1-кп/357/1319/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.12.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 м. Біла Церква кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004532 від 27.08.2017 року, щодо -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Журжинці Лисянського району Черкаської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.03.2010 року Лисянським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 185, ст. 70, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі і на підставі ст. 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 16.12.2010 року Лисянським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 12.12.2011 року Лисянським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 22.06.2017 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
27 серпня 2017 року близько 04 години ОСОБА_4 за попередньою змовою із неповнолітньою особою, матеріали щодо якої виділені до іншого кримінального провадження, знаходячись біля будинку № 52-в по бульвару Олександрійському в м. Біла Церква Київської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшли до ОСОБА_6 , де з метою здійснення дзвінка неповнолітня особа, матеріали щодо якої виділені до іншого кримінального провадження, попросив у нього скористатись його мобільним телефоном.

Потерпілий ОСОБА_6 , добросовісно помиляючись у намірах неповнолітньою особою, матеріали щодо якої виділені до іншого кримінального провадження, надав останньому мобільний телефон марки «Samsung SM-G531H ZAD» сірого кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 вартістю 2755 гривень, в якому знаходилися дві сім-картки мобільного зв`язку операторів «Лайфселл» та «Київстар», вартістю кожна по 25 гривень.

В цей час ОСОБА_4 , з метою заволодіння вказаним майном та подолання будь-якого можливого опору з боку потерпілого ОСОБА_6 , застосував до нього фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилося у нанесенні одного удару кулаком правої руки в ліву частину обличчя потерпілого ОСОБА_6 , від чого останній впав на землю.

Після цього ОСОБА_4 разом із неповнолітньою особою, матеріали щодо якої виділені до іншого кримінального провадження, з місця вчинення злочину зникли разом із викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 2815 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального злочину визнав повністю і показав суду, що він проживає в с. Журжинці Лисянського району Черкаської області. Він займається столярними роботами, а тому вирішив відкрити цех. До цього у нього був цех у Вінницькій області, однак він був змушений припинити там роботу, бо була велика конкуренція. За місцем проживання налагодити роботу теж було неможливо, бо немає попиту. Він раніше певний час працював у м. Фастів, а тому вирішив розпочати діяльність у цьому місті. У його знайомого ОСОБА_7 є автомобіль і він попросив останнього звозити його до м. Фастів. 26.08.2017 року до нього додому в с. Журжинці приїхав його знайомий ОСОБА_8 разом з його знайомим ОСОБА_9 і йому було невідомо, що останній являється неповнолітнім. Він запропонував поїхати до м. Фастів, щоб подивитись приміщення, яке можна буде використати під столярний цех. ОСОБА_9 краще нього знає м. Фастів, а тому погодився поїхати до м. Фастова. 26.08.2017 року біля 22 години вони втрьох виїхали з с. Журжинці до м. Фастова і поїхали вони у нічний час, бо вранці треба було бути на роботі, а приміщення, яке хотіли подивитися є будівлею, якою ніхто не користується і до нього є вільний доступ. До м. Фастів вони приїхали десь опівночі і подивившись будівлю, поїхали назад додому. До м. Фастів вони їхали через с. Митницю, а назад додому поїхали через м. Білу Церкву. Коли заїхали до м. Біла Церква, то стали кружляти, так як в місті були вперше і не знали дорогу. Коли вони проїжджали по якійсь вулиці, то він побачив, що по тротуару йшов якійсь незнайомий чоловік і розмовляв по мобільному телефону, чи слухав музику, бо у того були надягнуті навушники. Побачивши цього чоловіка, він вирішив заволодіти мобільним телефоном. Це було 27.08.2017 року біля 03 години ночі. Він наказав ОСОБА_10 зупинити автомобіль, і він сказав, щоб ОСОБА_9 попросив у незнайомого чоловіка мобільний телефон, щоб начебто зателефонувати, а також сказав ОСОБА_11 , що після того як чоловік віддасть ОСОБА_11 телефон, то щоб ОСОБА_11 відразу з телефоном йшов до автомобіля. ОСОБА_9 відразу зрозумів, що він хоче заволодіти телефоном і погодився на це. Тому, коли ОСОБА_10 зупинив автомобіль, то ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_6 і попросив мобільний телефон, щоб начебто зателефонувати, а він вийшов з автомобіля, слідом за ОСОБА_11 . Денис підійшов до незнайомого чоловіка, як потім виявлилось до ОСОБА_6 і запитав як доїхати до Одеської траси і попросив зателефонувати. Потерпілий передав ОСОБА_11 мобільний телефон. Денис приклав телефон до вуха і відразу пішов до автомобіля, а потерпілий став йти слідом за ОСОБА_11 і він наніс потерпілому удар правою рукою в ліву щоку у щелепу, від чого потерпілий чи впав чи відскочив, а він пішов до автомобіля і коли він сів до автомобіля, то наказав їхати. Потерпілий теж підійшов до автомобіля, але вони відразу поїхали з місця вчинення злочину і по дорозі зупинялись і розпитували як виїхати на Одеську трасу. Під час цього біля їх автомобіля зупинився автомобіль поліції і поліцейські стали розпитувати, що вони роблять в місті і вони пояснили, що не можуть виїхати на Одеську трасу і працівники поліції роз`яснили їм як їхати і вони поїхали, але десь через 5 хвилин їх наздогнав той автомобіль поліції і їх затримали та вилучили у них мобільний телефон. Телефоном він заволодів, так як йому були потрібні гроші. У той час він лікувався і були потрібні гроші на придбання ліків, а також він повинен був віддати ОСОБА_10 1000 грн., за то що той возив його до м. Фастів і він мав намір здати мобільний телефон до ломбарду та отримати гроші.

