Провадження № 1-кс/760/8156/17
у справі № 760/8377/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000509, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2015, -

В С Т А Н О В И В:
01.06.2017 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з даним клопотанням про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання вказує, що 30.07.2015 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва постановлено ухвалу, якою накладено арешт на земельну ділянку (кадастровий номер :72:301:0024 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) по АДРЕСА_1 , у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином. Дана ухвала постановлена в рамках кримінального провадження №0000509 від 20.01.2015 за фактом заволодіння шахрайським шляхом невстановленими вказаною земельною ділянкою, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, досудове розслідування якого здійснювалося СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Вважає, що арешт на вказану земельну ділянку накладений необґрунтовано, оскільки на час постановлення слідчим суддею ухвали законним власником земельної ділянки була ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 28.07.2015. В той же час, договір купівлі-продажу від 05.12.2014, обставини відчуження земельної ділянки на користь ОСОБА_5 за яким були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000509 від 20.01.2015, 28.07.2015 був розірваний. Відтак, право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку було відновлене, та в наступному відчужене на законних підставах.

В судове засідання заявник не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

За таких обставин, слідчий суддя знаходить можливим вирішити клопотання у відсутності учасників судового розгляду.

Дослідивши представлені сторонами письмові докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до Конституції України право приватної власності є непорушним (частина четверта статті 41).

Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Разом з цим, право власності не є абсолютним. За своєю правовою природою воно потребує регулювання з боку держави, може бути обмежено, а держава вправі вживати певних заходів втручання в право власності, у тому числі й позбавляти громадян власності.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданнями кримінального провадження є, зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Положеннями ст. 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, недоторканність права власності.

У відповідності до загальних засад кримінального провадження позбавлення або обмеження права власності здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Умови та порядок позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном визначаються главою 17 розділу ІІ КПК України (ст.ст. 170-174).

За визначенням ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Положеннями ст. 174 КПК України закріплено механізм захисту законних прав та інтересів осіб, право власності яких обмежено під час кримінального провадження.

Зокрема, згідно ч. 2 ст. 174 КПК, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, вказаною нормою процесуального закону, серед іншого визначені правові підстави скасування арешту майна, тобто, тимчасового позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, якими є: 1) накладення арешту необґрунтовано; усунення обставин, які обумовлювали потребу в арешті майна.

Виходячи із змісту приписів ч.ч. 3-6 ст. 170 КПК, умовами арешту майна для досягнення у кримінальному провадженні законної мети відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК є наявність визначеної сукупності обставин, які підлягають встановленню для прийняття відповідного процесуального рішення.

З урахуванням зазначеного, обґрунтованість застосування арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, залежить від підтвердження висновків про існування відповідної сукупності обставин фактичними даними, які випливають із представлених доказів.

Разом з цим, підлягає врахуванню, що для прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні достатність доказів залежить від певних обставин, які встановлює кримінальний процесуальний закон, а також, від стадії кримінального провадження, завдань кримінального провадження, які реалізуються на його відповідній стадії.

Потреба в арешті майна обумовлюється як правовою підставою застосування цього заходу забезпечення, так і його метою та завданням відповідно до конкретних обставин кримінального провадження.

В ході судового розгляду встановлено, що СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0000509 від 20.01.2015 за фактом заволодіння шахрайським шляхом невстановленими вказаною земельною ділянкою, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження, 30.07.2015 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва постановлено ухвалу, якою накладено арешт на земельну ділянку (кадастровий номер :72:301:0024 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) по АДРЕСА_1 , у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.07.2015 клопотання слідчого задоволено, виходячи з того, що накладення арешту є необхідним для запобігання незаконному переходу права власності на нерухоме майно до інших осіб, а також з того, що це майно відповідає критеріям визначених ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме, одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є його предметом.

З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2014 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0799 га кадастровий номер :72:301:0024, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .

За фактом відчуження земельної ділянки за вказаним договором розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000509.

28.07.2015 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено договір про розірвання вищезазначеного договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , зареєстрований в реєстрі за номером 1891.

За умовами вказаного договору право власності на земельну ділянку повернуто ОСОБА_6 .

28.07.2015 між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , за яким ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 відчужено земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,0799 га кадастровий номер :72:301:0024, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Таким чином, на час вирішення питання про арешт майна, 30.07.2015, заявник на законних підставах, дійсність яких не спростована, набула право власності на вищевказану земельну ділянку.

З огляду на зазначене, за результатами судового розгляду даного клопотання висновки слідчого судді щодо наявності достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вказаного нерухомого майна не знаходять свого підтвердження.

Отже, слідчий суддя приходить до переконання, що заявником доведено, що арешт на належне їй майно накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.07.2015 необґрунтовано, і таке обмеження права власності у даному випадку не є співрозмірним до завдань кримінального провадження.

За наведених обставин слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170, 171, 173, 174, 369, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.07.2015 у справі №760/9677/15-к провадження №1-кс/760/3738/15 на земельну ділянку (кадастровий номер :72:301:0024 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)) по АДРЕСА_1 , у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином таким майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1