Провадження № 1-кп/742/330/17
Єдиний унікальний № 742/3782/17
ВИРОК
Іменем України
12 грудня 2017 року місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження за № 0002028 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

за ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ :

В листопаді 2016 року (точної дати та часу судовим розглядом не встановлено) ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник до господарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом пошкодження вікна, проник до будинку, звідки демонтував та таємно викрав плиту пічну чавунну, газову плиту двох камфорну, металеве ліжко та металевий совок, які належали власниці даного господарства ОСОБА_5 . Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 1013 грн. 85 коп.

В середині березня 2017 року (точної дати та часу судовим розглядом не встановлено), ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник до господарства ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, заліз на горище сараю, після чого проник до самої будівлі, звідки таємно, повторно, викрав електродвигун марки «Аір 56 А2» потужністю 0,18 Квт, кришку КПП від автомобіля «ВАЗ», два металевих колеса до візка, які належали власниці даного господарства ОСОБА_6 . Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 793 грн. 80 коп.

На початку травня 2017 року (точної дати та часу судовим розглядом не встановлено) ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник до господарства, яке належить ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом пошкодження вікна, проник до будинку, звідки демонтував та таємно, повторно, викрав плиту пічну, два металевих швеллера довжиною по 2 м кожне та чотири металевих кутника довжиною 1,5 м, які належали власнику даного господарства ОСОБА_7 . Після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 1160 грн. 92 коп.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні, щиро розкаюється у вчиненому, та підтвердив факти таємного викрадення ним майна потерпілих. Підтверджує кількість та вартість викраденого, яке здавав на металобрухт, для отримання коштів на власні потреби. Заподіяні збитки відшкодував та запевнив про недопущення неправомірної поведінки у майбутньому.

Після роз`яснення судом вимог ч.3 ст.349 КПК України прокурор висловив думку, проти чого не заперечує обвинувачений не досліджувати матеріали провадження, а тому суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, так як такі ніким не оспорюються.

Оцінюючи наведене в сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_4 у частині таємного викрадення чужого майна правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч.3 ст.185 КК України, як крадіжка, вчинена повторно та поєднана із проникненням у житло та інше володіння особи.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне повне відшкодування заподіяної шкоди (а.п. 7-9) суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 суд також враховує те, що він вчинив тяжкий злочин; особу винного, як такий, що позитивно характеризується за місцем проживання, (а.п. 78), є молодий віком без життєвого досвіду (а.п. 77), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 80, 82), вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.п.85).

Враховуючи вищевикладені обставини та з урахуванням особи винного, суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів міра покарання обвинуваченому повинна бути обрана у межах санкції інкримінованої статті у виді позбавлення волі з випробуванням.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Цивільні позови не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до вимог ст.76 КК України засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти такий про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору, направити потерпілим.

Головуючий: