Справа № 520/7769/13-к
Провадження № 1-кп/520/167/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2014 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси
під головуванням ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора прокуратури Київського району м.Одеси ОСОБА_3 ,
представника потерпілого від КП «Одесміськелектротранс» ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6
розглянувши в приміщені суду у стадії судового розгляду клопотання захисника про закриття кримінального провадження на підставі ч.2 ст.11 КК України (за малозначністю діяння) у кримінальному провадженні № 0002834, внесеному до ЕРДР від 15.05.2013р. за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Верхо-Пуя, Вельського району, Архангельської області, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженому, з середньою освітою, колишнього слюсаря тролейбусного депо КП «Одесаміськелектротранс», раніше засудженому 30.10.2002р. по ст.185 ч.З КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, 06.11.2006р. по ст.309 ч.І КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки, 20.10.2010р. по ст.309 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнився по відбуттю строку покарання 08.8.2012р.,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2 і 185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 згідно обвинувального акту обвинувачувався в тому, що він, будучи раніше судимим за вчинення умисного злочину, на шлях виправлення не став і в період строку погашення судимості скоїв новий умисний злочин за наступних обставин.
Так, повторно, 15.05.2013 року, приблизно 07:30 години ОСОБА_5 , знаходячись на території тролейбусного депо КП «Одесгорелектротранс» за адресою: м.Одеса, вул.25-ої Чап. Дивізії, 5, таємно викрав 10 погонних метрів трубки мідної діаметром 12x1,0 пневматичної системи тролейбуса, тим самим заподіявши матеріальний збиток тролейбусному депо КП «Одесміськелектротранс» на загальну суму 124 гривень, однак, це помітили працівники тролейбусного депо та викликали працівників міліції, у зв`язку з чим ОСОБА_5 не довів до кінця свій злочинний намір по причинам, які не залежать від його волі. Його дії були кваліфіковані за ст.ст.15 ч.2 і 185 ч.2 КК України.
В стадії судового розгляду захисник заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ч.2 ст.11 КК України, мотивуючи таке клопотання тим, що вартість майна, яке намагався викрасти її підзахисний, лише на кілька гривень перевищує максимальний розмір, встановлений для адміністративного правопорушення, а тому є малозначним; що злочин фактично не було доведено до кінця, що будь-якої шкоди тролейбусному депо не завдано, оскільки цивільний позов не заявлений, а мідні трубки фактично повернуті підприємству, що ОСОБА_5 звільнений з цього підприємства і позитивно характеризується по місцю проживання.
Обвинувачений підтримав це клопотання.

Прокурор і представник потерпілої сторони категорично заперечили проти задоволення цього клопотання, оскільки не вбачають законних підстав для закриття кримінального рповадження на підставі ч.2 ст.11 КК України.
Суд, вислухавши думку сторін дійшов висновку про необхідність відхилення заявленого захисником клопотання. При цьому суд виходить з наступного.
За змістом ч.2 ст.11 КК України кримінальне провадження може бути закрито за малозначністю діяння, тобто коли діяння, хоча формально і містить ознаки злочину, але не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяло і не могло заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Разом з тим, інститут закриття кримінального провадження за малозначністю діяння потрібно застосовувати, виходячи не лише з вартості предмету злочинного посягання. Необхідно також враховувати характер і обставини злочину, ставлення особи до вчиненого, інші дані про особу винного, у т.ч. про судимість.
Так, визнання обвинуваченим вини у вчиненому та вартість предмету злочинного посягання беззаперечно свідчать на користь ОСОБА_5 . Разом з тим ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину в період строку погашення судимості. Крім того його дії кваліфіковані за ознакою повторності, оскільки він має не зняту судимість за аналогічний умисний злочин. Більш того, в обвинувальному акті зазначена обставина, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.
Вказані обставини свідчать про наявність заподіянної шкоди не лише юридичній особі, а й суспільним інтересам, закріпленим в особливій частині КК України, завданням якого, між іншим, є правове забезпечення охорони власності, громадського порядку та громадської безпеки від злочинних посягань та запобігання злочинам.
Згідно ст.ст.16, 15, 14 КК України кримінальна відповідальність за готування до злочину чи замах на злочин передбачає відповідальність як за закінчений злочин.
Тобто, наведені дані про характер і обставини злочину, про особу обвинуваченого свідчать про відсутність законних підстав для закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого за малозначністю. Отже, доводи захисника, у т.ч. стосовно відсутності заподіяної шкоди потерпілій стороні, спростовуються вищевикладеним, а тому клопотання захисника підлягає відхиленню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.371, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відхилити клопотання захисника про закриття кримінального провадження на підставі ч.2 ст.11 КК України
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, але доводи, викладені в ній, можуть бути включені до апеляції на остаточне рішення у справі.

Головуючий ОСОБА_1