справа № 208/236/18
провадження № 1-кс/208/97/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2018 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000097, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2018, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Олександрівка Новотроїцького району Херсонської області, українця, громадянина України, не працюючому, не одруженому, без освіти, зареєстрованому АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

24.10.2003 Дніпропетровським апеляційним судом за ч. 3 ст. 185, ст.185 ч. 4, ст. 187 ч.3, ст. 187 ч.4, ст.115 п.6 ч.3, ст.115 ч. 2 п.12 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

27.06.2014 Павлоградським районним судом Дніпропетровської області за ст. 93 П. «А», ст. 142 ч. 3, ст.42 ч.1 КК України до позбавлення волі на строком на 11 роки. На підставі ст. 42 ч.3 КК України вказане покарання поглинуло покарання по вироку Дніпропетровського апеляційного суду від 24.10.2003 року і ухвалою Верховного суду України від 24.02.2004 року призначено покарання до 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Вирок набрав законної сили 30.09.2014 року

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, пославшись на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та є наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання з підстав, зазначених у його мотивувальній частині, просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Прокурор підтримав клопотання слідчого.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просить застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, підозрюваний зазначив що злочин він скоїв але не при таких обставинах, як зазначено в повідомлені про підозру.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.01.2018 у період часу з 23-30 год. до 23-55 год, (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи біля магазину «Варус», розташованого по пр. Т.Шевченка в м. Кам`янське, побачили раніше незнайомих їм ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які прямували по пр. Т.Шевченка з боку пр. Свободи у напрямку пр. Аношкіна. У цей момент ОСОБА_7 та ОСОБА_5 побачили в руці однієї з жінок мобільний телефон та у останніх на грунті корисливих мотивів раптово виник спільний прямий злочинний умисел, направлений на скоєння відносно зазначених жінок розбійного нападу. З метою реалізації свого спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння майном потерпілих, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 пішли за ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по пр. Т.Шевченка у напрямку пр. Аношкіна в м. Кам`янське.

Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння майном потерпілих, 13.01.2018 приблизно о 00:15 год. (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , побачивши, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повернули у двір будинку АДРЕСА_3 , наздогнали останніх та, перебуваючи у дворі зазначеного вище будинку, діючи спільно, узгоджено, з корисливих мотивів, підбігли до потерпілих, при цьому, ОСОБА_5 , підбігши до ОСОБА_8 , застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, умисно наніс один удар рукою в обличчя ОСОБА_8 , від якого остання втратила рівновагу та впала на землю. У цей же момент ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_9 та, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, наніс останній один удар рукою в обличчя та один удар ногою по лівій нозі, від чого остання втратила рівновагу та впала на землю. Продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, ОСОБА_5 почав наносити лежачій на землі ОСОБА_8 множинні удари ногами та руками по голові, тулубу. У момент нанесення ОСОБА_5 ударів потерпілій, ОСОБА_7 приєднався до побиття останньої, та, підійшовши до ОСОБА_8 , почав наносити їй удари ногами по голові, тулубу, верхнім та нижнім кінцівкам, таким чином застосувавши до останньої насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я, та заподіявши тим самим потерпілій тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла: закритого перелому зовнішньої кісточки правої гомілки, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозгу, забою, саден обличчя.

Після побиття ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 умисно, протиправно заволоділи належним потерпілим майном, а саме: мобільним телефоном «Acer» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 1300 грн, банківською карткою «Укрсиббанк» (майнової цінності для потерпілої не становить), грошовими коштами в сумі приблизно 300 грн., мобільним телефоном «Lenovo A6010» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , вартістю 3000 грн., банківською карткою «Укрсиббанк» та трьома банківськими картками «Приватбанк» (майнової цінності для потерпілої не становлять).

З метою отримання реальної можливості розпоряджатись протиправно здобутим майном, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення втекли, зазначеним вище майном розпорядились на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 1500 грн., потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 3100 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

17.01.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме показаннями потерпілої ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання, свідку ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання, потерпілій ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи ОСОБА_5 для впізнання, потерпілій ОСОБА_9 , протоколом вилучення мобільного телефонна у свідка ОСОБА_10 .

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з досліджених слідчим суддею матеріалів кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, на які послався слідчий.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим необхідно останньому обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Також, суд урахував, що жодній із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків з наступних причин:

підозрюваний вже не вперше вчинює кримінальні правопорушення, що вказує на те, що він не дотримується покладених на нього суспільством обов`язків, виходячи із чого можна зробити висновок, що підозрюваний не буде дотримуватись покладених на нього судом обов`язків при обранні більш м`якого запобіжного заходку;

підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення майнової спрямованості вже не вперше, окрім того не маючи постійного місця роботи та заробітку, що свідчить про те, що підозрюваний буде у подальшому вчинювати кримінальні правопорушення майнової спрямованості з метою заробітку коштів, тобто обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на нього судом обов`язків.

Наведене вище свідчить про неможливість обрати більш м`який запобіжний захід.

Таким чином, лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і виконання процесуальних рішень.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті. Слідчий суддя вважає, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, який не працює і не має офіційного заробітку, не має реєстрації у місті Кам`янське, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованою підозрою застосування насильства щодо потерпілого, застава встановленню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП у Дніпропетровській області старшого лейтенанту поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 16.03.2018 року.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1