Справа № 466/7366/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

та адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003370 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, гр. України, з освітою незакінченою середньою, неодруженої, учениці СШ №54 , проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої

- по ч.1 ст. 190 КК України

в с т а н о в и в :

11.08.2017 року біля 17-30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи навпроти готелю «Волтер», що на вул. Липинського 60а у м. Львові, шляхом обману ОСОБА_6 під приводом здійснення дзвінка заволоділа її мобільним телефоном марки «Леново» вартістю 2222,9 грн. із сім картою вартістю 35 грн. на рахунку якої було 10 грн., яким розпорядилась на власний розсуд,чим спричинила шкоду неповнолітній потерпілій на суму 2267,9 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена вину свою у скоєнні даного правопорушення визнала повністю та суду показала, що 11.08.2017р. зустрілась із своєю знайомою ОСОБА_7 . Остання мала телефон,який обвинуваченій дуже сподобався і у неї виник умисел ним заволодіти. Вона попросила ОСОБА_8 дати телефон передзвонити, а отримавши його пішла із місця зустрічі,обманувши ОСОБА_9 вчиненому розкаюється, просить не карати і застосувати до неї ЗУ «Про амністію» .

Враховуючи те, що обвинувачена не заперечувала фактичні обставини та судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності її позиції, суд, розяснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії підсудної органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, оскільки вона вчинила шахрайство- заволоділа чужим майном шляхом обману.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченої є щире каяття та її неповнолітній вік .

Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України відсутні.

Обираючи покарання обвинуваченій ,суд враховує ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, його характер,особу обвинуваченої,яка у вчиненому розкаялась, раніше не притягалась до кримінальної відповідальності, навчається, являється неповнолітньою, відшкодувала потерпілій заподіяну шкоду в ході досудового слідства, та вважає, що їй слід обрати покарання у виді громадських робіт.

Оскільки обвинувачена являється неповнолітньою, вчинене нею правопорушення відноситься до нетяжких злочинів , вона підпадає під дію ЗУ «Про амністію у 2016 році» та підлягає звільненню від відбування покарання.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винною та засудити по ч.1 ст.190 КК України до 60 /шістдесяти / год громадських робіт.

На підставі ст.1 п. «а» Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання.

Речовий доказ мобільний телефон «Леново» повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений протягом 30 діб до Львівського апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя ОСОБА_1