АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/746/18 Справа № 204/839/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії №21, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2018 року,

За участю сторін:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2018 року засудженому ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання суд першої інстанції послався на те, що засуджений ОСОБА_6 з 28.12.2017 року тимчасово знаходиться у Дніпропетровській установі виконання покарань №4, прибувши з Солонянської виправної колонії №21, для проходження лікування в Міжобласній багатопрофільній лікарні при ДУ «ДУВП №4». З характеристик адміністрації Солонянської виправної колонії №21 від 03.03.2017 року, від 18.08.2017 року вбачається, що засуджений у СВК-21 знаходиться з 04.02.2016 року, працевлаштований на підприємствах установи, до праці ставиться посередньо, за час відбування покарання характеризується посередньо, правила внутрішнього розпорядку не порушує, стягнень та заохочень не має. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться формально, підтримує зв`язки з рідними. Згідно характеристики Дніпровської установі виконання покарань №4 від 15.02.2018 року, засуджений ОСОБА_6 під час перебування в установах виконання покарань характеризував себе негативно, вимог режиму утримання не дотримувався, в наслідок чого до нього застосовувалися дисциплінарні стягнення. З представниками установи поводить себе нетактовно, не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, не виконує передбачені законом вимоги адміністрації. За складом характеру нестримний, нетерплячий та запальний, має чітку негативну спрямованість. Не завжди має охайний зовнішній вигляд. Соціальні зв`язки відсутні. Перебуває на профілактичному обліку як схильний до членоушкодження. Згідно характеристики, наданої адміністрацією Дніпровської установи виконання покарань №4 20 лютого 2018 року, засуджений ОСОБА_6 за час перебування в установах виконання покарань охарактеризував себе посередньо, вимог режиму утримання не завжди дотримувався, в наслідок чого має одне дисциплінарне стягнення, заохочень не має. З представниками установи поводить себе тактовно, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації. За складом характеру стриманий та терплячий. Соціальні зв`язки підтримує шляхом отримання передач. Суд першої інстанції зазначив, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, але ОСОБА_6 своєю нестабільною поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого відсутні.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2018 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що засуджений на даний момент відбуває покарання в ДУВП №4, початок строку 05.01.2016 року, кінець строку 05.01.2019 року, на цей час засуджений відбув більше половини призначеного строку покарання. Вказує, що ОСОБА_6 за період відбування покарання характеризується посередньо, заохочень немає у зв`язку з тяжкою хворобою (ВІЛ-інфекція, клінічна стадія ІІІ). Єдине стягнення було скасовано наказом Стрижавської виправної колонії №31-зас від 01.12.2017 року, як незаконно накладене. Дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує в чистоті та в порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Вважає, що суд першої інстанції не врахував ці обставини, як такі що свідчать про виправлення та зміну поведінки ОСОБА_6 ..

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, думки захисника та засудженого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Так, відповідно до ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково.
Згідно з п.п. 2,17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має грунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі.
Початок строку утриманої особи під вартою 05.01.2016 року, кінець строку відбування покарання 05.01.2019 року.
Як вбачається з матеріалів клопотання, останні містять дві характеристики засудженого ОСОБА_6 , які протирічать одна одній (а.с. 10, 16). Згідно характеристики Дніпровської установі виконання покарань №4 від 15.02.2018 року, засуджений ОСОБА_6 під час перебування в установах виконання покарань характеризував себе негативно, вимог режиму утримання не дотримувався, в наслідок чого до нього застосовувалися дисциплінарні стягнення. З представниками установи поводить себе нетактовно, не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, не виконує передбачені законом вимоги адміністрації. За складом характеру нестримний, нетерплячий та запальний, має чітку негативну спрямованість. Не завжди має охайний зовнішній вигляд. Соціальні зв`язки відсутні. Перебуває на профілактичному обліку як схильний до членоушкодження. Згідно характеристики, наданої адміністрацією Дніпровської установи виконання покарань №4 20 лютого 2018 року, засуджений ОСОБА_6 за час перебування в установах виконання покарань охарактеризував себе посередньо, вимог режиму утримання не завжди дотримувався, в наслідок чого має одне дисциплінарне стягнення, заохочень не має. З представниками установи поводить себе тактовно, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації. За складом характеру стриманий та терплячий. Соціальні зв`язки підтримує шляхом отримання передач.
Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, судом першої інстанції не було повно та всебічно вивчено дані про особу засудженого, не було витребувано та досліджено особову справу останнього. Відповідно до журналу судового засідання від 15. 22 лютого 2018 року, особова справа ОСОБА_6 , його характеризуючи матеріали не досліджувались, присутній в судовому засіданні 15.02.2018р. засуджений ОСОБА_9 (а.п.24), клопотання щодо долучення довідки лікаря ОСОБА_10 (а.п.25) не вирішено.
Таким чином, ухвала суду не відповідає дійсності та не ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах, а будь-яких доказів на підтвердження доводів засудженого матеріали справи не містять.
Колегія суддів вважє доводи захисника ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі, слушними в частині скасування ухвали суду першої інстанції, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням провадження на новий розгляд у суд першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405,407, 415, 537 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2018 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4