Справа №687/1280/17
№1-кс/687/250/2017
УХВАЛА
28 вересня 2017 року смт. Чемерівці

Слідчий суддя Чемеровецького районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання Слідчого СВ Чемеровецького відділення поліції Городоцького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 18.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Чемеровецького районного суду Хмельницької області звернувся Слідчий СВ Чемеровецького відділення поліції Городоцького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане 19.11.2005 року Городоцьким МРЕВ на ім`я ОСОБА_5 ) шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом і залишити його для зберігання на майданчику тимчасового тримання Чемеровецького відділення поліції Городоцького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області.

Прокурор в судовому засіданні заявлені вимоги підтримує, просить клопотання задоволити.

Власник майна та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлялися належним чином, їх неявка відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Із клопотання вбачається, що 18 березня 2017 року близько 19.00 години в смт. Чемерівці, Хмельницької області, на перехресті вулиць Миру, Об`їзна та вулиці Центральна, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем ВАЗ-21063 д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Центральна, смт Чемерівці, в напрямку центру смт. Чемерівці, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , 2000 р.н., яка переходила дорогу у невстановленому місці, внаслідок чого ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження.

18.03.2017 року до ЄРДР за № 0000056 внесені відомості за даним фактом за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході проведення 18 березня 2017 року огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, що на перехресті вулиць Миру, Об`їзна та вулиці Центральна, смт Чемерівці, Хмельницької області було виявлено автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21063», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане 19.11.2005 року Городоцьким МРЕВ на ім`я ОСОБА_5 ). Проведено поверхневий огляд вказаного автомобіля, після чого за добровільною згодою користувача ОСОБА_6 , вказаний автомобіль вилучено працівниками поліції та поміщено на зберігання на територію майданчика тимчасового тримання транспортних засобів Чемеровецького відділення поліції Городоцького відділу поліції ГУІІГІ в Хмельницькій області для проведення необхідних слідчих дій.

Вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу 25.09.2017 року визнано речовими доказами по кримінальному провадженні №0000056 від 18.03.2017 року.

Враховуючи, що наїзд на пішохода ОСОБА_7 було вчинено з використанням транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21063», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 видане 19.11.2005 року Городоцьким МРЕВ на ім`я ОСОБА_5 ), який, відповідно, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тобто речовим доказом, який може бути використаним як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Для забезпечення кримінального провадження виникла необхідність накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження. Крім цього, в ході досудового розслідування, з метою встановлення обставин кримінального правопорушення, вказаний транспортний засіб буде використовуватися при проведенні слідчих дій.

Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Крім того згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження і в суді встановлено, що ОСОБА_6 зовсім не заперечував щодо вилучення у нього даного автомобіля, а натомість надав на це добровільну згоду. Зі змісту ст.170 КПК України вбачається, що арешт майна - це тимчасове примусове позбавлення можливості відчужити певне майно, розпоряджатися чи користуватися ним. Арешт є заходом забезпечення кримінального провадження (п.7 ч.2 ст.131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються, якщо слідчий, або прокурор, з поміж іншого, доведуть, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення; 2) потереби слідства виправдовують ступінь втручання у права і свободи особи; 3) може бути виконано завдання для виконання якого слідчий звертається із клопотанням (ч.3ст.132 КПК України). Тобто, арешт майна, передбачає певний ступінь втручання у права і свободи власника чи володільця майна через встановлення певних обмежень у користуванні, володінні чи розпорядженні майном всупереч волі власника.

Цих вимог слідчий і прокурор не врахували.

У випадку, коли власник майна добровільно надає згоду на вилучення, особисто видає таке майно, підстав вважати, що право власності порушено чи обмежено немає. Для оформлення такого вилучення дозволу слідчого судді не потрібно, адже власник майна з власної волі добровільно передає своє майно, тобто, розпорядився ним на свій розсуд і не заперечує, а навпаки, бажає щоб слідчі органи утримували це майно для успішного розслідування злочину. За таких обставин необґрунтованими є цілі і завдання такого арешту, оскільки власник не ставить питання про повернення майна. Викладене свідчить про те, що слідчий не довів загальних обставин застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачених ч.3 ст.132 КПК України та не обґрунтував необхідності арешту майна. Прокурор у засіданні також не обґрунтував, підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити такий примусовий захід забезпечення як арешт. Очевидно, що необхідності в арешті немає, адже власник майна добровільно передав його слідчим органам для проведення необхідних слідчих дій.

Відповідно до приписів ч.1ст.173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання Слідчого СВ Чемеровецького відділення поліції Городоцького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до апеляційного суду Хмельницької області.
Слідчий суддя ОСОБА_1