Провадження 1-кп/331/42/2017
ЄУН 331/3493/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

26 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/42/2017 за фактом скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ч. 3 ст. 186, ч.2, ч.3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У Жовтневому районному суді м. Запоріжжя перебуває обвинувальний акт за фактом скоєння ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ч. 3 ст. 186, ч.2, ч.3 ст. 185 КК України.

На розсуд учасників процесу поставлено питання щодо доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 просили продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого терміном на 60 днів, обґрунтоване тим, що ризики, про які було зазначено в ухвалі слідчого судді не зменшилися та продовжують існувати та строк тримання під вартою закінчується.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 зазначили, що підстав для продовження запобіжного заходу немає, оскільки ризики, заявлені прокурором, не підтверджені жодними доказами.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, знищити чи спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні двадцяти трьох епізодів злочинних дій, які посягають на власність громадян, які відноситься до категорії тяжких корисливих злочинів. При цьому суд враховує дані про особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, та знову у період іспитового строку, який був призначений вироком суду 05.01.2016 року, вчинив нові злочини. Зазначені обставини переконують суд у тому, що ОСОБА_7 має стійку направленість поведінки на вчинення нових злочинів, що свідчить про наявність ризику, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, на теперішній час зазначений ризик не змінився.

Крім того, обвинувачений офіційно не працює, власного доходу не має, власної родини також не має, інші обставини в матеріалах справи відсутні, що також свідчить про можливе продовження обвинуваченим злочинної діяльності з метою отримання доходу.

Суд враховуює термін перебування ОСОБА_7 під вартою та зазначає, що на сьогодні інтереси суспільства переважають над правом особи на особисту свободу, оскільки ризик повторного вчинення злочинів є суттєвим.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доцільність продовження у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 183, 331 КПК,-

У Х В А Л И В:

Продовжити у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується за ч. 3 ст. 186, ч.3 та ч.2 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у СІЗО №10 м. Запоріжжя терміном дії на два місяці тобто до 26 грудня 2017 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1