У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
представника володільця майна - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000699 від 08.08.2017 року про тимчасовий доступ до речей і документів -,
В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , із клопотанням про тимчасовий доступ до оригіналів (у разі відсутності оригіналів, то копій) всіх договорів із додатками укладеними ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за період з 01.01.2012 по 12.12.2014 (у разі, якщо у вказаний період діяли раніше укладені та пролонговані угоди, то всі угоди за попередні роки), всі наявні документи по взаємовідносин ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), з ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо постачання в 2014 році на адресу ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » нафти сирої в кількості 36 323,7 тон., комп`ютерна техніка, речі та пристрої за допомогою яких виготовлялись зазначені документи, що перебувають у володінні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЄДРПОУ НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи наступним.

Слідчим управлінням ГУ НП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000699 від 08.08.2017, за ознаками ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 212, ч.3 ст.255, ч.2 ст.364-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 приблизно у 2011 році за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами організовано злочинну організацію з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, зокрема умисного ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, фіктивного підприємництва, організації підроблення первинних фінансово-господарських документів.

Суть діяльності злочинної організації полягала у створенні та реєстрації ряду фіктивних суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб резидентів та нерезидентів) з метою прикриття незаконної діяльності, пов`язаної із ввезенням на територію України та розповсюдженням нафтопродуктів, відкриттям митних складів на нафтобазах, розташованих у різних областях України, для розміщення на них нафтопродуктів та їх митного оформлення, документальним оформленням фіктивного вивезення нафтопродуктів за територію України, реалізацією нафтопродуктів підприємствам - нафтотрейдерам (резидентам України), організацією підроблення первинних фінансово-господарських документів щодо здійснення продажів нафтопродуктів; зарахуванням, списанням та переведенням безготівкових коштів, які надійшли на банківські рахунки фіктивних підприємств, подальшої легалізації (відмивання) доходів, отриманих злочинним шляхом, координацією та сприянням незаконній діяльності службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Метою злочинної організації ОСОБА_6 було отримання незаконного збагачення за рахунок коштів, не сплачених до державного бюджету у вигляді обов`язкових податків, зборів та платежів, які мали б бути сплачені у випадку випуску у вільний обіг на митній території України імпортованих нафтопродуктів.

В ході досудового розслідування встановлено, що на територію України за зовнішньоекономічним контрактом на виконання робіт з переробки сировини № 13/183 від 18.07.2013, укладеним між компанією « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (Британські Віргінські острова) з ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та за періодичною митною декларацією № 500060705/2014/000163 від 22.01.2014, 13.02.2014 судном « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ввезено 79 533 195 кг нафти.

Послуги по перевалці вищезазначеної нафти, на підставі договору № 30/06 про надання послуг по перевалці нафти та нафтопродуктів від 15.11.2006, укладеного між ІНФОРМАЦІЯ_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ) ІНФОРМАЦІЯ_11 та ЗАТ з іноземними інвестиціями « ІНФОРМАЦІЯ_3 », повинно було надавати ЗАТ з іноземними інвестиціями « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке в свою чергу залучило субпідрядну організацію - ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідно до договору № 03/09 про надання послуг по перевалці нафти від 03.09.2013.

Згідно заяв ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_12 » № 3.2-07/2504 від 26.09.2013, № 3.3-07/3541 від 26.12.2013, зазначену нафту поміщено в резервуари ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на які зроблено посилання у митній декларації типу ІМ 51 РР № 500060705/2014/000163 від 22.01.2014.

Згідно Генерального акту (судно « ІНФОРМАЦІЯ_8 ») від 17.02.2014 за підписами представника судновласника ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_13 », представника ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », представника ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », представника одержувача « ІНФОРМАЦІЯ_6 », представника митниці ІНФОРМАЦІЯ_14 м/п «Одеса-порт» та акту приймання-передачі сирої нафти по кількості від 17.02.2014, укладеного між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » , у резервуари ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » прийнято вантаж компанії « ІНФОРМАЦІЯ_6 » у кількості 79 533 195 кг нафти.

З метою встановлення наявності проведених розрахунків між підприємствами, які задіяні в ланцюгу постачання нафти та мазуту в адресу ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_15 », проведено аналіз банківських рахунків. В результаті встановлено, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_16 » грошові кошти отримані від ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_15 » в подальшому було перераховано не в рахунок погашення грошових зобов`язань перед ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_17 » за нібито придбану нафту та мазут, а в погашення заборгованості по кредитному договору на кредитний рахунок. Розрахунки між іншими підприємствами контрагентами задіяними в ланцюзі документального постачання нафти та мазуту, не було встановлено. Разом з тим, документально взаємовідносини між останнім підприємством (сільгоспвиробником) в ланцюзі та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відсутні.

В ході досудового розслідування, з метою допиту працівників ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 » та отримання копій документів, які необхідні для встановлення обставин, які можуть мати суттєве значення в ході досудового слідства та встановити певні факти та події, слідчий звертався із відповідними запитами про надання інформації та надання копій документів до керівників зазначених підприємств, однак запитувані дані та документи не надавалась, а відповіді носили формальний характер.

Разом з тим встановлено, що у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ЄДРПОУ НОМЕР_3 наявні офісні приміщення та потужності за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , де, відповідно, зберігаються документи щодо фінансово-господарської діяльності підприємства.

