Справа №784/1628/17 28.02.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2017р., якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
засуджений (в режимі відеоконференції
зі Снігурівською ВК №5 ) ОСОБА_5
представник Снігурівської ВК №5 ОСОБА_7

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Застосувати до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»
Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовлено.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі засуджений не погоджується із прийнятим рішенням суду, проте не зазначає саме в чому. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Застосувати до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»

Обставини встановлені судом першої інстанції.
14 листопада 2017 року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» через хворобу на активну форму туберкульозу.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити. Прокурор та представник державної установи «Снігурівська виправна колонія (№5) спеціалізована туберкульозна лікарня» заперечували проти його задоволення, оскільки засуджений два рази судимий за умисні тяжкі злочини. Крім того представник колонії зазначила,що до засудженого у 2009 році амністія вже застосовувалась.
Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_5 суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_5 має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, до нього протягом остатніх 10 років застосовувалася амністія, а тому вважав, що Закон України «Про амністію у 2016 році» до нього застосований бути не може.
Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 на підтримку доводів своєї апеляційної скарги, який вважав ухвалу суду законноюта обгрунтованою, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п.п. «в», «е» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів та осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію.
Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 раніше судимий 17.08. 2005 року Красноокнянським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст. 186, 304, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 12 лютого 2009 року на підставі п. «а» ст.3 Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року.
21.03.2011 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 15 березня 2013 року з виправної колонії по відбуттю строку покарання.
17 жовтня 2013 року тим же судом за ч.3 ст.185, 395 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
17.12.2014 року Ананьївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, тобто має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів,
Крім того, до нього протягом останніх 10 років застосовувалася амністія, а тому суд першої інстанції вірно зазначив, що до ОСОБА_5 . Закон України «Про амністію у 2016 році» застосований бути не може.
Щодо посилання апелянта на свій хворобливий стан, а саме на те, що він хворіє на туберкульоз, як на підставу застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», то такі доводи не є прийнятними у зв`язку з викладеними вище обставинами.
Крім того, згідно медичної довідки ДУ Снігурівської ВК №5 (а.с. 17) засуджений ОСОБА_5 отримує лікування протитуберкульозними препаратами, станом на 13.11.2017р. загальний стан його задовільний, а орієнтовний термін закінчення лікування червень 2018 року. Тобто засуджений ОСОБА_5 отримує належне та професійне лікування, яке отримує у спеціалізованій туберкульозній лікарні ДУ Снігурівська ВК №5.
Враховуючи наведене, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року, апеляційний суд,

постановив :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 литопада 2017р., якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - без змін.
Головуючий

Судді