П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2017 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

підсудних - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника підсудного ОСОБА_4 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городок кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя м. Яворів, Львівської області громадянина України, українця з середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя м. Яворів, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та жителя с. Залужжя Яворівського району Львівської області, громадянина України, українця, з середньо - спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ :

08.11.2016 р. Яворівським районним судом Львівської області направлено до Городоцького районного суду Львівської області матеріали кримінальної справи № 139/5354/2012 р.( в ред. КПК 1960 р.) про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України для розгляду за територіальною підсудністю.

Органами досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_4 , інкриміновано, що 15.07.2010 р. він з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та двома невстановленими досудовим слідством особами приблизно в 00 год.15 хв., одягнувши на обличчя заздалегідь заготовлені маски та рукавиці, шляхом вільного доступу через незачинені на замок двері, проникли в будинок АДРЕСА_4 , що належить на праві власності ОСОБА_8 .

В будинку останнього із застосуванням фізичного насильства, що є небезпечним для життя і здоров`я ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відкрито заволоділи грошима з жіночої сумки в сумі 700 грн., із сейфу викрали гроші в сумі 100 тис. доларів США, що становило згідно курсу НБУ на 15.07.2010 р. 790 000 грн., 17 тисяч євро, що становило згідно курсу НБУ на 15.07.2010 р 170 000 грн., перстнем з маленьким діамантом вартістю 3500 доларів США, що становило згідно курсу НБУ на 15.07.2010 р 27650 грн., перстень з великим діамантом вартістю 7000 доларів США що становило згідно курсу НБУ на 15.07.2010 р 55300 грн.. перстень з діамантом середнього розміру вартістю 5000 доларів США що становило згідно курсу НБУ на 15.07.2010 р. 39 500 грн., один перстень із жовтого золота вартістю 400 доларів США, що становило згідно курсу НБУ на 15.07.2010 р. 3160 грн., пару золотих кульчиків з рожевими камінцями вартістю 120 доларів США, що становить згідно курсу НБУ на 15.07.2010 р. 948 грн., блоки живлення камер відео спостереження вартістю 400 доларів США, що становило згідно курсу НБУ на 15.07.2010 р 3160 грн., ноутбук фірми «Самсунг Х 20», вартістю 8000 грн., годинник з металу жовтого кольору марки «Патрік Філіп» вартістю 300 доларів США , що становить згідно курсу НБУ на 15.07.2010 р. 2370 грн., другий годинник виготовлений із металу білого кольору марки «Мовадо» вартістю 300 доларів США, що становить згідно курсу НБУ на 15.07.2010 р. 2370 грн., браслет виготовлений із жовтого та білого золота вартістю 600 доларів США, що становить згідно курсу НБУ на 15.07.2010 р 4740 грн., кухонний ніж виготовлений із суцільного металу вартістю 150 грн., сумки, які пошкодили злочинці мали вартість 100 грн., залишивши потерпілих зв`язаними з місця скоєння злочину втекли. З метою втечі з місця події заволоділи ключами від автомобіля ОСОБА_8 та незаконно заволоділи транспортним засобом «Нісан Патрол» д.н.з. НОМЕР_1 вартістю 52000 доларів США, що становить згідно курсу НБУ на 15.07.2010 р. 410 800 грн.