З метою перевірки зазначеної інформації, у органу досудового розслідування виникла необхідність отримати документи щодо взаємовідносин ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » із зазначеними контрагентами, якими на сьогоднішній день слідство не володіє та які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні № 0000699 від 08.08.2017, необхідні для призначення судової економічної експертизи, технічної експертизи документів, є речовими доказами по кримінальному провадженню, з метою подальшого доведення протиправних дій та доведення причетності осіб до даного злочину, встановлення фактів, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні № 0000699 від 08.08.2017, необхідно отримати тимчасовий доступ та можливість вилучити оригінали (у разі відсутності оригіналів, то копії.

У судовому засіданні прокурор та слідчий просили його задовольнити, вказали, що дані відомості мають важливе значення для встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Представник володільця інформації заперечив проти тимчасового доступу із вилученням документів, вказавши, що стороні обвинувачення вже три рази надавалися тимчасові доступи до вказаних документів.ю

Розглянувши клопотання та матеріали долучені до нього, заслухавши думку сторін, прихожу до висновку про наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання ; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах належить конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю.

Відповідно до ст. 505 ЦК України комерційною таємницею є інформація, яка є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить, у зв`язку з цим має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію.
Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.
Так, як вбачається з Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, окрему проблему становить подання слідчими та прокурорами разом з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів копій документів, в тому числі витягу з ЄРДР, які належним чином або взагалі не засвідчені, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів, в той час, як інформація, що в них міститься, має суттєве значення під час розгляду клопотання цієї категорії та може істотно вплинути на висновки слідчого судді.

Випадки, коли клопотання про надання доступу до речей і документів обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим або іншим учасником кримінального провадження, який має право на його подання, доводів, не можуть бути оцінені як недоліки клопотання, оскільки свідчать про їх необґрунтованість.

Аналіз судової практики свідчить, що застосуванням заходу забезпечення кримінального провадження органи досудового розслідування намагаються досягти мети, яка саме таким заходам не властива. Зокрема, це стосується випадків, коли у клопотанні порушується питання про тимчасовий доступ до речей і документів з метою збирання доказів.

Клопотання слідчих в окремих випадках ґрунтуються на необхідності правомірного доступу та вилучення речей, які можуть бути речовими доказами. Проте поза увагою слідчого, прокурора, слідчого судді залишається та обставина, що збирання доказів, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих дій (зокрема, вилучення в ході огляду, проведення обшуку). У таких випадках неправильне розуміння органами досудового розслідування, слідчими суддями положень кримінального процесуального закону фактично зумовлює підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження. Слідчим суддям необхідно враховувати, що згідно з ч. 4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Аналіз вище викладених норм Закону, дають слідчому судді право прийти до висновку, що в конкретному випадку, слідчим та прокурором надано не засвідчені копії витягів з ЄРДР, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів. В обґрунтування клопотання слідчим надано копії допиту свідка, висновок експерта у інших кримінальних провадженнях, та неналежної якості копії, з деяких сторінок ксерокопій взагалі неможливо зрозуміти текст протоколу (ст. ст. 45, 54,56..).

Вказані у клопотанні документи, можуть містити охоронювану законом комерційну (конфіденційну) інформацію, оскільки стосуються відомостей про постачальників, продавців та покупців продукції підприємства, відомості про способи придбання і реалізації продукції підприємства; відомості про види діяльності підприємств та інші відомості. Однак, слідчим у клопотанні не порушується питання про надання саме тимчасового доступу до відомостей, які можуть містити охоронювану законом таємницю, не обґрунтовується неможливість довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів іншим способом. Також, метою тимчасового доступу сторона обвинувачення вказує саме: "встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні", що по суті є збиранням доказів, а тому не може бути виконано шляхом застосування заходу забезпечення кримінального провадження, що також узгоджується із позицією Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ наведеною вище.
Також, як стало відомо під час судового розгляду, у сторони обвинувачення була об`єктивна можливість отримати необхідні відомості із документів при попередніх тимчасових доступах.
Крім цього, ІНФОРМАЦІЯ_18 здійснює досудове розслідування кримінальних проваджень за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 212, ч.3 ст.255, ч.2 ст.364-1 КК України. Однак, як вбачається із ст. 216 КПК України, саме слідчі органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства здійснюють розслідування злочинів в тому числі передбачених ст. 212 КПК України. Згідно з ч. 10 вказаної статті, якщо під час досудового розслідування буде встановлено інші злочини, вчинені особою, щодо якої ведеться досудове розслідування, або іншою особою, якщо вони пов`язані із злочинами, вчиненими особою, щодо якої ведеться досудове розслідування, і які не підслідні тому органу, який здійснює у кримінальному провадженні досудове розслідування, прокурор, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням, у разі неможливості виділення цих матеріалів в окреме провадження своєю постановою визначає підслідність всіх цих злочинів. Однак, до матеріалів клопотання не долучено такої постанови про визначення підслідності, що обґрунтовано викликає сумніви у слідчого судді в законності проведення досудового розслідування в цілому.
З урахуванням вище викладеного, слідчий суддя не може прийняти рішення про обґрунтованість клопотання про надання тимчасового доступу до інформації, сумнівним також є прохання сторони обвинувачення вилучити комп`ютерну техніку фактично діючого підприємства, що на думку стороннього спостерігача може викликати сумніви в обґрунтованості такого заходу забезпечення кримінального провадження. Враховуючи позицію також Європейського суду з прав людини та основоположних свобод, де перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року), слідчий суддя приходить до висновку, що на дане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 3, 160-164, 372, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000699 від 08.08.2017 року про тимчасовий доступ до речей і документів - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя:
08.10.2017