Номер провадження 11-сс/788/502/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 17 жовтня 2017 року, якою накладено арешт на майно вилучене 13 жовтня 2017 року під час проведення огляду місця події автомобіля,

з участю прокурора - ОСОБА_8

представника ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_6 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , в якій вона просить:

- скасувати ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 17 жовтня 2017 року про арешт майна, а саме автомобіля «Рено Мастер» д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ;

- постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна та зобов`язати слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 повернути вказане майно.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 17 жовтня 2017 року в порядку задоволення клопотання слідчого накладено арешт на майно вилучене 13 жовтня 2017 року під час проведення огляду місця події автомобіль «Рено Мастер» д.н. НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що:

- автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є речовими доказами, оскільки зберегли на собі сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження;

- накладення арешт на майно зазначене в клопотанні слідчого необхідне для уникнення можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимоги поданої апеляційної скарги представника ОСОБА_6 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_10 мотивовані тим, що:

- майно вилучено до внесення відомостей до ЄРДР - тобто до початку досудового розслідування, огляд місця події (незрозуміло якої) відбувався 13.10.2017 року з 07 год. 45 хв. до 10 год. 20 хв. Згідно витягу з ЄРДР, що міститься в матеріалах клопотання, до єдиного реєстру досудових розслідувань відомості були внесені о 19 год. 29 хв. Ч. 3 ст. 214 КПК України містить пряму заборону здійснювати досудове розслідування до внесення відомостей до реєстру;

- ухвала про арешт майна була постановлена судом без присутності власника тимчасово вилученого майна - ОСОБА_7

- крім цього, всупереч вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого не зазначено документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

- слідчим суддею проігноровано приписи ч. 4 ст. 173 КПК України, у відповідності до яких у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Проте всупереч цього, на транспортний засіб, який є єдиним джерелом заробітку ОСОБА_7 , було безстроково накладено арешт;

- клопотання слідчого про арешт майна датоване 13.10.2017 р., проте згідно штампу реєстрації вхідної кореспонденції до Ковпаківського районного суду м. Суми вони надійшли 17.10.2017 р. о 14 год. 24 хв., тобто більше ніж через 72 години, після тимчасового вилучення майна;

- ОСОБА_7 не є підозрюваним;

- огляд транспортного засобу відбувся незаконно. Згідно ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла або іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Ч. 2 ст. 233 КПК України визначено, що під іншим володінням особи розуміються, зокрема, транспортний засіб. Ч. 1 ст. 233 КПК України передбачено, що проникнення до житла або іншого володіння особи можливе виключно на підставі ухвали слідчого судді;

- під час огляду місця події були відсутні поняті, проте протокол огляду містить анкетні дані та підписи осіб, які не брали участі у слідчій дії;

- крім цього, у відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Жодна з цих обставин не існує.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи представника ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 , власника майна ОСОБА_7 , які повністю підтримали апеляційну скаргу представника і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Положеннями частини 1 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Із протоколу огляду місця події від 13 жовтня 2017 року (а.п. 5-6) вбачається, що було здійснено вилучення: технічного паспорту на автомобіль «Рено Мастер» білого кольору, д.н. НОМЕР_4 2006 р-в, дата реєстрації 23 січня 2014 року, № НОМЕР_2 ; автомобіля «Рено Мастер», 2006 року, білого кольору, д.н. НОМЕР_4 .

Вказане підтверджується також клопотанням про накладення арешту на майно (а.п. 1), відповідно до якого слідчий вказує на автомобіль та свідоцтво про реєстрацію, зазначені в протоколі огляду місця події, як на тимчасово вилучене майно.

З урахуванням наведеного, вказане майно відноситься до тимчасово вилученого і клопотання слідчого про арешт майна мало б розглядатися за участю, в тому числі і власника майна.

Однак, матеріали кримінального провадження не містять жодних даних з приводу того, що особа, у якої вилучалося майно була судом повідомлена про час, дату та місце розгляду клопотання про арешт майна.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги про не дотримання слідчим при складанні клопотання про арешт майна вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України також є такими, що заслуговують на увагу, оскільки п. 3 ч. 1 ст. 171 КПК України передбачає обов`язок зазначення у клопотанні документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, однак саме клопотання слідчого про арешт майна (а.п. 1) містить лише посилання на протокол огляду місця події, але останній не містить будь яких даних, які б свідчили, що особа у якої вилучалися автомобіль та свідоцтво про реєстрацію є їх власником або володіє, користується чи розпоряджається вказаним майном.

Вище зазначене на думку апеляційного суду є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, в розумінні ч. 1 ст. 412 КПК України і є підставою, згідно ч. 3 ст. 407 КПК України для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової.

Відповідно до положень передбачених ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати крім іншого правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України).

Про те, як вбачається з протоколу огляду місця події від 13 жовтня 2017 року (а.п. 5-6) працівниками поліції оглянуто місцевість на якій був розташований легковий автомобіль «Рено Мастер» 2006 р.в. з д.н. НОМЕР_4 , білого кольору, автомобіль без явних виражених пошкоджень. На рівні дверної ручки по всій площі, шириною приблизно 60 см знаходиться наліпка у вигляд чорної полоси. Ззаду автомобіля, зверху дверей до багажного відділення знаходиться напис «Надія».

При цьому, зі змісту зазначеного протоколу огляду не вбачається, що відкривався капот автомобіля та візуально оглядався номер кузова. Не зрозуміло, яким чином через закритий капот було виявлено візуальні ознаки підробки номеру кузова.

Інших даних про те, що у державному реєстрі маються дані про наявність автомобіля двійника, у матеріалах наданого кримінального провадження (крім, нічим не підтвердженого рапорту працівника поліції) не має.

З урахуванням зазначеного, є не зрозумілим, які дані органу досудового розслідування стали правовою підставою для висновку про те, що вказаний автомобіль має ознаки підробки номеру кузова.

Тому, враховуючи вищевказане, колегія суддів приходить до переконання, що слідчим суддею зроблено безпідставний висновок про необхідність накладення арешту на зазначене майно, у зв`язку з чим з урахуванням положень передбачених ч.2 ст. 173, п.2 ч.3 ст. 407 КПК України є обґрунтовані підстави для відмови у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно.

На думку колегії суддів, рішення про скасування ухвали слідчого судді та відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відповідатиме вимогам КПК України та правовим позиціям ЄСПЛ, з яких вбачається, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 17 жовтня 2017 року про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно вилучене 13 жовтня 2017 року під час проведення огляду місця події автомобіль «Рено Мастер» д.н. НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно вилучене 13 жовтня 2017 року під час проведення огляду місця події автомобіль «Рено Мастер» д.н. НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно суддя

Апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_2