Крім того, що 29.10.2010 р. ОСОБА_4 з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та двома невстановленими досудовим слідством особами приблизно о 02 год. 00 хв. шляхом вільного доступу через незачинені двері на замок, проникли в будинок АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_10 одягнувши на обличчя заздалегідь заготовлені маски, одягнувши рукавиці, відкрито викрали у потерпілого ОСОБА_10 760 доларів США, що становить згідно курсу НБУ на 29.10.2010 р. 6004 грн., 4700 грн., 65 євро, що становить згідно курсу НБУ на 29.10.2010 р. 708 грн.50 коп. Також з будинку викрали майно потерпілої ОСОБА_11 , а саме: гроші в сумі 3000 грн., 60 доларів США, що становить згідно курсу НБУ на 29.10.2010 р 474 грн., золоті сережки з двома перлинами, вартістю 1300 грн., золоту каблучку з двома перлинами білого кольору вартістю 20 грн., сережки з камінцем вартістю 100 грн., золотий ланцюжок вартістю 2000 грн., золотий хрестик вартістю 1100 грн. та майно потерпілої ОСОБА_12 , а саме: гроші в сумі 1500 грн., золоті сережки з діамантом вартістю 3500 грн., перстень з діамантом вартістю 3300 грн., золотий браслет вартістю 2700 грн., золотий перстень з білими камінцями вартістю 700 грн., золотий перстень у вигляді «змійки» вартістю 800 грн., золотий ланцюжок вартістю 2200 грн., золотий кулончик із зображенням «Матері Божої» вартістю 800 грн., а також майно потерпілого ОСОБА_13 , а саме: гроші в сумі 900 грн., цифровий фотоапарат «Кенон А - 590» вартістю 500 грн., чоловічі зимові кросівки вартістю 780 грн., золотий ланцюжок вартістю 1500 грн., золотий кулончик із зображенням «Матері Божої» вартістю 600 грн., з салону автомобіля потерпілого ОСОБА_10 « Сітроен Берлінго» д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився на території домогосподарства та був відчинений, викрали гроші в сумі 200 грн.

Дії обвинувачених слідством кваліфіковані за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України.

Потерпілі просили розглядати справу у їх відсутності, потерпілий ОСОБА_14 суду показав, що жодної викраденої речі не знайдено та йому не повернуто, причину поломки відео спостереження на його домоволодінні ніким не встановлено, змінювати пароль він не міг, його знали виключно особи які встановлювали.

Підсудні своєї вини не визнали, ОСОБА_4 суду показав, що справу сфальсифіковано, грабіжників розшукано і справа розглядається по даним злочинам в іншому суді. Є свідки, які не допитувались на досудовому слідстві, вони вказували на те, де кожен із них знаходився в дні зазначені обвинуваченням. Дав покази про застосування щодо нього фізичної сили з боку працівників міліції та те, що за його зверненням такі факти не перевірялись відповідними органами.

Підсудний ОСОБА_6 вини не визнав, суду показав, що обвинувачення побудовано виключно на показах потерпілих, яким було вказано працівниками міліції на нього, потерпілі відразу вказували на особу під відповідним номером та на якій були браслети.

Підсудний ОСОБА_5 вини не визнав, суду показав, що з місць позбавлення волі звільнився в кінці травня 2010 р., подія мала місце у липні 2010 р., крім того в с. Страдч ніколи не був, та з урахуванням поганого стану здоров`я більше часу приділяв собі. Ствердив, що досудовим слідством не допитувались свідки на які він вказував, що могли б підтвердити його місце перебування 15.07.2010 р. та 29.10.2010 р. Потерпілі вказали на нього, разом з тим звертали увагу на те, що не впевнені бо були в стресовому стані. Винним себе не визнає, вважає справу умисно сфальсифікували, оскільки належних та допустимих доказів слідство не зібрало.

В судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про направлення даної кримінальної справи на додаткове розслідування.

Адвокат, клопотання мотивує тим, що при розслідування даної кримінальної справи органом досудового слідства порушено вимоги ст. 22 КПК України (в редакції 1960 року), а обвинувачення підсудних ґрунтується виключно на показах потерпілих.

Ввважає, що саме через неповноту досудового слідства, яка не може бути усунена в ході судового розгляду кримінальної справи, суд позбавлений можливості зробити остаточний висновок, щодо винуватості підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в інкримінованих їм діях, а тому дану кримінальну справу необхідно повернути на додаткове розслідування.

Прокурор в судовому засіданні вважає таке клопотання передчасним, оскільки свідків названих підсудними можливо допитати в суді.

