АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 грудня 2017 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
При секретарі ОСОБА_4
За участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000135 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шилівці Хотинського району Чернівецької області, громадянин України, не одруженого, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не придатного до військової служби, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України , -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні № 0000135, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_7 залишено без змін до набрання вирком законної сили. Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з 29.03.2017 року. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 до строку покарання у виді позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з 29 березня 2017 року по 20.06.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирішено питання про речові докази по справі відповідно до ст. 100 КПК України.

Провадження №11кп/794/456 /17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ст. 121 ч.2 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_9 .
На вказаний вирок суду І інстанції адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок районного суду щодо його підзахисного скасувати і закрити кримінальне провадження.

Посилається на те, що, вина його підзахисного в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні в суді не доведена. В суді першої інстанції обвинуваченим не надано жодного прямого доказу, який би вказував на вчинення саме ним вказаного кримінального правопорушення. Із висновків судово-імунологічних експертиз № 743, № 744, вбачається, що крові на ножі, який є знаряддям злочину не виявлено, крові на одязі підзахисного не виявлено. Зазначає, що подія відбувалась в неочевидності, тому обвинуваченню необхідно було перевірити можливість заподіяння вказаних тілесних ушкоджень самим потерпілим, адже як було встановлено в ході судового слідства потерпілий теж перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, що не виключає можливість суїцидних дій потерпілим.

Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу повністю та просив її задовольнити, вислухавши прокурора, який вважає вирок районного суду як законний і просить його залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого як необґрунтовану залишити без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як встановлено вироком суду першої інстанції 28.03.2017р., приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись по АДРЕСА_2 (у помешканні свого вітчима ОСОБА_11 , де він періодично проживав без реєстрації), на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив словесну сварку зі своїм рідним братом ОСОБА_12 , 1992 року народження (який на той час прийшов в гості, на вечерю до вітчима та матері, однак фактично проживав в с. Шилівці Хотинського району Чернівецької області). В ході вищевказаної сварки, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , діючи умисно та протиправно, ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за допомогою ножа, побутового призначення (з пластиковим руків`ям, чорного кольору) наніс один удар в область черевної порожнини.
У результаті застосованого фізичного впливу та умисних дій з боку ОСОБА_7 до потерпілого ОСОБА_12 , згідно висновку експерта за №28-Н від 22.05.2017р., останньому були спричинені наступні тілесні ушкодження: А. Садно на правій бічній поверхні шиї, розташоване від хребтової лінії до правого кута нижньої щелепи. Дане тілесне ушкодження виникло незадовго до моменту настання смерті, має ознаки ЛЕГКОГО тілесного ушкодження та в будь-якому причинному зв`язку з фактом настання смерті не знаходиться. Б. Садно у основи середньої фаланги 3 пальця правої ключиці. Дане тілесне ушкодження виникло задовго до 28.03.2017р. від дії тупого твердого предмету або удару об такий, має ознаки ЛЕГКОГО тілесного ушкодження та в будь-якому причинному зв`язку з фактом настання смерті не знаходиться. В. Рана по передній поверхні черевної стінки справа на 3,0 см нижче правого підребір`я. Проникаюче поранення стінки шлунку, петель тонкого кишковника. Дані тілесні ушкодження виникли послідовно один за одним, незадовго до моменту настання смерті, від не менш як однократної дії гострого колюче-ріжучого предмету типу «ніж» або ударів об такий, при цьому раневий канал направлений справа на ліво, спереду до заду та дещо зверху вниз, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою «Небезпека для життя», та знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті. Смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у проміжок часу від 13:00 год. до 16:00 год., в приміщенні житлового будинку ОСОБА_11 , що за адресою АДРЕСА_2 , від токсичного шоку, як наслідок проникаючого сліпого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням шлунку та петель тонкого кишковника.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 121 КК України, оскільки він скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 .

