Справа № 676/1670/17
Провадження № 1-кп/676/277/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2017 року м. Камянець-Подільський

Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю прокурорів військової прокуратури Чернівецького гарнізону ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , при секретарі судового засідання ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, військовослужбовця, не судимого,

обвинуваченого за ч.4ст. 407 КК України,

встановив:
Військовослужбовець - солдат ОСОБА_5 у порушення вимог ст. 2 Закону Україн «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.129,130,199,216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, які зобов`язують забезпечувати у військовій частині постійну бойову готовність, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконувати службові обов`язки, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно порушуючи військову дисципліну, не маючи наміру назавжди ухилитись від несення військової служби, через особисту недисциплінованість та несумісне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без поважних причини та дозволу командування військової чатсини польова пошта В НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), о 8-й год. 8 лютого 2017 року самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_2 та до 28 лютого 2017 року проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав та повідомив, що 8 лютому 2017 року самовільно залишив територію військової частини, оскільки захворіла його мати, яку положили в лікарню. З цього часу і по 28 лютого 2017 року проводив час на власний розсуд, командування про причини залишення частини і причини неявки на службу не повідомив.

Обставини справи учасниками не оспорюються, обвинувачений правильно розуміє зміст обставин інкримінованого кримінального правопорушення, сумнівів у добровільності його позиції немає, тому суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які не оспорюються.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 , самовільне залишення військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах с особливого періоду, крім воєнного стану, тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4ст. 407 КК України.

При призначені покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив тяжкий злочин, позитивно характеризується, приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської областей.

Обставин, які обтяжує покарання не встановлено.

ОСОБА_5 та захисник в судовому засіданні орієнтували суд звільнити обвинуваченого від покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році». Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні дав згоду на застосування до нього амністії, оскільки приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської областей, що доводиться довідкою командира №135 від 27 грудня 2017 року.

Наведене свідчить про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Дію обраного запобіжного заходу у виді взяття під варту слід скасувати, звільнивши ОСОБА_5 в залі суду з під варти.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ч. 2 ст. 86 КК України, ст.ст. 2,4,9,13,15 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Скасувати обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, звільнивши його негайно з під варти в залі суду.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 термін тримання під вартою з 18 по 28 грудня 2017 року включно.

Вирок можна оскаржити через суд, який його ухвалив, до апеляційного суду Хмельницької області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку.
Суддя
Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1