печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-
В С Т А Н О В И В :
14.07.2017 року в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.05.2017 у справі № 757/26429/17-к, яке обґрунтовується наступним.
Слідчим суддею під час розгляду та вирішення клопотання про арешт майна, проігноровані норми КПК України, що на думку ОСОБА_5 призвело до незаконного та необґрунтованого накладення арешту.
На його думку, слідчий суддя не звернув уваги на те, що у клопотанні відсутні конкретні факти незаконної діяльності ОСОБА_5 або інших осіб. Жодних законних обґрунтувань необхідності накладення арешту в рамках даного кримінального провадження слідчим не вказано.
Судом не врахованого того, що в порушення вимог ст. 171 КПК України, слідчим у клопотанні чітко не зазначено відомостей стосовно реальної наявності підстав у зв`язку з якими потрібно здійснювати арешт всього майна. Слідчим суддею не були дотримані вимоги ст.ст. 170, 171, 173 КПК України при розгляді клопотання про накладення арешту, не враховано, що у клопотанні слідчого не зазначено реальність підстав для здійснення арешту певного майна.
Також, як ствержує ОСОБА_5 , слідчий суддя не врахував того, що у клопотанні слідчим не доведено достатніх підстав вважати, що майно, яке належить арештувати, набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення або має будь-яке значення для розслідування кримінального провадження.
Крім того, судом не враховано, що злочини, передбачені ч. 3 ст. 197-1, ч.ч. 1, 4 ст. 358, ст. 356, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 194, ч.ч. 1, 3 ст. 185, ч. 5 ст. 191 КК України - не є тяжкими та їх санкція не передбачає конфіскації.
Окрім вищевикладеного, на думку заявника, слідчий суддя не приняв до уваги те, що у результаті накладення вказаного арешту суттєво порушуються права фізичних осіб, які являються інвесторами будівництва багатоповерхового будинку.
В судовому засіданні предстаник володільця майна адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала з підстав викладених у ньому та просила задовольнити.
У судовому засіданні старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 заперечував проти задоволення вказаного клопотання зазначивши, що арешт слідчим суддею накладено обґрунтовано і на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження № 0001281 не відпала потреба у арешті майна ОСОБА_5 , оскільки на земельних ділянках за адресою: АДРЕСА_1 ), за кадастровим номером :02:422:0113 може продовжуватися здійснюватися незаконне будівництво, що перешкоджатиме можливості встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. Окрім цього слідчий пояснив, що постановою слідчого вказаний об`єкт нерухомого майна визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, також Апеляційним судом м. Києва розглядалася скарга на ухвалу слідчого судді від 15.05.2017 у справі № 757/26429/17-к у задоволенні якої було відмовлено, а вказане судове рішення залишено без змін.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного.
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням НП України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001281 від 06 березня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 197-1, ч.ч. 1, 4 ст. 358, ст. 356, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 194, ч.ч. 1, 3 ст. 185, ч. 5 ст. 191 КК України.
15.05.2017 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/26429/17-к задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 в рамках вказаного кримінального провадження та накладено арешт на незавершене та завершене самовільне будівництво, окрім житлових приміщень, які належать фізичним особам на праві приватної власності, що здійснюється на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 (раніше АДРЕСА_3 ), за кадастровим номером :02:422:0113, яка обліковується за ОСОБА_5 із забороною розпорядження, користування, укладання попередніх договорів купівлі-продажу та проведення будь-яких будівельних робіт направлених на створення завершеного об`єкту будівництва.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України допускається арешт майна будь-якої фізичної або юридичної особи, якщо майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто являється речовим доказом.
Із вказаної ухвали вбачається, що при вирішення питання про арешт майна, слідчий суддя врахував правові підстави та достатність доказів, що обґрунтовують необхідність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтованість накладеного ухвалою слідчого судді від 15.05.2017 арешту перевірялась апеляційною інстанцією.
Старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 в судовому підтвердив, що на даній стадії досудового розслідування не відпала потреба у продовженні застосування арешту майна ОСОБА_5 , що окрім іншого обумовлено необхідністю встановити обставини, які підлягають доказуванню під час досудового розслідування кримінального провадження.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити, оскільки ОСОБА_5 та його представник не довів слідчому судді, що арешт накладено необґрунтовано, а стороною обвинувачення наведенні обґрунтовані доводи щодо необхідності продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадженні у вигляді арешту майна ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування з метою збереження речових доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.05.2017 року по справі №757/26429/17-к - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1