Справа № 405/5415/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого- ОСОБА_6

потерпілої - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00008766 від 01.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, одружений, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не маючого судимості, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

31.07.2017 року близько 17 год. 50 хв. ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки ЗАЗ 110557 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_10 , рухаючись по проїзній частині вул. Гоголя, зі сторони вул. Одеської, в напрямку вул. Кропивницького, ігноруючи вимоги п.п.1.5, 2.3 (б) ПДР України проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем. В подальшому, порушуючи вимоги п. 16.2 ПДР України, здійснюючи маневр повороту ліворуч на проїзну частину вул. Кропивницького допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка переходила вказану проїзну частину по регульованому пішохідному переході з права на ліво відносно руху автомобіля.

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді: сполученої травми: черепно-мозкової травми, забою головного мозку справа 2 виду, лінійного перелому потиличної кістки зліва в ділянці склепіння та основи черепу, рани в потиличній ділянці голови, багатоуламкового перелому внутрішнього підмищелка лівої стегнової кістки зі зміщенням, багато уламкового перелому зовнішнього мищелку правої великогомілкової кістки, багато уламкового внутрішньо суглобового перелому головки правої малогомілкової кістки, ран в ділянці лівого ліктьового суглобу та лівого плеча, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що 31.07.2017 року приблизно о 18 годині їхав по вул. Гоголя в напрямку вул. Кропивницького на автомобілі марки «Таврія». Повертаючи ліворуч на проїзну частину на зелений сигнал світлофору, не побачив пішохода ОСОБА_7 та здійснив на неї наїзд передньою частиною автомобіля. Після ДТП викликав швидку допомогу та поліцію. Після госпіталізації потерпілої до лікарні, приїжджав до неї та надавав матеріальну допомогу на придбання ліків та на проходження необхідного обстеження. Після виписки потерпілої теж продовжував оплачувати її лікування та обстеження. За період лікування потерпілій повернув потрачені кошти в сумі близько 13 000 грн.

Уточнений цивільний позов потерпілої в частині відшкодування коштів на лікування підтверджені чеками визнав повністю, а саме: вартість придбаних ліків, вартість проведених обстежень та вартість придбаного потерпілою апарату для лікування. При цьому зазначив, що вартість пошкоджених речей на суму, визначеною потерпілою в розмірі 5000 грн. не визнає.

Факт спричинення моральної шкоди потерпілій визнає, однак не згоден із сумою, визначеною потерпілою, вважає об`єктивним розміром моральної шкоди є 15000 грн.

У вчиненому розкаюється.

Потерпіла в судовому засіданні цивільний позов в частині моральної шкоди підтримала в повному обсязі, збільшила позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди до 16139 грн. та вказала, що після ДТП 10 днів проходила стаціонарне лікування, а потім амбулаторне лікування. Чотири місяці вона лежала без руху, відчувала сильні болі. Останні два місяці стан її здоров`я відновлюється. Також вказала, що до цього часу не відчуває запахів та в неї порушені смакові рецептори. Вона має на утриманні малолітню дитину, 2005 року народження. Займається підприємницькою діяльністю, однак через травму частково призупинила свою діяльність. Згідно висновків лікарів, вона потребує санітарно курортного лікування, так як коліна дуже розбиті і як будуть відновлюватися не відомо.

Потерпіла в судовому засіданні не заперечила факт відшкодування обвинуваченим вартості придбаних ліків на лікування та обстеження. При цьому зазначила, що в суму спричиненої матеріальної шкоди вказаної в позові вартість раніше відшкодованих обвинуваченим ліків не включена.

