АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/818/18 Номер провадження 11-сс/786/176/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем: ОСОБА_5 ,

за участю: власника майна ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 березня 2018 року,-

в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 березня 2018 року відмовлено ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про накладення арешту на належний йому автомобіль Porshe Caenne д.н.з. НОМЕР_1 по кримінальному провадженню , внесеному 26 січня 2018 року до ЄРДР за № 0000262 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя вказав, що факт пред`явлення заявником в межах досудового розслідування кримінального провадження цивільного позову не є беззаперечною та безумовною умовою і підставою для накладення арешту на вказаний автомобіль. Враховуючи наявність цивільного спору , предметом якого є вказаний автомобіль та те , що арешт майна в межах даного кримінального провадження зі сторони ОСОБА_6 є способом невиконання виконавчого напису, слідчий суддя не знайшов підстав для накладення арешту.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала
У принесеній апеляції ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою його клопотання задовольнити та накласти арешт на вказаний автомобіль , передавши транспортний засіб йому на відповідальне зберігання та користування без права відчуження.

Зазначає, що при розгляді клопотання про накладення арешту жоден наданий ним доказ об`єктивно досліджений не був, висновки слідчого судді ґрунтуються на припущеннях, а оцінка доказів відбувалася з грубим порушенням вимог КПК.

Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні власник майна ОСОБА_6 та в його інтересах адвокат ОСОБА_7 подану апеляцію підтримали та просили задовольнити з наведених у ній підстав.

Процесуальний прокурор до апеляційного суду не з`явився, попередньо надіславши заяву про розгляд справи без його участі та надавши заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначалося, що спірний автомобіль вже перебуває під арештом в межах цивільного провадження за позовом ОСОБА_6 , а тому арешт в кримінальному провадженні є безпідставний.

Мотиви суду
Згідно з п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове , до скасування у встановленому цим Кодексом порядку , позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження , розпорядження та/або користування майном , щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати , що воно є доказом злочину , підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного , обвинуваченого , засудженого , третіх осіб , конфіскації у юридичної особи , для забезпечення цивільного позову , стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди , можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження , псування , зникнення , втрати , знищення , використання , перетворення , пересування , передачі , відчуження.

Розглядаючи клопотання про арешт майна , в порядку статей 170-173 КПК України , для прийняття законного та обґрунтованого рішення , слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини , які передбачають підстави для такого арешту або відмови у задоволенні клопотання.

Також, при вирішенні питання щодо можливості застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У ході апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не були.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 26 січня 2018 року слідчим СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_8 внесено відомості до ЄРДР за № 0000262 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України за фактом спроб шахрайським способом заволодіти автомобілем марки Porshe Cayenne, д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказаний автомобіль було придбано ОСОБА_6 у ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу 8045/2017/285732 від 12.01.17 року ( а.м.к 14 ) та зареєстрований за ним на праві власності, що підтверджується правовстановлюючими документами , наявними в матеріалах клопотання ( а.м.к. 16).

12.12.17 року постановою приватного виконавця про арешт майна боржника на автомобіль марки Porshe Cayenne, д.н.з. НОМЕР_1 накладено арешт та оголошено у розшук у ході здійснення виконавчого провадження № 55134889 по виконанню виконавчого напису № 4310 виданого 24.10.13 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_10 про повернення лізингоодержувачем ОСОБА_11 на користь лізингодавця ТОВ «НЕО Лізинг» об`єкту фінансового лізингу транспортного засобу: автомобілю Porshe Cayenne, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 .

Відмовляючи у накладенні арешту на вказане майно за клопотанням власника майна ОСОБА_6 , слідчий суддя місцевого суду вказав, що на вказане майно вже накладено арешт ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.01.18 року як захід забезпечення цивільного позову ОСОБА_6 , а накладення арешту в межах кримінального судочинства необхідний ОСОБА_6 з метою невиконання виконавчого напису нотаріуса та рішень приватного нотаріуса.

Проте з такими висновками слідчого судді колегія суддів погодитися не може.

Відповідно до положень ч.7 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Крім того, спосіб арешту майна, який був застосований в порядку цивільного судочинства, а саме: шляхом поміщення транспортного засобу на спеціальний майданчик, який є відкритим, не забезпечить дотримання таких цілей арешту , як запобігання псуванню, знищенню майна.

Також, колегія суддів приймає до уваги, що боржником по виконавчому напису є не власник майна ОСОБА_6 , а інша особа.

Тому висновки слідчого судді про використання арешту майна ОСОБА_6 з метою уникнення ним виконання цього напису є безпідставними.

У ст. 98 КПК України зазначено, що предмети, які були об`єктом протиправних дій, є речовими доказами у кримінальному провадженні.

У положеннях ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. ст. 170-174 КПК України.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України майно яке може мати ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Встановивши зазначені обставини, перевіривши обґрунтованість обставин вчинення кримінального правопорушення та врахувавши положення ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, колегія суддів приходить до висновку , про наявність правових підстав для накладення арешту на вказаний автомобіль, оскільки він, будучи об`єктом фінансового лізингу, був реалізований третій особі, а тому є об`єктом протиправних дій та відповідає критерію речового доказу, визначеного в статті 98 КПК України.

Колегія суддів переконана, що застосування такого способу забезпечення кримінального провадження, забезпечать одночасно як дієвість цього провадження так і дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Враховуючи вказане вище, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а оскаржена ухвала скасуванню з постановленням нової, про задоволення клопотання ОСОБА_6 та накладення арешту на автомобіль Porshe Cayenne, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1

Обираючи спосіб застосування арешту майна колегія суддів вважає , що арешт транспортного засобу шляхом заборони його відчуження у будь-який його спосіб, будь-яким особам і в тому числі шляхом передачі у тимчасове користування та його передання на зберігання ОСОБА_6 є найменш обтяжливим, співмірним обмеженню права власності завданням кримінального провадження та забезпечить запобіганню його псуванню, знищенню і відчуженню .

Керуючись ст..ст.405,407,422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області , -

в с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 березня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_6 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Porshe Cayenne, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 у вигляді заборони його відчуження у будь-який його спосіб, будь-яким особам і в тому числі шляхом передачі у тимчасове користування.

Передати вказаний автомобіль на зберігання ОСОБА_6 .

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4