Номер провадження: 11-кп/785/676/18
Номер справи місцевого суду: 492/943/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.04.2018 року м. Одеса
Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 26 грудня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000253 від 08 травня 2017 року у відношенні
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Лужанка Тарутинського району Одеської області, громадянина України, має середню освіту, одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 26 грудня 2017 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 повернутий прокурору для усунення недоліків, а цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином повернуто.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, у яких просить ухвалу суду скасувати та направити обвинувальний акт на новий розгляд до Арцизького районного суду Одеської області, з таких підстав:
- посилання суду першої інстанції на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є безпідставним, оскільки обвинувальний акт містить належне формулювання обвинувачення, яке викладено за результатами об`єктивного з`ясування усіх обставин кримінального провадження та правову кваліфікацію кримінальних правопорушень із зазначенням об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони злочинів;

- на думку суду першої інстанції, формулювання обвинувачення не відповідає правовій кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, але у підготовчому судовому засіданні, суд не вирішує питання правової кваліфікації злочину;

- суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про недотримання прокурором вимог ч. 4 ст. 291 КПК України, адже до обвинувального акту додано розписку ОСОБА_9 , у якій зазначено, що він відсутній за місцем проживання, а його дружина, у присутності понятих, відмовилась від отримання процесуальних документів;
- недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, самі по собі, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту.
У письмових запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_7 зазначив, що вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними, оскільки прокурором порушені вимоги ст. 293 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача,прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, захисника ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що зі змісту обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, вбачається відсутність викладення всіх обставин кримінального правопорушення, суперечність обставин вчинення злочину його остаточній кваліфікації.
Стаття 125 КК України передбачає відповідальність за умисні дії, а відтак встановлення та визначення суб`єктивного ставлення особи до своїх дій є обов`язковим.
Судом встановлено, що в обвинувальному акті не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення (злочину), не зазначено на що був спрямований умисел ОСОБА_9 , механізм нанесення тілесних ушкоджень, що є неконкретним (якою частиною лівої і правої руки нанесені удари потерпілому, хто завдав чотири удари кулаком правої руки; яким чином завдані удари в область лівої вушної раковини та лівого плеча потерпілого; яким чином підозрюваний штовхав потерпілого; а також не вбачається зв`язок між діями підозрюваного, зазначеними в першому та другому абзацах у формулюванні обвинувачення, та у період переривання спричинення тілесних ушкоджень потерпілому протягом 15 хвилин); що спричинені легкі тілесні ушкодження, не потягли таких наслідків, як короткочасний розлад здоров`я; причинний зв`язок між зазначеними діяннями та наслідками. Також, не повністю зазначена суб`єктивна сторона, а саме прямий чи непрямий умисел був у підозрюваного ОСОБА_9 .
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що в обвинувальному акті не описана об`єктивна та суб`єктивна сторона злочину, що свідчить про неконкретне обвинувачення, чим порушено право підозрюваного на захист.
Окрім того, суд зазначив, що, всупереч припису ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акта не додано розписку підозрюваного та його захисника про отримання копії обвинувального акта, цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Відсутність визначення конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину), на думку суду першої інстанції, унеможливлює ефективний захист від обвинувачення та перешкоджає суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
Аналіз змісту обвинувального акту у суді апеляційної інстанції показав, що він містить недоліки, наведені в ухвалі суду першої інстанції, тому колегія суддів погоджується з судовим рішенням, адже встановлені недоліки обвинувального акту, унеможливлюють його розгляд по суті.

Відповідно до приписів ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Мотивуючи необхідність повернення обвинувального акту, суд першої інстанції обгрунтовано мотивував підстави для повернення обвинувального акту, його недоліками, перелік яких наведений в ухвалі.
Довід апеляційної скарги прокурора про те, що недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, самі по собі, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту, апеляційний суд вважає слушними, але суд першої інстанції не посилався в ухвалі, як на підставу повернення обвинувального акту, на недоліки реєстру.
Отже, колегія суддів вважає доводи прокурора про відсутність підстав для повернення обвинувального акту такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Таким чином, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, судове рішення є законним і справедливим, тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Арцизького районного суду Одеської області від 26 грудня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000253 по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 125 КК України повернутий прокурору для усунення недоліків, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду
Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4