Підсудні, кожен окремо в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання про направлення справи на додаткове розслідування та не заперечували щодо його задоволення. Крім того, звертають увагу на те, що по даних злочинах знайдено інших осіб, тому потерпілі до суду у справі по даному обвинуваченню не являються.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_7 який підтримав заявлене ним клопотання та просив задовольнити, підсудних, які також таке підтримали з мотивуванням того, що необхідно встановити місце проживання свідків, суд приходить до висновку, що органи досудового слідства допустили неповноту такого слідства, поверхове та однобічне дослідження обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, щодо участі підсудних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інкримінованих їм злочинах, що перешкоджає суду всебічно, повно і об`єктивно розглянути справу та зробити остаточний висновок, щодо вини чи невинуватості цих підсудних, оскільки не вичерпані всі можливості одержання додаткових доказів, а зазначена неповнота не може бути усунута в судовому засіданні, тому кримінальну справу слід повернути на додаткове розслідування, з таких підстав.

За положенням ст. 246 КПК України повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду можливе як за клопотаннями учасників процесу, так і з ініціативи суду.

За змістом ст.16-1 КПК України розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності, державне обвинувачення в суді здійснює прокурор, захист підсудного здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд, при цьому суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Згідно ч.1 ст.22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

На досудовому слідстві ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 свою вину у вчиненому не визнали.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, в судовому засідані були встановлені обставини, які дають підстави сумніватись в їх об`єктивності.

Так, згідно заяви про вчинення злочину у ОСОБА_12 від 29.10.2010 року /т.1 а.с. 2-3/, остання вказує на те, що 29.10.2010 р. близько 2.00 години в її будинок проникли невідомі та відкрито заволоділи грошима, телефонами, виробами із золота, також нанесли тілесні ушкодження її чоловікові.

З телефонного повідомлення (т.1 а.с.3) видно, що телефонне повідомлення надійшло від ОСОБА_10 , що 29.10.2010 р. близько 03 год. невідомі особи зайшли до його будинку в с. Речичани та відкрито заволоділи грошима.

У поясненнях від 29.10.2010 р. року (т.1. а.с.44-50) потерпіла ОСОБА_12 вказує нові обставини вчинення щодо них розбійного нападу, а саме зазначає, що нападників було двоє, хто б це міг бути їй не відомо, опису цих осіб не робить.

ОСОБА_10 в поясненнях ствердив, що хлопці (нападники) говорили російською мовою, їх було троє, були одягнені в темний одяг, на обличчі чорні маски (т.1 а.с.47-50)

В протоколі допиту потерпілого 30.10.2010 р. ОСОБА_10 вказує на те, що було двоє або троє осіб, приблизно ростом 160-170 см. Ствердив, що голос міг би впізнати та те, що нападники розмовляли російською мовою. Також повідомив, що одному з нападників наніс один удар кулаком рук в обличчя, в яку саме частину сказати не може. На питання чи зміг би він впізнати осіб які скоїли напад, потерпілий ствердно сказав що не міг би бо обличь не бачив, не дуже добре орієнтується в рості та повідомив двох осіб міг би впізнати по голосу, а двох інших вже десь чув (т.1 а.с.98-100)

В протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 датованого 01.02.2010 р. (т.4 а.с. 229-230) на запитання чи завдав він якихось тілесних ушкоджень нападникам, потерпілий відповів, що ні - тільки відштовхнув.

Аналізуючи покази потерпілого ОСОБА_10 , які той давав протягом не значного проміжку часу, слід зазначити, що вони є не логічними, не послідовними, нічим не спростовані, а відтак суд ставиться до них критично, оскільки не можливо встановити, яким чином потерпілий 31.10.2010 р. при пред`явленні осіб для впізнання по голосу вказав на ОСОБА_6 , повідомляв, що його голос чув з кімнати дочки, крім того на запитання слідчого (т.1 а.с. 136) Дільний відповів, що не може сказати точно, що чоловік ( ОСОБА_6 ) був серед осіб, які наносили йому удари. Щодо особи ОСОБА_17 , потерпілий стверджував, що чув його голос, однак в поясненнях він неодноразово стверджував, що між собою нападники не розмовляли, а лише один із них вимагав гроші та інше.

Крім того, достовірність показів потерпілого також викликають сумніви з огляду на наступне.

Згідно первинних пояснень потерпілого він повідомив, що було двоє нападників, після троє, а потім зауважив, що четверо.

В такому випадку, співставляючи покази потерпілого ОСОБА_10 слід зауважити та поставити під сумнів той факт, яким чином останній може впізнати людину по голосу та тембру, оскільки сам ствердив, що чув такий голос з кімнати дочки, в зрості нападників не орієнтується.

Також слідством безвідповідально в ході досудового слідства виконано таку слідчу дію, як пред`явлення до впізнання по голосу. До такого критичного висновку суд дійшов за наступних обставин.

Відповідно до положень КПК України (в редакції 1960 року) пред`явлення особи для впізнання - це самостійна слідча (розшукова) дія, яку проводять з метою встановлення тотожності, подібності або відмінності наданої для спостереження і сприйняття особи з тими, яких свідок, потерпілий, підозрюваний або обвинувачений сприймав як очевидець за певних обставин розслідуваної події.

Згідно ч.2 ст. 174 КПК України ( в редакції 1964 року) - особа, що підлягає впізнанню, пред`являється впізнаючому разом з іними особами тієї ж статі в кількості не менше трьох, які не мають різких відмін у зовнішності та одягу.

З наявних в матеріалах досудового розслідування протоколів пред`явлення особи до впізнання від 03.11.2010 р. (т. 1 а.с. 144-146), в яких потрепілий по даній справі ОСОБА_10 намагався впізнати нападників вбачається, що саме пред`явлення було проведене з грубим порушенням вищенаведеної норми КПК України (в редакції 1960 року), оскільки, окрім ОСОБА_17 під № 3 було пред`явлено трьох осіб, саме ОСОБА_17 в головному уборі, а інші без головного убору, кожен із статистів в різному одязі, що є прямим порушенням кримінально-процесуального законодавства.

Крім того, слідством залишено поза увагою і той факт, що в поясненнях потерпілі зазначають, що нападників вони не знають, по голосу може впізнати тільки ОСОБА_10 хоча в той же час у самих же протоколах пред`явлення особи до впізнання по голосу він та його дружина вказують, що впізнають конкертних осіб, а саме ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , потерпіла пояснювала, що було двоє нападників і вона будила чоловіка, потерпілий повідомив, що нападників було чотири, та проснувся він від удару в груди одного з нападників, по зросту, хоча жодних індивідуалізуючих ознак не вказують.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 08.11.2010 р. потерпілій ОСОБА_14 було пред`явлено чотирьох осіб, серед яких вона вказала на нападника під № 4, під вказаним номером був статист ОСОБА_18 , крім того при пред`явленні особи для впізнання по голосу, потерпілий ОСОБА_8 вказав на особу під № 1, особа яка була впізнана під № 1 виявився статист ОСОБА_19 (т.4 а.с. 87-147)

Згідно ч.1 ст.22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його.

Зберігаючи об`єктивність і неупередженість, не вирішуючи наперед доведеність обвинувачення, достовірність того чи іншого доказу чи перевагу одних доказів перед іншими вбачається, що при обвинуваченні ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 досудове слідство зігнорувало вимоги ч.1 ст.22 КПК України, щодо всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин такої і виявлення як тих обставин, що його викривають, так і тих, що його виправдують, а можливості щодо одержання додаткових доказів (вини чи невинуватості) не тільки не вичерпані, але навіть в достатній мірі не були вжиті досудовим слідством.

Таким чином, на підставі вище наведеного суд приходить до обґрунтованого висновку, що обвинувачення пред`явлене органом досудового слідства ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є неконкретним.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли неповнота, або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Неповним вважається таке досудове розслідування, у процесі якого залишилися невиявленими істотні обставини справи, що не дозволяє суду з упевненістю реконструювати досліджувану подію і з безсумнівністю дійти висновку про винність або невинуватість особи, форму її провини і зв`язок її дій зі шкідливими наслідками, що настали, а отже, правильно вирішити кримінальну справу.

