Справа № 523/6176/17
Провадження №1-кп/523/506/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2017 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката-захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0000970 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, розлученого, маючого одну неповнолітню дитину, 2001 року народження, та одну малолітню дитину, 2011 року народження, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-21.07.2005 року Одеським апеляційним судом за ст.ст.187 ч.4, 115 ч.2 п.6, 115 ч.2 п.12, 70 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, перегляд вироку: ухвалою Верховного суду України від 20.12.2005 року вирок апеляційного суду Одеської області від 21.07.2005 року в частині засудження за ст.187 ч.4 КК України скасовано, а справу закрито за недоведеністю, в частині вироку за ст.115 ч.2 п.п.6, 12 КК України змінено, перекваліфіковано на ст.121 ч.2 КК України, визначено строк 9 років позбавлення волі, 24.05.2013 року звільнився по відбуттю строку покарання,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
04.03.2017 року приблизно о 00:30 годині ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклої неприязні, з метою спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_7 , умисно наніс ножем, який знаходився в його правій руці три удари в область грудної клітини та один удар в область спини останнього, чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки з пораненням великого сальника та двох непроникаючих колото-різаних поранення грудної клітки, одного непроникаючого колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітки.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №654 від 18.04.2017 року у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різане поранення передньої черевної стінки, проникаюче в черевну порожнину, з ушкодженням великого сальнику; непроникаючі колото-різані поранення передньої поверхні грудної клітки зліва та справа, задньої поверхні грудної клітки. Колото-різане поранення черевної стінки, проникаюче в черевну порожнину, з ушкодженням великого сальнику згідно з п.2.1.3 «к» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; непроникаючі колото-різані поранення передньої поверхні грудної клітки зліва та справа, задньої поверхні грудної клітки, як кожне окремо, так і в сукупності спричинили короткочасний розлад здоров`я строком понад шість, але не більше як двадцять один день і за цією ознакою згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що дійсно на початку 2017 року, точної дати вказати не зміг, у вечірній період часу, він разом зі своїм сусідом ОСОБА_7 , знаходячись за місцем його мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , вечеряли, спілкувалися та вживали спиртні напої. В ході спілкування ОСОБА_7 почав виявляти агресію, на що він намагався його заспокоїти. Однак, в послідуючому ОСОБА_7 раптово накинувся на нього, розбив йому ніс, в наслідок чого він злякався на наніс йому удар ножем, який взяв на кухні. В подальшому, зрозумівши що вчинив, він викликав поліцію.

В той же час обвинувачений зазначив, що шкодує про скоєний ним вчинок, щиро кається. Вказав, що станом на даний час вони з потерпілим примирилися. Від спілкування з особами, що вживають алкогольні напої, він себе обмежив, сам також його не споживає. Також обвинувачений зазначив, що працює неофіційно, намагається допомагати своїм дітям.

Так як, ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, та надані стороною обвинувачення матеріали в судовому засіданні, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.121 ч.1 КК України за ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

До обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом враховується особа обвинуваченого, його вік, сімейний стан, та стан здоров`я. Враховується, і те, що обвинувачений є раніше судимий, притягувався до кримінальної відповідальності.

Окрім цього, згідно досудової доповіді, складеної працівником органу пробації Суворовського районного сектору Одеського міського відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, має місце проживання та місце реєстрації, був двічі одружений, на даний час з 2014 року розлучений, має одну неповнолітню дитину, 2001 року народження, - ОСОБА_8 , та одну малолітню дитину, 2011 року народження, - ОСОБА_9 , які проживають спільно з мамами. З колишніми дружинами та доньками підтримує дружні родинні стосунки, допомагає їм матеріально. На даний час офіційно не працевлаштований, працює без оформлення офіційних документів на будівництві. За місцем проживання характеризується позитивно. Однак, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі становить небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у порядку за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: виконання індивідуального плану заходів встановлених апробаційною програмою, які будуть спрямовані на вирішення потреб обвинуваченого. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язку відповідно до ст.76 ч.2 КК України, а саме виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Та в той же час, при призначенні обвинуваченому покарання судом враховується думка потерпілого ОСОБА_7 , що звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, просив не призначати суворого покарання та не позбавляти волі.

До того ж, до обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті.

Відповідно ж до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання судом також враховується, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, давши оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, при призначенні покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, стану його здоров`я, сімейного стану, його відношення до скоєного кримінального правопорушення, думку потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим застосувати до нього дію ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

У той же час, відповідно до вимог ст.76 ч.1 п.2, ч.2 п.2, 4 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого для встановлення факту його виправлення, суд вважає за необхідне покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчою інспекцією); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Згідно обвинувального акту під час досудового розслідування проведено одинадцять безкоштовних експертиз, витрати на залучення експертів відсутні.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.п.2, 4 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчу інспекцію) про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 скасувати.

Речові докази по матеріалам кримінального провадження кофти, штани та кросівки, що належать потерпілому ОСОБА_7 ; чоловічі штани, що належать ОСОБА_5 , 4 змиви, наволочку, дерев`яну палку, ніж - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1