Справа № 425/2505/17 1-кс/425/1422/17
Провадження № 11-сс/782/279/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«17» жовтня 2017 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:
Головуючого-судді : ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря : ОСОБА_4

за участю прокурора : ОСОБА_5

захисника : ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу прокурора Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 29 вересня 2017 року про відмову в накладенні арешту на майно,-

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 29 вересня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого Рубіжанського ВП ГУНП України в Луганській області ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна гр-на ОСОБА_9 на підставі спливу визначених ч.5 ст.171 КПК України процесуальних строків для внесення слідчим, прокурором подання про арешт тимчасово вилученого майна до суду.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурором Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій він вказує на незаконність прийнятого рішення у зв`язку з грубими порушеннями кримінального процесуального законодавства та зазначає, що слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не дотримано визначених ст.370 КПК України вимог щодо законності судового рішення, що призвело до неповноти судового розгляду. Апелянт не погоджується з висновком слідчого судді про те, що клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна надійшло до Рубіжанського міського суду Луганської області після спливу строку визначеного ч.5 ст.171 КПК України та в обґрунтування своїх доводів зазначає наступне.

Відповідно до рапорту старшого слідчого Рубіжанського ВП ГУНП України в Луганській області ОСОБА_10 клопотання про арешт тимчасово вилученого майна гр-на ОСОБА_9 не можливо було своєчасно надати до Рубіжанського міського суду Луганської області 27.09.2017 року у зв`язку з тим, що доступ до приміщення Рубіжанського міського суду був обмежений та роботу суду було призупинено, оскільки в цей день, тобто 27 вересня 2017 року, Рубіжанським міським судом Луганської області оголошувався вирок стосовно ОСОБА_11 за ч.2 ст.115, ч.2 ст.263, ч.2 ст.194 КК України та під час оголошення вироку обвинувачений ОСОБА_11 вчинив хуліганські дії. У зв`язку з чим нормальна робота Рубіжанського міського суду була зірвана та за вказаними обставинами були внесені відповідні данні до ЄРДР за №001169 від 27.09.2017р. За таких обставин прокурор вважає, що строки подачі клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна, передбачені ч.5 ст.171 КПК України, не порушувались.

З урахуванням вищенаведеного апелянт просить апеляційний суд скасувати ухвалу Рубіжанського міського суду від 29.09.2017 року та ухвалити нову ухвалу, якою накласти арешт на тимчасово вилучене майно гр-на ОСОБА_9 , а саме: грошові кошти в сумі 250 гривень двома купюрами номіналом по 100 гривень: ЗБ 5139507 і СЗ 5617370, та однією купюрою номіналом 50 гривень РА 1294421, а також на мобільний телефон «Lenovo K10a40» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, але наполягав на її частковому задоволенні, з урахуванням думки слідчого про необхідність накладенню арешту лише на грошові кошти, вислухавши пояснення захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення слідчого судді без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Згідно вимогам ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону не виконані слідчим суддею в повному обсязі.
Так, відповідно до положень п.9 ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому.
Як зазначено у ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано до слідчого судді не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернута особі, у якої його було вилучено.
З матеріалів судового провадження Рубіжанського міського суду Луганської області вбачається, що 27 вересня 2017 року Рубіжанським ВП ГУНП до ЄРДР внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ч.2 ст.302 КК України та розпочате досудове розслідування №0001171 за фактом здійснення невстановленою особою на території м.Рубіжне Луганської області звідництва для розпусти, з метою наживи (а.с.7). В рамках дослідчої перевірки було встановлено, що особою причетною до звідництва є ОСОБА_9 , у якого 26.09.2017 року працівниками поліції в ході проведення огляду біля будівлі №25-А по пр.Переможців м.Рубіжне Луганської області було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 250 гривень двома купюрами номіналом по 100 гривень: ЗБ 5139507 і СЗ 5617370, та однією купюрою номіналом 50 гривень РА 1294421, а також мобільний телефон «Lenovo K10a40» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 (а.с.8-9). Зазначені речі, згідно з ч.7 ст.237 КПК України, є тимчасово вилученим майном та мають значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт вищезазначеного тимчасово вилученого 26.09.2017 року майна гр-на ОСОБА_9 повинно було бути подано до слідчого судді не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, тобто 27.09.2017 року, але ж, як свідчать надані до апеляційної скарги письмові докази, в цей день робота Рубіжанського міського суду була зірвана за тими обставинам, що під час оголошення вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_11 той вчинив хуліганські дії, за фактом чого Рубіжанським ВП ГУНП було відкрито кримінальне провадження №0001169 від 27.09.2017р. за ч.1 ст.296 КК України. Тому, на думку колегії суддів, слідчий, прокурор були позбавлені можливості через об`єктивні причини своєчасно подати до слідчого судді відповідне клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у зв`язку з тим, що доступ до приміщення Рубіжанського міського суду був обмежений та роботу суду було призупинено. Ці обставини підтверджуються витягом з ЄРДР від 27.07.2017 року та рапортом ст.слідчого Рубіжанським ВП ГУНП ОСОБА_8 .
Як свідчить штамп вхідної кореспонденції Рубіжанського міського суду Луганської області клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №001171 слідчим було подано слідчому судді 28.09.2017 року, тобто у наступний робочий день після призупинення роботи судової установи.

