Справа № 601/2080/17
Провадження №1-кп/601/53/2018
У Х В А Л А
04 січня 2018 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Кременці підготовче судове засідання по кримінальному провадженню № 0000589 від 04.10.2016 року, що надійшло із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру від прокурора Кременецької місцевої прокуратури відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До Кременецького районного суду Тернопільської області із Кременецької місцевої прокуратури 04 грудня 2017 року надійшло кримінальне провадження, за № 0000589 від 04.10.2016 року із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заявила клопотання про повернення прокурору клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , вказавши, що клопотання не відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, а саме: клопотання не містить відомостей про потерпілого, відсутні дані про законного представника ОСОБА_6 , клопотання містить положення, що суперечать одне одному.

Прокурор в судовому засідання не погодилась із клопотанням захисника, вказавши, що під час досудового розслідування в повному обсязі були дотримані вимоги кримінального процесуального закону, в тому числі і його спеціальних вимог, а саме після встановлення неосудності обвинуваченого внаслідок психічної хвороби, останньому було призначено захисника, участь якого в даній категорії справ є обов`язковою. Необхідності у залученні законного представника немає, оскільки здійснення даної процесуальної дії вимагає наявності неповнолітнього віку особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, або рішення суду, яким особа визнана недієздатною чи обмежено дієздатною. У звязку із тим, що ОСОБА_6 є повнолітнім та рішення суду щодо визнання його недієздатним чи обмежено дієздатним судом не приймалось, а тому відсутні будь-які правові підстави для залучення до провадження законного представника. Клопотання відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, тому слід призначити судовий розгляд на підставі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Заслухавши думку прокурора, захисника, представника потерпілого ОСОБА_4 , яка підтримала думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

При цьому, частиною другою статті 292 КПК України передбачено, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Тобто, виходячи з вище вказаної норми Закону підставою для повернення обвинувального акта прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є невідповідність його вимогам ст. 291 КПК України, проте вказаної невідповідності судом не встановлено.

Так, із матеріалів клопотання вбачається, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 містить усі відомості, що їх передбачено нормою статті 291 КПК України, тобто в повному обсязі відповідає вимогам вказаної статті КПК України.

Що стосується посилання захисника ОСОБА_5 на порушення органом досудового розслідування вимог ст.ст. 290-293 КПК України, а саме не залучення на досудовому розслідуванні до участі у провадженні законного представника ОСОБА_6 , не вручення йому копії клопотання, а також не оголошення законному представнику про закінчення досудового розслідування та не надання доступу до матеріалів провадження, слід зазначити, що вони є помилковими, виходячи з такого.

Частиною 1 статті 44 КПК України встановлено, що якщо підозрюваним, обвинуваченим є неповнолітній або особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з ним залучається його законний представник.

Із аналізу вказаної норми слідує, що у кримінальному провадженні законний представник залучається виключно у спеціально визначених випадках, а саме коли підозрюваний, обвинувачений є неповнолітнім, або за наявності рішення суду про визнання особи недієздатною чи обмежено дієздатною.

Згідно зі ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними. Суд може обмежити цивільну дієздатність особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними або якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами тощо і тим ставить себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Фізична особа визнається недієздатною чи обмежено дієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду відповідно до ст.ст. 36, 40 ЦК України. Порядок визнання особи недієздатною чи обмежено дієздатною встановлено ЦПК України.

З огляду на те, що ОСОБА_6 є повнолітнім та рішення суду стосовно визнання його недієздатним чи обмежено дієздатним не приймалось, а тому в даному випадку відсутні будь-які правові підстави для залучення до участі у кримінальному провадженні законного представника.

Той факт, що главою 39 КПК України передбачена можливість участі законного представника у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, однак оскільки в даній главі відсутня така умова, як обов`язкова участь вказаної особи у провадженні, на відміну від наявності чітко визначеної позиції законодавця щодо обов`язкової участі захисника, то слід вважати, що законний представник має залучатись до участі у провадженні виключно у встановлених ч. 1 ст. 44 КПК України випадках.

Із наведеного слід зробити висновок, що захисник ОСОБА_5 помилково дійшла до висновку про обов`язкову участь у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 без наявності на це підстав, визначених ч. 1 ст. 44 КПК України законного представника, а інших обставин, які б вказували на невідповідність клопотання вимогам ст. 291 КПК України судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що підстави повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору відсутні. Наведене дає можливість призначити судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000589 від 04 жовтня 2016 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.27, 291-293, 314 -317, 503, 506 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору - відмовити.

Призначити клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кременецького районного суду Тернопільської обалсті на 15 год. 30 хв. 11 січня 2018 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_4 та свідків згідно реєстру досудового розслідування.

Головуючий: