АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1434/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , з доповненнями, внесеними захисником ОСОБА_8 до його апеляційної скарги, на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою до 13 квітня 2018 року включно, без визначення розміру застави, щодо
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Норильськ Красноярського краю Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109; ч. 3 ст. 110-2; ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 410 КК України.

Згідно з ухвалою суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 зазначених кримінальних правопорушень, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не зменшилися.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного та дійшов висновку про недостатність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора і скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 . На думку апелянта, повідомлена ОСОБА_9 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109; ч. 3 ст. 110-2; ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 410 КК України, є необґрунтованою, а наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання. Крім того, автор апеляції вважає, що слідчий суддя не врахував дані про особу ОСОБА_9 , стан здоров`я підозрюваного, який має низку хронічних захворювань, міцність його соціальних зв`язків, а також те, що останній має на утриманні дружину, п`ятеро дітей та батьків. При цьому захисник стверджує, що ОСОБА_9 раніше не судимий, позитивно характеризується, з 2014 року за участю громадського об`єднання «УКРАЇНСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ УЧАСНИКІВ БОЙОВИХ ДІЙ ТА ВОЛОНТЕРІВ АТО У ЖИТОМИРСЬКІЙ ОБЛАСТІ» займається волонтерською діяльністю.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , теж вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

26 лютого 2018 року захисник ОСОБА_8 подав до Апеляційного суду міста Києва доповнення до своєї апеляційної скарги, в яких зазначає, що оскаржувана ухвала не містить посилання на докази, які повинні обґрунтовувати обставини, що свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а це є порушенням вимог ст. 196 КПК України. Крім того, апелянт стверджує, що ОСОБА_9 позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки всі речові докази, які мають суттєве значення для слідства, у провадженні були вилучені. При цьому захисник вказує, що підозрюваний не має потреби впливати на свідків з огляду на те, що їх вже було неодноразово допитано, а також не збирається перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється. Також автор апеляції наголошує, що ОСОБА_9 має ряд захворювань, які з перебігом часу та в умовах тримання під вартою мають прояви загострення і впливають на суттєве погіршення стану здоров`я підозрюваного. Разом з тим, апелянт зазначає, що ОСОБА_9 має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, а також має на утриманні двох малолітніх дітей.

Як далі наголошує захисник, його підзахисний ОСОБА_9 , всупереч вимог Закону України «Про попереднє ув`язнення» та іншим підзаконним актам, утримується у відділі забезпечення досудового слідства СБ України. Крім того, ОСОБА_8 звертає увагу, що 06 листопада 2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва була скасована постанова старшого слідчого з ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_11 , якою було визначено місце тримання ОСОБА_9 . Також автор апеляції стверджує, що підозрюваний зобов`язується належним чином виконувати всі процесуальні обов`язки та не вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з доповненнями, внесеними останнім до його апеляційної скарги, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебуває кримінальне провадження № 0001747, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2017 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109; ч. 3 ст. 110-2; ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 410 КК України.

14 липня 2017 року о 14 год. 26 хв. ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
15 липня 2017 року відносно ОСОБА_9 було складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109; ч. 3 ст. 110-2 КК України, яке було вручено останньому у спосіб, передбачений КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 липня 2017 року щодо ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
31 серпня 2017 року постановою заступника Генерального прокурора України було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до чотирьох місяців, тобто до 15 листопада 2017 року.

08 листопада 2017 року постановою заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора ОСОБА_12 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до семи місяців, тобто до 15 лютого 2018 року.

10 січня 2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 було продовжено до 15 лютого 2018 року включно, без визначення розміру застави.

05 лютого 2018 року ОСОБА_9 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109; ч. 3 ст. 110-2; ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 410 КК України.
09 лютого 2018 року (датоване 08 лютого 2018 року) прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою строком на 60 днів. Це клопотання мотивовано тим, що, хоча на даний час стороною обвинувачення і відкриті у кримінальному провадженні матеріали досудового розслідування, але підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу на більш м`який відсутні з огляду на положення ч. 5 ст. 176 КПК України та з огляду на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109; ч. 3 ст. 110-2; ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 410 КК України, і, перебуваючи на волі, може впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни раніше наданих ними показань, чим перешкоджати встановленню обставин кримінального провадження під час судового розгляду, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

13 лютого 2018 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва дане клопотання прокурора було задоволено.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109; ч. 3 ст. 110-2; ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 410 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводів захисників, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109; ч. 3 ст. 110-2; ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 410 КК України. Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням сторони захисту, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винним у вчинених кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер і надзвичайно високий ступінь суспільної небезпечності самих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, та вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні прокурора ризики з часу застосування щодоОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Таким чином, доводи захисників про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109; ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 109; ч. 3 ст. 110-2; ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 410 КК України, та про відсутність у цьому кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, слід визнати непереконливими.

В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які захисники посилаються у своїх апеляційних скаргах. При цьому колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах судового провадження відсутні будь-які дані, що підозрюваний ОСОБА_9 за станом здоров`я не може утримуватися в місцях ув`язнення, а сторона захисту не надала доказів цьому і в засіданні суду апеляційної інстанції.

З огляду на зазначені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив підозрюваному ОСОБА_9 строк тримання під вартою до13 квітня 2018 року, без визначення розміру застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 176 КПК України.
При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання прокурора, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , з доповненнями, внесеними захисником ОСОБА_8 до його апеляційної скарги, без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою до 13 квітня 2018 року включно, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , з доповненнями, внесеними захисником ОСОБА_8 до його апеляційної скарги, залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4