Номер провадження: 11-кп/785/1305/17
Номер справи місцевого суду: 509/1575/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Овідіопольського районного суду м. Одеси від 28.09.2017 року у кримінальному провадженні №0000546, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. с. Бакша Савранського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, учасника бойових дій, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого на посаді судового електромонтажника ПП "Електрошипсервіс", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком 3 (три) роки та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_7 звільнений від відбування основного та додаткового покарання.

Цивільний позов адвоката ОСОБА_9 в інтересах потерпілої ОСОБА_10 задоволено частково, на користь останньої з обвинуваченого ОСОБА_7 стягнуто моральної шкоди в сумі 500 000 гривень, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди відмовлено.

Вироком вирішено питання щодо судових витрат, а також відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна - автомобіля "Toyota Carina", д/н НОМЕР_1 ,

встановив:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що 26.08.2016 року, приблизно о 21.20 годині, керуючи технічно справним автомобілем "Toyota Carina", д/н НОМЕР_1 , по сухому асфальтобетонному покритті проїжджої частини вул. Лінії Т-2 СОГ "Волна" с. Молодіжне Овідіопольського району, з боку смт. Великодолинське в напрямку м. Чорноморськ, уважним не був, за дорожньою обстановкою не слідкував, не обрав безпечну швидкість, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не знизив швидкість та не надав перевагу в русі пішоходу ОСОБА_11 , які переходив дорогу в зазначеному місці, внаслідок чого скоїв наїзд на нього. В результаті ДТП внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_11 загинув на місці події.

На даний вирок обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильність його кваліфікації, вказує, що вважає вирок незаконним в частині задоволення цивільного позову та відмови в задоволенні його клопотання про скасування арешту майна, просить вирок в цій частині змінити, відмовити в задоволенні позовних вимог представника потерпілої ОСОБА_12 в повному обсязі та скасувати арешт майна, а саме - автомобіля "Toyota Carina", д/н НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 31.08.2016 року, та звільнити його від сплати за зберігання автомобіля на майданчику тимчасового збереження транспортних засобів.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений вказує, що суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги потерпілої строни, не врахував те, що остання у позові не залучила в якості співвідповідача ПАТ "Страхова Група "ТАС", цивільно-правова відповідальність якої наступає відповідно до страхового поліса. Також, на думку апелянта, суд безпідставно визначив розмір спричиненої потерпілій моральної шкоди, який не підтверджується жодними доказами, окрім припущень потерпілої.

Крім того, на думку обвинуваченого ОСОБА_7 , суд необґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання про скасування арешту майна, оскільки мета, якою був обумовлений такий арешт, фактично досягнута, з автомобілем були проведені усі необхідні експертизи, у зв`язку з чим підстави для такого арешту фактично відсутні.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_10 не з`явилась, про причину неявки не повідомила, однак з`явився її представник - адвокат ОСОБА_9 , тому апеляційний суд, з урахуванням думки учасників апеляційного розгляду, вважає, що право потерпілої на правову допомогу та доступ до правосуддя не порушується, у зв`язку з чим вважає можливим розглянути справу без її участі. Учасники судового провадження проти розгляду апеляційної скарги без участі потерпілої не заперечували.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого та захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги і просили її задовольнити; думку прокурора та представника потерпілої, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржуваний вирок без змін; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги на вирок суду, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та правильність його кваліфікації в апеляційній скарзі не оспорюються, тому не перевіряються апеляційним судом.

Переглядаючи вирок в частині вирішення цивільного позову та клопотання про арешт майна, апеляційний суд встановив таке.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що судовий розгляд справи відбувся в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, тобто без дослідження фактичних обставин кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оскаржуваним вироком частково задоволений цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 , з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої стягнуто 500 000 гривень моральної шкоди, а в задоволенні позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди в розмірі 15 553 гривні відмовлено, оскільки обвинуваченим ця шкода була повністю відшкодована.

При цьому, як вбачається з журналу та аудіозапису судового засідання, судом першої інстанції заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов фактично не досліджувався в судовому засіданні, жодні докази на підтвердження заявленої потерпілою суми моральної шкоди не оцінювались, внаслідок чого незрозуміло, на підставі яких доказів суд першої інстанції визначив суму моральної шкоди, яку стягнув з обвинуваченого.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане клопотання обвинуваченого про скасування арешту майна, в порушення вимог кримінального процесуального закону, було подано ним під час судових дебатів, у зв`язку з чим суд повернувся до з`ясування обставин кримінального правопорушення, під час якого лише заслухав думку учасників судового розгляду та вирішив питання про долучення даного клопотання до матеріалів провадження, при цьому клопотання по суті не розглядалось, його доводи не перевірялись, доцільність скасування арешту майна не з`ясовувалась.
Вищевикладене, на думку апеляційного суду, свідчить про допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону під час вирішення цивільного позову в рамках кримінального провадження, а також при вирішенні по суті клопотання про скасування арешту майна, які тягнуть за собою скасування вироку в цій частині та повернення справи в цій частині в той же суд для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Овідіопольського районного суду м. Одеси від 28.09.2017 року, яким ОСОБА_7 , засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України, - скасувати в частині вирішення цивільного позову та відмови в задоволені клопотання про зняття арешту з майна.

Повернути на новий розгляд в частині цивільного позову в той же суд в порядку цивільного судочинства.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала не оскаржується в частині повернення на новий розгляд в порядку цивільного судочинства, в решті ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4