Справа № 545/2214/17
Провадження № 1-в/545/501/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.09.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у м. Полтава у відкритому судовому засіданні колпотання засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
у с т а н о в и в:

Засуджена ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечував з тих підстав, що засуджена ОСОБА_4 за час відбуття покарання не довела своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці; вважає, що до неї не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від покарання.

Засуджена ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі.

Представник державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 1 частини 3 статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджена вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 17.03.2015 року за ст.ст. 185 ч.3, 71 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 10.02.2016 року зараховано в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з 29.12.2014 року по 11.06.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку відбування покарання: 29.12.2014 року.
Таким чином, на момент звернення до суду з поданням, ОСОБА_4 відбула ? строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з характеристики засудженої, яка знаходяться в матеріалах особової справи, зокрема, від 25.07.2017 року (а.с.77) ОСОБА_4 характеризується посередньо. Згідно з витягом з протоколу №17 від 25.07.2017 року спостережної екомісії Полтавської райдержадміністрації та комісії НВК №65 постановлено не подавати матеріали на умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , яка не довела своє виправлення сумлінною поведінкою і ставлення до праці.
Проте характеристика від 06.09.2017 року на засуджену ОСОБА_4 є виключно позитивною.

З матеріалів особової справи вбачається, що протягом строку відбуття покарання до засудженої застосовувалось 1 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, разом з тим, ця обставина може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженої, проте не дає підстави вважати, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення і до неї може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1