Справа № 215/5262/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001817 від 30.09.2017 р., що надійшло до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч. 1 ст. 263 КК України, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору,
В С Т А Н О В И В:
24 листопада 2017 року в провадження Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з Криворізької місцевої прокуратури № 2 надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч. 1 ст. 263 КК України.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, з підстав того, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Прокурор заперечував проти поданого клопотання, вказавши, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України і підстав для повернення його прокурору немає.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні підтримали клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.
У підготовчому судовому засіданні, розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору, дослідивши обвинувальний акт, заслухавши пояснення захисника, обвинуваченого, прокурора суд приходить до наступного.
У клопотаннях адвокат ОСОБА_5 зазначає, що обвинувальний акт не відповідає положенням ст.291 КПК України, оскільки не містить належним чином сформульованого обвинувачення, в даному обвинувальному акті зазначені дві ознаки хуліганства, а саме: вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, тоді як законодавець розмежовує ці ознаки. Крім того, зазначений обвинувальний акт не містить викладу ознак, за якими дії обвинуваченого можна віднести до хуліганських дій, тому зазначеним діям дана невірна правова кваліфікація. Також захисник обвинуваченого звертає увагу, що постанови про призначення групи прокурорів та про доручення розслідування слідчій групі не містять підписи осіб, якими вони складені.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників:
1)фактичних обставин кримінального правопорушення;
2)правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);
3) формулювання обвинувачення.
При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
У свою чергу, відповідно до частини другої статті 42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно із пунктом 3 частини другої статті 283 КПК України, є однією із форм закінчення досудового розслідування. Тобто обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Далі обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку (стаття 293 КПК України). Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (частина перша статті 337 КПК).
Власне висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акта (частина друга статті 347 КПК України), а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (частина перша статті 348 КПК України).
При цьому важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Суд вважає, що в обвинувальному акті наведені всі фактичні дані, що в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

З огляду на це, конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_4 не викликає сумнівів.

Доводи, на які посилається сторона захисту щодо повернення обвинувального акту можуть бути предметом дослідження судом тільки при судовому розгляді.
Також, суд звертає увагу на те, що згідно КПК України, суд не уповноважений на стадії підготовчого судового засідання давати оцінку правильності викладених фактичних обставин, оскільки позбавлений можливості дійти до такого висновку об`єктивно без дослідження доказів кримінального провадження.
Отже, враховуючи вищевикладене та думку сторін кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника, яке було підтримане обвинуваченим не підлягає задоволенню, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: