Справа №568/990/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" січня 2018 р. м.Радивилів Рівненської області

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:

суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000341 від 21.09.2017 року і угоду про визнання винуватості від 17.11.2017 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вільно володіючого українською мовою, освіта базова середня, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб непрацездатного віку немає, раніше не судимого, не депутата, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
У вересні 2007 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , в порушення пункту 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року №2471-ХІІ, зі змінами від 24.01.1995 року, перебуваючи в лісовому масиві, що поблизу села Гоноратка Радивилівського району Рівненської області, під час збирання грибів знайшов картонну коробку невеликого розміру, в якій знаходились 50 боєприпасів до нарізної вогнепальної стрілецької зброї калібру 5,6 мм., чим незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу придбав, шляхом привласнення знайденого, бойові припаси.

Продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, спрямовані на незаконне поводження з бойовими припасами, ОСОБА_4 , після незаконного придбання вищеперерахованих бойових припасів, переніс їх з лісового масиву до своєї кімнати житлового будинку, в якому він проживає, що за адресою АДРЕСА_1 , чим вчинив носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Після цього, з вересня 2007 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, що полягає у незаконному поводженні із бойовими припасами, незаконно зберігав 50 патронів калібру 5,6 мм., що являються боєприпасами нарізної вогнепальної стрілецької зброї, в дивані, що знаходиться в кімнаті житлового будинку, в якій він мешкає, за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , до 21 вересня 2017 року.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України (далі КК України),- носіння, зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

17.11. 2017 року прокурор Дубенської місцевої прокуратури молодший радник юстиції ОСОБА_6 та підозрюваний у кримінальному провадженні № 0000341 від 21.09.2017 року ОСОБА_4 за ч.1 ст. 263 КК України, на підставі ст. ст.468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) в приміщенні Дубенської місцевої прокуратури Рівненської області (Радивилівський відділ), яка знаходиться за адресою: місто Радивилів Рівненської області вулиця Козланюка 37, уклали угоду про визнання винуватості (а.с.8-10).
Під час укладення угоди про визнання винуватості від 17.11.2017 року між прокурором Дубенської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , захист його прав та інтересів на підставі п. 9 ч. 2 ст.52 КПК України здійснював захисник адвокат ОСОБА_5 (а.с. 8-10).
Відповідно до змісту укладеної угоди, 21.10. 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. Правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України, - носіння, зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу (а.с.8-10).

В угоді про визнання винуватості від 17.11.2017 року зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні (а.с. 8-10).

Сторони, в угоді про визнання винуватості від 17.11.2017 року, погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, з встановленням іспитового строку 1 рік. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, тому може бути затверджена і обвинуваченому слід призначити узгоджене в угоді покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання із встановленням іспитового строку 1 (один) рік та покладанням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив укладену з прокурором угоду про визнання винуватості від 17.11.2017 року затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

Захисник прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просить укладену з прокурором угоду про визнання винуватості від 17.11.2017 року затвердити і призначити узгоджене в ній покарання.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, з`ясувавши добровільність дій ОСОБА_4 та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, дослідивши характер висунутого щодо ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, за умови відсутності потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Так, злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні кримінального злочину, внаслідок якого шкода завдана державним та суспільним інтересам, фізичним особам шкода не спричинена, в даному кримінальному провадженні не бере участі потерпілий.

Угода про визнання винуватості за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, а також узгоджене покарання та згода підозрюваного на його призначення. В угоді вказані наслідки для обвинуваченого в разі її невиконання .

Обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.474 КПК України, роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Суд вважає, що правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України, а саме носіння, зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу є юридично вірною, а визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, крім виклику слідчого, в даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В даному кримінальному провадженні речовими доказами по справі визнано спеціальний пакет експертної служби МВС України № 1498624 із вмістом 25- ти експериментально демонтованих патронів 5,6 мм (калібру 22 LR) 20 відстріляних патронів 5, 6 мм (калібру 22 LR), 5 патронів калібру 5,6 мм з першопочатковою упаковкою, що є додатком до висновку експерта (судової балістичної експертизи) №1.2-421/17 від 19.10.2017 року (а.с.27,28).

Таким чином, речові докази по справі, у відповідності до п.3 ч.9 ст.100 КПК України, підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75,76, 263 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 128, 373, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 .11. 2017 року, укладену між прокурором Дубенської місцевої прокуратури молодшим радником юстиції ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України, п. п 1, 2 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, а саме спеціальний пакет експертної служби МВС України № 1498624 із вмістом 25- ти експериментально демонтованих патронів 5,6 мм (калібру 22 LR) 20 відстріляних патронів 5, 6 мм (калібру 22 LR), 5 патронів калібру 5,6 мм з першопочатковою упаковкою, що є додатком до висновку експерта (судової балістичної експертизи) №1.2-421/17 від 19.10.2017 року, знищити.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави витрати на залучення експертів в сумі 790 ( сімсот дев`яносто гривень) 96 (дев`яносто шість) копійок

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст.ст. 394,424 Кримінального процесуального кодексу України, до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 Кримінального процесуального кодексу України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1