Справа № 297/524/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2018 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі^

головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Берегово кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000658 від 11.12.2017 року, яке поступило з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 2 КК України,
встановив:
20.06.2017 року, в обідній час, у м. Берегово Закарпатської області, ОСОБА_4 з метою незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_6 , якому ухвалою Рожнятівського районного суду від 21.10.2016 обмежено право виїзду за межі України, вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 .

Згідно розробленого та погодженого плану злочинних дій щодо незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, ОСОБА_4 повинен був знаходитися неподалік пункту пропуску через державний кордон України - «Лужанка», що поблизу с. Астей, Берегівського району, Закарпатської області, де дочекавшись найбільш сприятливого моменту для незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, повідомити про це інших учасників злочину. При цьому з метою супроводу ОСОБА_6 , створення безпечних умов для незаконного перетину ним державного кордону та спілкування із працівниками прикордонної служби Республіки Угорщина, ОСОБА_4 залучено свого неповнолітнього сина ОСОБА_8 , який не був обізнаний із злочинними намірами групи, а також ОСОБА_7 з цією ж метою було залучено ОСОБА_9 .

В подальшому, діючи згідно розробленого злочинного плану, та визначеної злочинної ролі, того ж дня, в обідній час, ОСОБА_4 прибув до пункту пропуску через державний кордон України - «Лужанка», де спостерігав за діями нарядів прикордонної служби. Дочекавшись найбільш вдалого моменту до незаконного перетину ОСОБА_6 державного кордону України, за допомогою засобу стільникового зв`язку повідомив про це ОСОБА_7 , та про необхідність доставки у зазначене місце його сина та ОСОБА_6 .

В свою чергу, ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_9 , здійснивши усі необхідні приготування та провівши інструктаж із ОСОБА_6 щодо поведінки під час незаконного перетину державного кордону, доставили останнього до міжнародного пункту пропуску «Лужанка» ОСОБА_8 , а в подальшому ОСОБА_6 . Там, згідно погодженого із усіма учасниками злочину плану, ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 направилися до міжнародного пункту пропуску «Лужанка», де були затримані працівниками СБ України в Івано-Франківській області на відстані 357 м. від державного кордону при спробі його незаконного перетину.

Ці дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 332 ч. 2 КК України, як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинено за попередньою змовою групою осіб.
На підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 оголосив угоду про визнання винуватості від 14.12.2018 року, яка укладена між прокурором ОСОБА_10 та підозрюваним та просив її затвердити. Згідно вищевказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри та сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ст. 332 ч. 2 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник також просили затвердити угоду про визнання винуватості та ствердили, що з її змістом ОСОБА_4 повністю погоджується, вину свою беззастережно визнає та укладення угоди про визнання винуватості є добровільним.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого визнає себе винуватим ОСОБА_4 є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. ч. 4-5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом роз`яснені прокурору та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості у відповідності до ст. 473 ч. 2 КПК України.

Також, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 75 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 ..

Долю речових доказів суд вважає вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 374 ч. 4, 468, 469, 472- 475 КПК України,
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 грудня 2017 року в м. Івано-Франківськ у кримінальному провадженні №0000658, між прокурором ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 332 ч. 2 КК України та призначити йому покарання за ст. 332 ч. 2 КК України у вигляді (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробаціїта повідомляти останніх про зміну місця проживання.
Речові докази: мобільний телефон марки «Iphone 4 (A1332)» IMEI НОМЕР_1 із сім-картою оператора мобільного звязку ПрАТ «ВФ Украна» з номером НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Samsung» IMEI НОМЕР_3 із сім картою з оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з мобільним номером НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Nokia» IMEI НОМЕР_3 з сім-картою № НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Nokia» IMEI НОМЕР_6 , які зберігається у камері зберігання речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_4 , як власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1