29.09.2017 Справа № 367/4348/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000170 від 09.09.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чимкент Республіки Казахстан, громадянина України, українця, неодруженого, раніше не судимого, з середньою-технічною освітою, військовослужбовця В/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді старшого інструктора (заступника командира взводу командира 1 відділення) роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 3 батальойну оперативного призначення у період з 16.08.2016 року по 26.04.2017 року діючи умисно, без поважних на те причин та без наказу та дозволу відповідних командирів і начальників, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу до військового містечка № НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, свої службові обов`язки в цей період не виконував, часом розпорядився на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що свою провину у вчиненні кримінального злочину за ч. 4 ст. 407 КК України визнає у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що дійсно він в період з 16.08.2016 року по 26.04.2017 року ухилявся від військової служби. На даний час щиро кається у скоєному злочині та надав суду заяву про застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від призначеного покарання.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що провина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального злочину викладеного у даному вироку суду доведена та його дії органом досудового слідства за ч. 4 ст. 407 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинив кримінальний злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального злочину, який відносяться, відповідно до ст. 12 КК України, до тяжкого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є військовослужбовцем, що проходив військову службу у зоні АТО, брав участь в бойових діях в зоні АТО, має міжнародні нагороди за участь у миротворчій місії у Косово, має постійне місце проживання, характеризується лише з позитивної сторони, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до правил призначення покарання закріплених ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та повинно бути необхідним та достатнім для такого виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення та буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому, суд, вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він є учасником бойових дій та брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Так, статтею 2 ЗУ «Про амністію у 2016 році» встановлено, що звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також особи, визнані винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 374-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (три) років позбавлення волі.

На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Ірпінського міського суду Київської області.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1