Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2946/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.10.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000794 від 18 січня 2017 року) по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Марганець Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, тимчасово непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
20 серпня 2017 року близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю близько 50 км/год, на ділянці проїжджої частини вул. Копанська м. Виноградів в напрямку с. Букове Виноградівського району, в порушення вимог п. 2.9. (б) - «водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції та увагу; п.10.1 - «перед початком руху, перестроювання та будь - якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п.11.3 - «на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу» Правил дорожнього руху України, не вжив всіх заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, виїхав на зустрічну смугу руху, де неподалік будинку №146 по вул. Копанська в м. Виноградів, допустив зіткнення передньою лівою частиною свого автомобіля марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 з лівою передньою частиною автомобіля марки «ВАЗ-2115», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_5 , який рухався назустріч по своїй смузі руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ-2115» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 , згідно висновку експерта №278 від 23.08.2017 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки в нижній третині зі зміщенням кісткових уламків, які спричинили розлад здоров`я понад 21 день, не являються небезпечними для життя і по цій ознаці згідно п.2.2.1 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості.

Згідно висновку експерта № 406 від 20.09.2017 року з технічної точки зору причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди стали обставини пов`язані з тим, що водій автомобіля марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , не дотримавшись вимог пункту 2.9. (б), 10.1 та 1 1.3 Правил дорожнього руху України, виїхав на смугу зустрічного руху на такій відстані від автомобіля марки «ВАЗ-2115» реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якій його водій ОСОБА_5 вже був позбавлений технічної можливості зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування. Невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог Правил дорожнього руху України стали причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди та знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманням потерпілою ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Дії ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_4 дав показання, якими підтвердив усі фактичні обставини пред`явленого йому обвинувачення, вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю, щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та про те, що їй добровільно відшкодовано моральну та матеріальну шкоду і жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 вона не має.

Учасники судового розгляду на участі потерпілої у розгляді кримінального провадження не наполягали, тому розгляд справи проведено у її відсутність.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, що підлягають доказуванню, оскільки жодна із обставин не оспорюється сторонами кримінального провадження, а обвинувачений переконав суд, що правильно розуміє зміст цих обставин, розуміє, що буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце.

Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

При призначенні покарання за ч.1 ст.286 КК України суд врахував ступінь тяжкості скоєного злочину (злочин невеликої тяжкості), дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_4 - на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває (а.п.134), раніше не судимий (а.п. 135), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.132), відсутність обставин, які обтяжують покарання, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання, тому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді штрафу в межах санкції статті без позбавлення права керувати транспортними засобами і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», так як він має неповнолітню дитину дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не позбавлений батьківських прав.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Згідно п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

в) не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Злочин, у вчинені якого визнається винним ОСОБА_4 , не є тяжким або особливо тяжким, тобто згідно з ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» на нього поширюється дія вказаного закону.

Обвинувачений ОСОБА_4 має одну неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 08.11.2010 року та не позбавлений батьківських прав.

Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 необхідно звільнити від відбування покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Питання про речові докази по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про процесуальні витрати слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 94, 370, 374, 394 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за цим вироком на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року.

Речові докази:

- автомобіль марки «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зберігається на спец майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського відділення поліції Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області (а.п.35-36) - повернути ОСОБА_4 , як законному власнику;

- автомобіль марки марки «ВАЗ - 2115» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зберігається на спец майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського відділення поліції Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області (а.п.35-36) повернути громадянину ОСОБА_5 , як законному володільцю.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 4720 грн. (чотири тисячі сімсот двадцять гривень ) витрат по проведенню судово-автотехнічних експертиз.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1