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження, під час судового розгляду суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив всі докази, які були представлені як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, надав їм оцінку, належним чином вмотивувавши прийняте рішення.
Винуватість ОСОБА_7 в заподіянні потерпілому ОСОБА_12 умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого підтверджується дослідженими судом доказами, оціненими відповідно до ст. 94 КПК України.
Так, обвинувачений ОСОБА_13 під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції визнав, що в той день між ним та його братом виникла суперечка, однак вказував, що він його не бив, при цьому зазначив, що не зовсім пам`ятає події того дня, так як перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Винуватість ОСОБА_13 в заподіянні ОСОБА_12 умисних тяжких тілесних ушкоджень, а саме нанесені ножем одного удару останньому в область живота, підтверджується показаннями свідків, висновком судово медичної експертизи, протоколом огляду місця події та інших доказів досліджених безпосередньо в судовому засіданні.
Так, свідок ОСОБА_11 , який являється вітчимом обвинуваченого, показав суду, що 28.03.2017р., обвинувачений ОСОБА_7 разом із матір`ю ОСОБА_14 , потерпілим братом ОСОБА_12 та тіткою ОСОБА_15 перебували у його помешканні та вечеряли, при цьому розпивали спиртні напої. В подальшому обвинувачений разом з потерпілим вийшли на подвір`я, де між ними спалахнула суперечка, в результаті якої ОСОБА_7 за допомогою ножа наніс удар потерпілому ОСОБА_12 в область черевної порожнини. Після цього обвинувачений забіг до будинку і розповів усе йому, який в свою чергу вихопив у ОСОБА_7 ножа та викинув його під лавку. Швидку допомогу не викликали, оскільки потерпілий відмовлявся від надання медичної допомоги, посилаючись на те, що у нього відсутні будь-які больові почуття. Також свідок зазначив, що у ОСОБА_12 біля рани з правої сторони живота зовсім не було крові. Під час вказаних подій в будинку спала мама ОСОБА_14 , а тітка ОСОБА_15 бачила, як ОСОБА_7 забіг до хати з ножем.
Крім того вказував, що на слідуючий день, ОСОБА_11 , обвинувачений та ОСОБА_14 пішли на роботу, а потерпілий залишився вдома відпочити. Після того як вони повернулися з роботи, ними було виявлено, що ОСОБА_12 помер. Після чого викликав поліцію.
Свідок ОСОБА_15 , показала суду, що дійсно в той день вона перебувала у помешканні ОСОБА_11 , разом з обвинуваченим, потерпілим та ОСОБА_14 , де вони вечеряли, при цьому розпивали спиртні напої. В подальшому між обвинуваченим та потерпілим виникла суперечка. ОСОБА_14 в той час вже спала, оскільки перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Щоб не заважати чоловікам ОСОБА_15 зібралася до подруги та вийшла з будинку, однак не дійшла, оскільки впала на городі та заснула. Проснувшись пізно вночі, вона повернулася до хати, однак там вже всі спали.
Вранці, обвинувачений з матір`ю ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , пішли на роботу, а потерпілий залишився вдома так як почував себе погано.
Свідок ОСОБА_16 показав суду, що він живе по сусідству із вказаним житловим будинком, і в той вечір чув суперечку, яка відбувалася між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 . Про смерть потерпілого він дізнався на наступний день, так як ОСОБА_11 прибіг до нього за телефоном, щоб викликати швидку.
Показання свідка ОСОБА_11 об`єктивно підтверджуються висновком експерта № 28-Н від 22.05.2017 року, згідно до якого смерть гр. ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у проміжок часу від 13-00 год. до 16 год. 00 хв. від токсичного шоку, як наслідок проникаючого сліпого колото-різаного поранення черевної стінки з ушкодженням шлунку та петель тонкого кишковника. Рана по передній поверхні черевної стінки справа на 3,0 см нижче правого підребір`я. Проникаюче поранення стінки шлунку, петель тонкого кишковника. Дані тілесні ушкодження виникли послідовно один за одним, незадовго до моменту настання смерті, від не менш як однократної дії гострого колюче-ріжучого предмету типу «ніж» або ударів об такий, при цьому раневий канал направлений справа на ліво, спереду до заду та дещо зверху вниз, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою «Небезпека для життя», та знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті (а.с.43-45);
Згідно до протоколу огляду місця події з фото таблицями до нього від 29.03.2017 року а.с. 23-34, оглянуто місце події, а також виявлено та вилучено ніж побутового господарського призначення , труп ОСОБА_12 .

Також вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, доведена по справі дослідженими доказами, а саме протоколом огляду трупа від 30.03.2017 року, а.с. 46-47, речовими доказами по справі а. с. 131-132.

Вищенаведеними доказами, які є достовірними, достатніми і допустимими підтверджується висновок суду про заподіяння саме обвинуваченим ОСОБА_7 умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_12 побутовим ножем, що потягло смерть потерпілого, в зв`язку з чим спростовується твердження апелянта про те, що ОСОБА_7 будь яких ударів побутовим ножем потерпілому не наносив.
Безпідставними є твердження захисника щодо однобічності і неповноти досудового розслідування і судового розгляду, а саме те, що суд безпідставно взяв до уваги показання свідка ОСОБА_11 , а також те, що подія відбувалась в неочевидності, так як вбачається з матеріалів кримінального провадження свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 були безпосередніми свідками суперечки між обвинуваченим та потерпілим, а свідок ОСОБА_11 також зазначив, що після суперечки між братами, ОСОБА_7 забіг до будинку з побутовим ножем та розповів про події, які сталися на вулиці між обвинуваченим та потерпілим.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтував своє рішення та визнав дані докази об`єктивними і достовірними.
Посилання захисника обвинуваченого на те, що вирок суду побудований на припущеннях та суперечливих показаннях свідка не відповідають дійсності, та спростовуються наведеними у вироку доказами.
Таким чином судова колегія вважає, що по справі належними і допустимими доказами доведена вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, колегія суддів розцінює як обраний ним метод захисту від пред`явленого обвинувачення.
Законним та обґрунтованим є також призначене ОСОБА_7 судом покарання з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особу винного.
Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, обставини, які обтяжують покарання і призначив покарання у вигляді мінімального строку позбавлення волі, передбаченої санкцією статті ст.121 ч.2 КК України, яке необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, при призначені покарання ОСОБА_7 судом, у відповідності до вимог закону враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, обставин, які б пом`якшували покарання, судом не встановлено, обставина, що обтяжує покарання судом враховано, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що призначене покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, принципам законності, справедливості і індивідуалізації покарання та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Таким чином колегія суддів вважає, що підстав для скасування вироку районного суду не має, а тому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок районного суду без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376,404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий підпис ОСОБА_9

Судді підпис ОСОБА_2
підпис ОСОБА_3 .
Згідно з оригіналом : суддя ОСОБА_9