Справа № 682/229/18
Провадження № 1-кп/682/41/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001000 щодо :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 12 грудня 2017 року близько 16 години, перебуваючи на полі поблизу села Миньківці Славутського району Хмельницької області, підійшов до земельної ділянки потерпілого ОСОБА_4 , скористався відсутністю потерпілого, таємно демонтував та викрав огорожу, що складалася з 15 металевих стовпців та 69 метрів металевої сітки, загальною вагою 255 кілограмів, заподіявши збитки на суму 1295,04 гривень. Діяння обвинуваченого охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

24 січня 2018 року між потерпілим та обвинуваченим укладена угода про примирення. Обвинувачений визнав вину, сприяв розкриттю злочину за встановлених обставин. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого злочину та міри покарання обвинуваченому у виді штрафу. Потерпілий матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та просить затвердити угоду.

Прокурор проти затвердження угоди про примирення не заперечувала.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена потерпілим і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану потерпілому шкоду, що пом`якшує йому покарання.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченому, відсутні.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку, що укладену між потерпілим і обвинуваченим угоду про примирення слід затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд,

засудив:

Укладену 24 січня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обрати.

Речові докази: 15 металевих стовпчиків та 69 метрів металевої сітки повернути потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів після його проголошення через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1