В судовому засіданні апеляційного суду ст.слідчий Рубіжанського ВП ГУНП ОСОБА_8 пояснила, що в її провадженні знаходиться кримінальне провадження за ст.302 КК України та нею особисто 27 вересня 2017 року було складено клопотання про арешт тимчасово вилученого у гр-на ОСОБА_9 майна, а саме грошових коштів та мобільного телефону. В той же день клопотання було погоджено з прокурором ОСОБА_7 , але подати клопотання до канцелярії Рубіжанського міського суду виявилось неможливим, оскільки на території суду знаходились працівники спецпідрозділу поліції, які обмежили доступ сторонніх осіб до приміщення суду у зв`язку із вчиненими хуліганськими діями обвинуваченого ОСОБА_12 та робота установи була призупинена. Тому вона наступного дня, тобто 28.09.2017 року у першій половині дня через іншого співробітника Рубіжанського ВП ГУНП передала до суду відповідне клопотання про арешт майна, але чому воно було зареєстровано у канцелярії суду лише о 16.52 години 28 вересня 2017 року пояснити не може. На теперішній день нею до слідчого судді Рубіжанського міського суду подано повторне клопотання про арешт майна, але про результати його розгляду їй нічого не відомо. Необхідність в арешті телефону гр-на ОСОБА_9 відпала, тому вона наполягає на необхідності накладення арешту тільки на грошові кошти.
Під час апеляційного розгляду з Рубіжанського міського суду були витребувані відомості щодо результатів розгляду повторного клопотання органів досудового розслідування про накладення арешту на майно гр-на ОСОБА_9 . Згідно наданої копії ухвали слідчого судді Рубіжанського міського суду від 05.10.2017 року у задоволенні клопотання ст.слідчого Рубіжанського ВП ГУНП України в Луганській області ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна відмовлено.

Як зазначено у ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Сам факт пропуску процесуальних строків звернення слідчого до суду з клопотанням про арешт майна законодавцем не визначений як підстава для відмови судом у задоволенні такого клопотання.

Тому колегія суддів вважає безпідставними доводи сторони захисту, як заперечення проти апеляційної скарги, про пропуск слідчим процесуальних строків звернення до слідчого судді із відповідним клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та посилання захисника на письмову відповідь голови Рубіжанського міського суду від 09.10.2017 року про те, що прийом документів канцелярією суду вівся на протязі всього робочого часу 27 вересня 2017 року, оскільки вони не відповідають чинному процесуальному законодавству.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо незаконності рішення слідчого судді, яке підлягає скасуванню відповідно до положень п.1 ч.1 ст.409 КПК України, у зв`язку з неповнотою судового розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо наявності правових підстав для накладення арешту на майно колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Положеннями статті 170 КПК України передбачено:

1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з клопотання ст.слідчого Рубіжанського ВП ГУНП ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого 26.09.2017 року майна гр-на ОСОБА_9 , а саме: грошові кошти в сумі 250 гривень двома купюрами номіналом по 100 гривень: ЗБ 5139507 та СЗ 5617370 та однією купюрою номіналом 50 гривень РА 1294421, а також на мобільний телефон «Lenovo K10a40» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 мають значення речового доказу у кримінальному провадженні. Між тим під час апеляційного розгляду ст.слідчий Рубіжанського ВП ГУНП ОСОБА_8 та прокурор підтримали клопотання лише в частині необхідності накладення арешту на грошові кошти. Тому апеляційний суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання про арешт тимчасово вилученого майна та накласти арешт на грошові кошти гр-на ОСОБА_9 .
Відповідно до положень ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора Рубіжанського відділу Сєвєрподонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_7 є обгрунтованими, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нової ухвали про часткове задоволення клопотання ст.слідчого Рубіжанського ВП ГУНП ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого 26.09.2017 року майна гр-на ОСОБА_9 та про накладення арешту на грошові кошти в сумі 250 гривень двома купюрами номіналом по 100 гривень: ЗБ 5139507 та СЗ 5617370 та однією купюрою номіналом 50 гривень РА 1294421.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 та ст.ст.404,405,407,409,418,419,422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 29 вересня 2017 року про відмову у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 29 вересня 2017 року про відмову у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою клопотання ст.слідчого Рубіжанського ВП ГУНП ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого 26.09.2017 року майна гр-на ОСОБА_9 задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасове вилучене майно гр-на ОСОБА_9 , а саме: грошові кошти в сумі 250 гривень двома купюрами номіналом по 100 гривень: ЗБ 5139507 і СЗ 5617370, та однією купюрою номіналом 50 гривень РА 1294421.

Вилучені грошові кошти в сумі 250 гривень двома купюрами номіналом по 100 гривень: ЗБ 5139507 і СЗ 5617370 та однією купюрою номіналом 50 гривень РА 1294421 передати на зберігання до уповноваженого банку для зарахування на спеціально визначений депозитний рахунок.
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:
______________ _____________ _________________
/ ОСОБА_3 / / ОСОБА_1 / / ОСОБА_2 /