У відповідності до пунктів 8 та 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11 лютого 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування" досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст. ст. 22, 64 КПК України не були дослідженні обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи, не витребувані і не досліджені документи та відомості, які були відображені в рапортах працівників СКР Яворівського РВ ОСОБА_20 та ОСОБА_21 (т.4 а.с.12,13), не усунуті протиріччя, не отримані інші докази для підтвердження чи спростування відповідних обставин, тощо)

Суд під час судового слідства позбавлений будь - якої можливості усунути допущену неповноту досудового слідства, в тому числі шляхом більш ретельного допиту підсудних, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому ст. 315-1 КПК та вчинення інших процесуальних дій. Для усунення допущеної неповноти досудового слідства, встановлення всіх осіб, причетних до вчинення даного злочину, суду необхідно провести значний обсяг слідчих та оперативно-розшукових дій, що виконати у судовому засіданні не представляється можливим.

Допущена неповнота та неточності, які не є спростованими досудовим слідством перешкоджають суду всебічно, повно та об`єктивно встановити обставини справи, вирішити питання про винність підсудного у вчиненні інкримінованих йому діях, а в зв`язку з цим постановити законне, справедливе та обґрунтоване рішення.

Таким чином, в даний час розглянути кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187 та ч.3 ст. 289 КК України, яка знаходиться в провадженні Городоцького районного суду Львівської області не можливо, оскільки досудове слідство у справі проведено не повно і дану неповноту не можливо усунути в судовому засіданні.

При таких обставинах, суд вважає за необхідне клопотання захисника підсуднього ОСОБА_4 ОСОБА_7 задоволити. Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, направити прокурору Львівської області для проведення додаткового розслідування.

Під час додаткового розслідування з дотриманням вимог КПК України необхідно:

- зважаючи на істотні розбіжності, щодо викладення підсудним, понятими і свідками під час їх допитів, обставин та характеру розвитку події і послідовності дій осіб, які були до неї причетні, суд вважає за необхідне доручити органу досудового слідства вжити заходів з метою їх перевірки і уточнення, шляхом відтворення обстановки і умов, в яких ті могли відбуватися в дійсності, ст.194 КПК України. Така слідча дія, як відтворення обстановки та обставин події є дієвим заходом, який має досудове слідство для належного виконання своїх завдань і функцій. Таку слідчу дію необхідно провести з участю підсудних, які повинні бути в масках, оскільки потерпілі самі ж зазначають у своїх поясненнях, що злочинці перебували в масках на момент вчинення злочину, понятих та свідків, які були учасниками події, при цьому провести фотографування;

- провести очну ставку між підсудними та потерпілими;

- за наявності підстав провести інші слідчо - оперативні дії.

Керуючись ст. 281 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України направити першому заступнику прокурора Львівської області для скерування відповідно щодо проведення додаткового розслідування з метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин даної кримінальної справи, зокрема для проведення додаткових слідчих дій, викладених у мотивувальній частині даної постанови.

В розпорядження заступника прокурора Львівської області скерувати кримінальну справу № 1329/5354/2012, провадження №1/441/3/2017р.

Під час додаткового розслідування з дотриманням вимог КПК України необхідно:

- зважаючи на істотні розбіжності, щодо викладення підсудним, понятими і свідками під час їх допитів, обставин та характеру розвитку події і послідовності дій осіб, які були до неї причетні, суд вважає за необхідне доручити органу досудового слідства вжити заходів з метою їх перевірки і уточнення, шляхом відтворення обстановки і умов, в яких ті могли відбуватися в дійсності, ст.194 КПК України. Така слідча дія, як відтворення обстановки та обставин події є дієвим заходом, який має досудове слідство для належного виконання своїх завдань і функцій. Таку слідчу дію необхідно провести з участю підсудних, які повинні бути в масках, оскільки потерпілі самі ж зазначають у своїх поясненнях, що злочинці перебували в масках на момент вчинення злочину, понятих та свідків, які були учасниками події, при цьому провести фотографування;

- провести очну ставку між підсудними та потерпілими;

- за наявності підстав провести інші слідчо - оперативні дії.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 не обиралась.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1