У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_8,
суддів:ОСОБА_9, ОСОБА_10,

розглянувши у судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2014 року щодо нього Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області вироком від 7 травня 2013 року засудив ОСОБА_4 за частиною четвертою статті 187 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією майна, крім житла, та на підставі статті 71 КК остаточно призначив покарання у виді позбавлення волі на строк десять років три місяці з конфіскацією майна, крім житла.

Апеляційний суд Хмельницької області ухвалою від 25 вересня 2013 року вирок суду першої інстанції залишив без змін.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах від 26 червня 2014 року зазначені рішення судів нижчих інстанцій залишив без зміни.

У заяві засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 червня 2014 року щодо нього на підставі пунктів 1, 3 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, та невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України.

Разом із заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України засуджений ОСОБА_4 заявив клопотання про поновлення строку для подання такої заяви.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила доводи заяви та дійшла висновку про таке.

Статтею 447 КПК встановлені процесуальні строки подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 445 цього Кодексу. Норми цієї статті визначають період у часі - три місяці - і вказівку на подію (момент), із якого починається перебіг цього строку для подання заяви про перегляд судового рішення, у залежності від конкретної підстави, визначеної частиною першою статті 445 КПК. З підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 445 КПК, - це день ухвалення судового рішення, про перегляд якого порушено питання у заяві, або день ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження вказаних підстав, якщо воно ухвалено пізніше.

Відповідно до вимог частини 6 статті 447 КПК пропущений строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин, і вирішення цього питання покладається на суд.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв'язку з такими обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом України засудженим ОСОБА_4 подано 27 жовтня 2017 року.

Як видно із документів, доданих до заяви, ухвалу суду касаційної інстанції, про перегляд якої порушено питання у заяві, постановлено 26 червня 2014 року. Рішення, які додані до заяви на підтвердження неоднакового правозастосування, постановлені 19 лютого 2015 року та 1 вересня 2015 року.

Отже, засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою поза межами визначеного процесуальним законом тримісячного строку.

Як убачається із наявних у Верховному Суді України матеріалів, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 26 червня 2014 року залишив без зміни вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 травня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 25 вересня 2013 року щодо ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7

Верховний Суд України постановою від 19 лютого 2015 року, прийнятою за результатами розгляду заяви захисника Рохова О.В. про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_6 на підставі пункту 1 частини першої статті 445 КПК, зазначену ухвалу щодо останнього скасував, а справу направив на новий касаційний розгляд.

На час ухвалення постанови від 19 лютого 2015 року, Верховний Суд України не мав повноважень для прийняття рішення на користь інших засуджених, від яких не надійшли заяви.

Законом України від 12 лютого 2015 року № 192-VІІІ «Про забезпечення права на справедливий суд» (далі - Закон № 192-VІІІ), який набрав чинності з 28 березня 2015 року, статтю 453 КПК було викладено в новій редакції, зокрема частину п'яту статті 453 КПК, згідно з якою Верховний Суд України переглядає судові рішення у межах поданої заяви. Якщо задоволення заяви дає підстави для прийняття рішення на користь інших засуджених, від яких не надійшли заяви, Верховний Суд України зобов'язаний прийняти таке рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 вересня 2015 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 травня 2013 року щодо ОСОБА_6 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

За наслідками нового судового розгляду було ухвалено вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6, який набрав законної сили.

Копії вищезазначених судових рішень, завірених належним чином, засуджений ОСОБА_4 додав до своєї заяви.

Для отримання всіх копій судових рішень, у тому числі щодо іншої особи, був потрібен час. Враховуючи, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Замковій установі виконання покарань № 58, колегія суддів дійшла висновку, що строк на оскарження судових рішень засудженим пропущено з поважних причин.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає можливим поновити йому строк для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Керуючись статтями 447, 451 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_4, поновити йому строк для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10