Представник потерпілої ОСОБА_6 пояснив, що в результаті ДТП ОСОБА_7 отримала сполучну травму, відкриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку легко ступеню, лінійний перепалі пожплітяої кістки зліва в ділянці склепіння та основи черепу, забійну рану потиличної ділянки зліва, закритий перелам голівки правої малогомілкової кістки зміщенням, різані рани в ділянці лівого ліктьового суглобу та верхньої третини лівого стегна, забій правого колінного суглобу, множинні забійні садна кінцівок. В Кіровоградській обласній лікарні перебувала з 31.07.2017 року по 09.08.2017 року. Після виписки з лікарні потерпіла не може ходити, а пересувається за допомогою інвалідної коляски, тобто привичний ритм її життя повністю змінився, а саме: вона не може готувати їжу, прибирати вдома, ходити в магазин тощо.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, встановивши відсутність будь яких сумнівів добровільності та істинності його позиції, суд, зі згоди учасників кримінального провадження, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ч.3 ст. 349, ч.2 ст.394 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої в частині заявленого цивільного позову та дослідженням характеризуючи даних щодо обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_9 вчинив необережний тяжкий злочин, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює в ТОВ «Агровибір», на обліку в КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» та КЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, не маючий судимості.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, наданої Подільським районним сектором Кропивницького міського відділу з питань пробації Південного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_9 працює керівником в ТОВ «Агровибір», продає добрива для рослин. Проживає разом з дружиною та її сином, підтримує дружні відносини зі своїми батьками, спілкується з сином ОСОБА_12 , який проживає з колишньою дружиною. Згідно з проведенням психологічного спостереження шляхом тестування та співбесіди з психологом ОСОБА_9 поводив себе не агресивно, не демонстративно, йшов на контакт. Згідно з висновком органу пробації, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого не показали високого ступеня ризику небезпеки для суспільства, а отже існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства.

Обставинами, пом`якшуючими покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, обтяжуючих покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_9 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, досудову доповідь, надану органом пробації, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе з призначенням покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши останнього від відбуття покарання з випробуванням та поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст.76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_9 нових кримінальних правопорушень та його перевиховання.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України, шкода, заподіяна злочинними діями, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

В рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, суму якої потерпіла ОСОБА_7 визначає в розмірі 16 139 грн. гривень.

Проаналізувавши вимоги в цій частині, суд приходить до висновку, що витрати на томотерапію в сумі 800 грн. та в сумі 960 грн., витрати на придбання апарату для низкочастотної магнітотерапії колінних суглобів в сумі 395 грн., витрати на придбання ліків в сумі 8914,13 грн., в загальному розмірі 11069,13 грн., підтверджуються належними доказами та є обґрунтованими та доведеними.

Вимоги в частині стягнення суми за пошкоджені речі які знаходилася на потерпілій в момент вчинення кримінального правопорушення (сумку, сукню, мобільний телефон, окуляри) в розмірі 5000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджені відповідними доказами.

Таким чином, з обвинуваченого на користь потерпілої підлягають стягненню 11069,13 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, спричиненої злочином, суму якої потерпіла ОСОБА_7 визначає в розмірі 100 000 гривень підлягає частковому відшкодуванню.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів. При визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що потерпілій ОСОБА_7 дійсно спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях у зв`язку з отриманою травмою, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через погіршення самопочуття на цьому ґрунті, потерпіла перенесла фізичний біль, негативні емоції в зв`язку з тривалим лікуванням, а тому суд вважає за необхідне, керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди 30 000 гривень.

Статтею 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р., який набрав чинності 07.09.2017 року закріплено право на звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, осіб не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно зі ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_9 , вчинив необережний тяжкий злочин 31.07.2017 року, на день набрання чинності вказаного Закону мав н/літню дітину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Кіровоградській області, актовий запис №264. Відповідно до довідки зі служби у справах дітей від 20.02.2018 року ОСОБА_9 не позбавлений батьківських прав.

За таких обставин суд вважає, що на ОСОБА_9 , який в судовому засіданні надав згоду на застосування акту амністії, розповсюджується дія Закону України «Про амністію у 2016році», який набрав чинності 07.09.2017 року.

Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Витрати за проведення експертних досліджень в сумі 2472,79 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним за ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на засудженого обов`язки відповідно до ч.1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р., який набрав чинності 07.09.2017 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирався.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 11069,13 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 30 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Речовий доказ - автомобіль марки ЗАЗ 110557 реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_9 згідно постанови про передачу речового доказу на зберігання від 05.09.2017 року, залишити останньому, як йому належний.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 2472 (дві тисячі чотириста сімдесят дві) гривні 79 копійок.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_13