Справа № 755/371/18
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду
"12" січня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі трьох професійних суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2018 за № 0000001 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 111 ККУкраїни,

в с т а н о в и в :
У провадження суду надійшов цей обвинувальний акт, у даному кримінальному провадженні, з огляду на що у ньому, було призначено підготовче судове засідання на розгляд у якому винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.

Сторони кримінального провадження з боку обвинувачення та захисту вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, з наступних підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Також, у підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із найменуванням «клопотання про продовження строку тримання під вартою» з огляду на наявність обставин регламентованих ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, зокрема, умотивував тим, що відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 на початку 2017 року, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії завдадуть шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України, вступив у злочинну змову з громадянином Російської Федерації на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підтримує стосунки з представниками Федеральної служби безпеки Російської Федерації, з метою передачі відомостей, що становлять державну таємницю, до Федеральної служби безпеки Російської Федерації, тобто, як указує заявник, ОСОБА_7 , на його переконання обґрунтовано, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, якою передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 12 до 15 років з конфіскацією майна, тобто відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, на даний час обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено, лише, реальне позбавлення волі без можливості застосування випробувального терміну.

Також автор звернення зазначає, що, у порядку ст. 208 КПК України, 14 липня 2017 року ОСОБА_7 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Надалі, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва 14 липня 2017 року у справі № 757/40552/17-к підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 вересня 2017 року включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/51510/17-к від 05 вересня 2017 року підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 03 листопада 2017 року.

27 жовтня 2017 року у справі № 757/63998/17-к Печерським районним судом м. Києва підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 25 грудня 2017 року.

Слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/75913/17-К 20 грудня 2017 року ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою в межах 6 - місячного строку досудового розслідування, тобто до 13 січня 2018 року включно.

У всіх випадках слідчі судді погодились з наявністю ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

А тому, на переконання прокурора, ці обставини у поєднанні із тим, що ОСОБА_7 не має місця реєстрації на території міста Києва, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на території тимчасово непідконтрольній українській владі, указують на наявність ризику, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховування від органів суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 є офіційно непрацюючим, тобто не має постійного джерела прибутку, у зв`язку з чим може продовжити злочинну діяльність, перебуваючи на волі, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

До завершення судового розгляду та ухвалення рішення по суті потрібно дослідити велику кількість доказів, допитати велику кількість свідків, у разі необхідності провести інші процесуальні дії. Однак з урахуванням особливостей оцінки доказів під час судового розгляду здійснити зазначені дії до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строків дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 (до 13.01.2018 включно) неможливо. У той же час ризики, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження не зменшились та не зникли.

Зважаючи на необхідність запобігання спробам ОСОБА_7 переховуватися від органів суду, які можуть мати місце у зв`язку із обвинуваченням його у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 12 до 15 років, зважаючи на неможливість запобігання спробам ОСОБА_7 переховуватися від органів суду шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , на думку заявника, останньому, з огляду на норми ч. 5 ст. 176 КПК України, необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 14 березня 2018 року включно.

Сторона захисту просила суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на альтернативний, оскільки встановлені слідчим суддею передумови для утримання обвинуваченого під вартою визначені п.п. 1- 3 ч. 1 ст. 194, 199 КПК України відсутні, у світлі його соціальних зв`язків наявності на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім (діти, дружина).

Акцентувала увагу на тому, що у світлі практики ЄСПЛ указані ризики є недоведеними, а сама по собі тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для її утримання під вартою.

Зазначили, що обвинувачений має постійне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суд, заслухавши думку учасників провадження та проаналізувавши надані ними матеріали з цього питання, приходить до наступного.

Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Також, суд ураховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

У цій ситуації у вказаному кримінальному провадженні було висунуто обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 111 КК України, а саме у вчиненні умисно громадянином України діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності, обороноздатності та державнй безпеці України шпигунстві.

В ході обговорення питання доцільності обрання запобіжного заходу, відносно обвинуваченого, відповідно до обвинувального акту встановлено такі відомості: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Донецької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.
Обвинувачений на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію.

На цей час, свідки в даному кримінальному провадженні не допитані, обвинувачений обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено лише реальне позбавлення волі без можливості застосування випробувального терміну, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними.

При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, їх моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності,з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.

Обставини регламентовані ст. 178 КПК України, у світлі даних про обвинуваченого, у поєднанні з характером висунутого обвинувачення та проведеним комплексом досліджених, у цій справі, доказів, та тих, які тільки мають бути в ньому вчинені, з урахуванням нормам ч. 5 ст. 176 вказаного Кодексу, якою регламентовано, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України, самі по собі, навіть, при їх дійсній наявності, не можуть бути такими, що вказують на відсутність передумови визначеної п. 3 ч. 1 ст. 194 зазначеного Кодексу, у цій ситуації, так як є доведеною наявність обставин визначених ст. 177 КПК України.

Також, в судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ухвалою слідчого суддя було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зі строком дії, який, у цей період, закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити судовий розгляд з огляду на наявність об`єктивних передумов.
Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 315 КПК України.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, та з огляду на норми ч. 5 ст. 176 КПК України вважає недостатнім застосування більш м`який запобіжний заході для запобігання наявним ризикам.
Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують.
Поряд з цим, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, суд серед іншого враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX).

Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 219, заява № 42310/04).

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладено і у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року та випливають з ч. 3 ст. 17 КПК України.

Так, у цій справі, строк утримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто тривалість строку утримання під вартою відповідає критерію розумності.

З огляду на що, суд вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами, у тому числі визначеними ст.ст. 177, 178, 183, 199, 315 КПК України, клопотання прокурора задовольнити, та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строків визначених КПК України.

Також, суд враховує вимоги ч. 5 ст. 176 та ст. 183 КПК України в їх системному зв`язку та не знаходить підстав для визначення застави.

Аналізуючи клопотання захисника ОСОБА_6 про допит свідків та витребування документів, суд виходить з такого.

Щодо питання допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , то суд з огляду на положення ст.ст. 2, 7, 22, 26 КПК України сприймає його, як слушне, так як їх допит сприятиме з`ясуванню питання наявності чи відсутності у провадженні обставин визначених ст. 91 того ж Кодексу.

В частині витребування документів, а саме результатів (висновку) поліграфічного дослідження ОСОБА_7 , то суд сприймає його, як таке, що подане автором, на стадії підготовчого судового засідання, без урахування положень Глави 15 тимчасовий доступ до речей і документів Розділу ІІ заходи забезпечення кримінального провадження КПК України, як наслідок є неумотивованим за своєю суттю з урахуванням наведених правових норм вказаного Кодексу в частині порушеного питання.

Серед іншого, зазначене судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

При визначенні строку проведення судового розгляду суд враховує положення ст. 28 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2018 за № 0000001 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 111 ККУкраїни, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, каб. 40 на 22.01.2018 о 12:00 год.
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.03.2018.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про допит свідків та витребування документів задовольнити частково.

Викликати та допитати у якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_11 (адреса: АДРЕСА_4 ).

В іншій частині у задоволення клопотання - відмовити.

У судове засідання викликати сторін кримінального провадження (ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.
Визначити час проголошення повного тексту 15:00 год. 17.01.2017.

Головуючий суддя : ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3