Справа №345/2005/17
Провадження № 1-кп/345/223/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.11.2017 р. м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , працюючого на ТОВ "КАЛУШ КАРПАТ-СЕРВІС", одруженого, з середньо-спеціальною освітою, на утриманні 1 малолітня дитина, раніше не судимого за ст. 125 ч. 1 КК України, суд
що ОСОБА_5 вчинив умисне легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .
Злочин вчинено за наступних обставин:
ОСОБА_5 19.03.2017 близько 12.00 год., перебуваючи у квартирі по АДРЕСА_2 вступив у словесний конфлікт з своєю донькою ОСОБА_4 . В ході даного конфлікту ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , взявши потерпілу за волосся, при цьому застосувавши силу, здійснив удар головою ОСОБА_4 в кутову частину рами дверей, після чого наніс удар правою рукою ОСОБА_4 в ділянку правого передпліччя. Описаними умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці голови та правого передпліччя, які згідно висновку експерта №75 від 29.03.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що 19.03.2017 близько 12.00 год. він прийшов у квартиру за адресою АДРЕСА_2 , де він є співласником даного майна, і де на даний час проживає його дочка з сім"єю, до своїх внуків, однак двері були зачинені. Постукавши у двері декілька разів, двері відчинила його донька ОСОБА_4 , якій він сказав дати ключі від квартири. Підійшовши до дверей щоб взяти ключ дочка не дозволила йому цього зробити внаслідок чого в них виникла словесна перепалка, однак обвинувачений ствердив, що доньці удари не наносив.
Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні даного злочину підтверджується показаннями потерпілої, свідків, висновками судово-медичних експертиз та іншими документами, дослідженими під час судового розгляду справи.
Так, потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні суду показала, що 19.03.2017 близько 12.00 год. вона перебувала по місцю свого проживання зі своїм чоловіком ОСОБА_6 та дітьми, коли в двері почав стукати її батько ОСОБА_5 . Відчинивши двері її батько зайшов в квартиру, між ними почався конфлікт, в ході якого батько схопив її за волосся та її головою наніс удар в кутову частину рами дверей та наніс удар в праве передпліччя.
Свідок ОСОБА_6 суду показав, що ОСОБА_5 батько його дружини неодноразово погрожував йому та його дружині фізичною розправою та ображав нецензурними словами. 19.03.2017 близько 12.00 год. він з дружиною перебували по місцю свого проживання, коли він був у ванній кімнаті він почув крики дружини та її батька. Коли він вийшов з ванної кімнати, то побачив волосся дружини на підлозі та синці на руці у дружини. Після чого в нього почався конфлікт з батьком дружини. Також свідок пояснив, що не бачив як обвинувачений наносив удари потерпілій, тільки чув крик, знає про це зіслів дружини.
Свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона є сусідкою і 19.03.2017 вона перебувала по місцю свого проживання, коли близько 12.00 год. почула сильний стукіт, до неї в двері стукала сусідка ОСОБА_8 з дитиною на руках, і вона сказала, що її побив батько. Коли свідок зайшла в квартиру до сусідів, то побачила сутичку між обвинуваченим та чоловіком ОСОБА_8 , також на землі валялися клочки волося з голлови потерпілої. Свідок суду ствердила, що не бачила як обвинувачений наноситв удари портерпілій, це вона взнала зі слів самої потерпілої.
Крім показів потерпілої та свідків, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також наступними дослідженими у судовому засіданні доказами, що містяться у письмових матеріалах справи:
-протоколом огляду місця події від 07.06.2017 та фототаблицями до нього (а.с. 45, 46-48);
-висновком експерта № 75 від 29.03.2017 згідно якого у ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження: синці в ділянці голови та правого передпліччя, які утворилися від дії тупих твердих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 50-51).
Суд, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ст.125 ч. 1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий (а.с.56), на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 52, 53), депутатом не являється (а.с. 54), на утриманні має 1 малолітню дитину (а.с. 57), стосовно якої батьківських прав не позбавлений (а.с.63).
За таких обставин, суд вважає, що покарання йому слід обрати в межах санкції ст. 125 ч.1 КК України у вигляді штрафу.
Поряд з цим, 07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до вимог п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання особи, які засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Відповідно до ст. 10 зазначеного Закону України питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.
Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечив проти застосування відносно нього амністії (а.с. 64).
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив злочини невеликої тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» і на зазначений день є батьком однієї малолітньої дитини: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо якого не позбавлений батьківських прав.
Таким чином, ОСОБА_5 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обставини, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_5 , судом не встановлені.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.
Речові докази по справі, а також витрати на залучення експертів відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу 50 (п`ятдесять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Відповідно до ст. 86 КК України, на підставі ст. 1 п. "в" Закону України «Про амністію у 2016 році» року звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у виді штрафу.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Івано-Франківської через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.