні прямі докази того, що ОСОБА_7 скоїв умисне вбивство не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений підтверджується сукупністю зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме: показами обвинуваченого ОСОБА_7 , який пояснив, що він проживав разом з ОСОБА_12 , 23.12.2016 вони разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_10 спілкувалися, пили пиво, після чого між ним та ОСОБА_12 виникла сварка, зазначив, що він умисно не стріляв, курок не нажимав, як стався постріл йому не відомо, після пострілу він почав викликати таксі, оскільки вважав, що ОСОБА_13 можна швидше довезти до лікарні, ніж чекати приїзду швидкої; показами обвинуваченого ОСОБА_10 , який пояснив, що 23.12.2016 він спілкуючись з ОСОБА_7 та ОСОБА_12 був очевидцем того, як між ними виник конфлікт, після чого він почув постріл, в подальшому він в ОСОБА_7 викликали машину, винесли ОСОБА_13 на простирадлі до машини та поклали її на заднє сидіння автомобіля;

показами свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що 23.12.2016 після 23 години, до нього зателефонував знайомий ОСОБА_7 та попросив під`їхати до під`їзду його будинку, після чого ОСОБА_7 та незнайомий йому чоловік винесли з будинку у покривалі молоду дівчину, яка була у непритомному стані, поклавши дівчину до салону автомобіля, він поїхав разом з ОСОБА_7 , проте проїхавши метрів 15, ОСОБА_7 на ходу вискочив з машини, продовжуючи рух далі, він будучи в шоковому стані в мікрорайоні Снігурівка на обочині дороги вигрузив дівчину з автомобіля; показами свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які пояснили, що 21.12.2016 вони зранку виїхавши з двору побачили на землі тіло дівчини, яка лежала на покривалі та була вже мертва; протоколом огляду місця події від 24.12.2016, а саме квартири, яка належить ОСОБА_17 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживав ОСОБА_7 , у коридорі квартири на леноліумі, яким вкрита підлога навпроти вхідних дверей було виявлено пляму бурого кольору, що нагадує кров; висновком експерта № 292 від 11.04.2017 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_12 настала в результаті вогнепального поранення голови з крововиливами під оболонки і кору головного мозку з розвитком його набряку-набубнявіння і стиснення; протоколом слідчого експерименту від 27.12.2016, яким встановлено обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення та іншими доказами.

Дані докази об`єктивно узгоджуються між собою, доповнюють один одного і не мають суперечностей, вказують на умисний характер дій обвинуваченого і відтворюють обставини вчиненого ОСОБА_7 злочину та його винність в інкримінованому злочині.
З врахуванням зібраних та досліджених доказів судом вірно кваліфіковані дії ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України і підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого на ч.1 ст.119 КК України, колегія суддів не вбачає.
Без належних підстав апелянт посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Також не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду посилання апелянта на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді даного провадження в суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку судом в повному обсязі досліджені зібрані докази, які у відповідності до вимог ст. 94 КПК України оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Доводи адвоката про те, що покладені в основу вироку недопустимі докази, а саме покази свідка ОСОБА_14 є безпідставними
Обираючи ОСОБА_7 вид і міру покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, дані про особу винного, який неодноразово судимий, характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів і підстав вважати його занадто суворим, за доводами апеляційної скарги обвинуваченого, апеляційний суд не вбачає.
Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, обставин та фактів, які могли б вплинути на обґрунтованість прийнятого судом рішення відносно доведеності вини обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні і не були досліджені чи належним чином оцінені судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим залишає цей вирок без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника та обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий:
Судді: