Справа №487/1606/17 05.12.2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 грудня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2017 року у відношенні
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1. 20.03.2003 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
2. 12.01.2004 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, звільнений 24.11.2005 р. умовно-достроково на 5 місяців 1 день;
3. 02.08.2006 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 122 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, звільнений 11.04.2011 р. за відбуттям строку покарання;
4. 10.11.2011 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 122 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільнився 06.08.2015 р.
5. 22.11.2016 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 серпня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за вищевказаним вироком та за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.11.2016 р., ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Визначено обчислювати строк покарання з 09.03.2017 р.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 700 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник ОСОБА_5 просить вирок змінити, призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09.03.2017 р. до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Захисник ОСОБА_5 вважає, що обвинуваченому призначено занадто суворе покарання, яке не відповідає його особі.

Зазначає, що при призначенні покарання суд не у повній мірі врахував відомості про особу обвинуваченого, формально послався на обставини, які пом`якшують покарання, та не надав їм належної оцінки. Звертає увагу на те, обвинувачений у ході судового розгляду визнав свою вину та розкаявся.

Крім того, посилається на те, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення у період дії Кримінального кодексу України у редакції від 23.12.2015 р. Тому, на підставі ст.ст. 4, 5 КК України, ст. 22 Конституції України, строк попереднього ув`язнення обвинуваченому повинен бути врахований у строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
11 лютого 2017 р. близько 20.00 год, ОСОБА_6 з приміщенні тамбуру, розташованого на четвертому поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 , повторно таємно викрав дитячу коляску «Adamex classic» вартістю 800 грн., що належить ОСОБА_8 .
Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно. Його дії кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом, є правильними. Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України. В цій частині вирок апелянтом не оскаржується.

Що стосується призначеного покарання, то відсутні підстави вважати його занадто суворим, як вважає апелянт.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України, та достатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше судимий, характеризується посередньо, перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з 26.05.2011 р. з діагнозом: «Синдром залежності від опіоїдів».

Враховано щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, що позбавляє підстав наведені доводи в цій частині про недостатнє врахування цієї обставини.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Покарання ОСОБА_6 призначено в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.
Остаточне покарання правильно призначено згідно вимог ст. 71 КК України, оскільки обвинувачений вчинив злочин до повного відбуття покарання за попереднім вироком.
На думку апеляційного суду, призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Підстав для його пом`якшення, про що просить апелянт, немає.

З вироку вбачається, що судом не прийнято рішення про зарахування ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України.

Доводи захисника про необхідність зарахування ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення є частково обґрунтованими, оскільки відсутні підстави для зарахування строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту затримання та до дня набрання вироком законної сили, про що просить апелянт.

Законом №2046-VIII від 18.05.2017 р. внесені зміни до ч.5 ст. 72 КК України, з урахуванням яких, ОСОБА_6 необхідно зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09.03.2017 р. до дня набрання чинності Закону №2046-VIII від 18.05.2017 р., тобто до 20.06.2017 р. включно, а з 21.06.2017 р. до дня набрання вироку законної сили, тобто до 05.12.2017 р., із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407,424,425, 532 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 р., з урахуванням змін, внесених Законом України № 2046-VIII від 18.05.2017 р.) у строк відбування призначеного ОСОБА_6 покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 09.03.2017 р. до 20.06.2017 р. включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 р. до 05.12.2017 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2017 року у відношенні ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3