У скоєному ОСОБА_4 розкаюється, просить суворо не карати.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_4 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч. 3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого і суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий і вчинив новий злочин під час іспитового строку, не відбувши покарання за попереднім вироком, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, про цьому чистосердечно розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину наведені обставини суд розцінює як пом`якшуючі відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

Враховуючи всі наведені вище обставини, особу винного, який був неодноразово судимий і вчинив новий злочин в період іспитового терміну, не відбувши покарання за попереднім вироком, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Оскільки ОСОБА_4 , будучи засуджений вироком від 22.06.2017 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і вчинив новий злочин в період іспитового терміну, тому при визначенні остаточного покарання за даним вироком необхідно застосовувати правила ст. 71 КК України.

Речові докази у провадженні: мобільний телефон марки «Samsung SM-G531H» і сім-картки операторів мобільного зв`язку «Лайфселл» і «Київстар», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому по-приналежності; мобільний телефон марки «Lenovo» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 15.08.2003 року і три ключі до автомобіля ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_5 , дерев`яний предмет овальної форми з ручкою, схожий на битку, гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі 366 грн. і один долар США і двома чеками заправочної станції «KLO», два записники, коробку з під цигарок «BOND», банківську картку «Приват Банк», дві шкіряні рукавиці і дві рукавиці із тканини, металевий ломик, які зберігаються в камері схову речових доказів Білоцерківського відділу поліції, повернути ОСОБА_12 по приналежності; автомобіль марки ВАЗ 2109 білого кольору державний номерний знак НОМЕР_5 , який перебуває на штраф майданчику Білоцерківського відділу поліції, повернути ОСОБА_12 по приналежності, знявши арешт з всього вищевказаного майна.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Відносно ОСОБА_4 було застосовано 29.08.2017 року запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 25.10.2017 року, і згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 18.10.2017 року строк дії даного запобіжного заходу було продовжено до 16.12.2017 року і підстав для зміни чи скасування даного запобіжного заходу не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_13 визнати винним у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2017 року і остаточно до відбуття ОСОБА_14 визначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок відбування строку покарання ОСОБА_14 відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 27.08.2017 року.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_14 залишити без змін у виді тримання під вартою, утримуючи в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Речові докази у провадженні: мобільний телефон марки «Samsung SM-G531H» і сім-картки операторів мобільного зв`язку «Лайфселл» і «Київстар», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому по-приналежності; мобільний телефон марки «Lenovo» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 15.08.2003 року і три ключі до автомобіля ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_5 , дерев`яний предмет овальної форми з ручкою, схожий на битку, гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі 366 грн. і один долар США і двома чеками заправочної станції «KLO», два записники, коробку з під цигарок «BOND», банківську картку «Приват Банк», дві шкіряні рукавиці і дві рукавиці із тканини, металевий ломик, які зберігаються в камері схову речових доказів Білоцерківського відділу поліції, повернути ОСОБА_12 по приналежності; автомобіль марки ВАЗ 2109 білого кольору державний номерний знак НОМЕР_5 , який перебуває на штраф майданчику Білоцерківського відділу поліції, повернути ОСОБА_12 по приналежності, знявши арешт з всього вищевказаного майна.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,