Справа № 336/956/18
Провадження № 1-кп/336/306/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000595 від 07.02.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.01.2006 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 22.05.2007 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.01.2006 року та призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Звільнився 02.04.2010 року з Вільнянської ВК Запорізької області № 20 за відбуттям строку покарання;

- 13.05.2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців з конфіскацією майна. Звільнився 31.12.2015 року з Кам`янської ВК Запорізької області № 101 за відбуттям строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту,05.02.2018 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів, діючи повторно, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись біля входу в підвальне приміщення ТОВ «Різнопромсервіс», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Харчова, буд. 8, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою м`язової сили рук, демонтував та таємно викрав два металеві листи прямокутної форми розмірами 190 см на 75 см кожний, товщиною металу 1, 5 мм кожний, загальною вагою 34 кг, вартістю 229 грн. 02 коп., які слугували дахом для підвального приміщення, що належать ТОВ «Різнопромсервіс».

Згідно довідки Публічного акціонерного товариства «Запорізький втормет» від 15.02.2018 року вартість однієї тони брухту чорного металу на 05.02.2018 року складає 6 736, 00 грн. за 1 тону, без урахування ПДВ.

Після чого ОСОБА_4 , разом з викраденим майном направився до буд. АДРЕСА_2 , де збув вказані листи металу як брухт чорного металу ОСОБА_6 , чим спричинив матеріальну шкоду ТОВ «Різнопромсервіс» на загальну суму 229 грн. 02 коп.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

На підставі частини 1 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення від 22.02.2018 року, укладеною між підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та потерпілим ТОВ «Різнопромсервіс» в особі представника потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій підозрюваного за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також, вказаною угодою визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 Кримінального процесуального кодексу України, та наслідки її невиконання, що передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду про примирення.

Представник потерпілого у підготовчому судовому засіданні підтримала угоду та просила її затвердити.

Захисник в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до статті 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно з частиною 3 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, яке відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктами 1-4 частини 5 статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 1 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди про примирення передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Також судом з`ясовано, що представник потерпілого цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені частиною 1 статті 473 Кримінального процесуального кодексу України та наслідки її невиконання передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Обставинами, які пом`якшують покарання, передбачені статтею 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені статтею 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.
Відповідно до частини 1 статті 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог статті 471 Кримінального процесуального кодексу України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим ТОВ «Різнопромсервіс» в особі представника потерпілого ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 , призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Цивільний позов не заявлений, завдана шкода відшкодована в повному обсязі, шляхом повернення майна.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжній захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 22.02.2018 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та потерпілим ТОВ «Різнопромсервіс» в особі представника потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 року позбавлення волі.
Згідно із правилами статей 75, 76 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме:

-два металеві листи розмірами 190 см на 75 см кожний, що передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Різнопромсервіс» ОСОБА_7 залишити ТОВ «Різнопромсервіс» за належністю.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1