Ухвала
іменем україни

30 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003997, за обвинуваченням

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомиргород Кіровоградської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,

за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на вирок Апеляційного суду м. Києва від 29 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст. 309 КК України та призначено йому покарання виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки з покладенням на засудженого певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вироком Апеляційного суду м. Києва від 29 червня 2017 року вирок місцевого судущодо ОСОБА_7 скасовано. Постановлено новий вирок, яким ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

В решті вирок районного суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник засудженого просить вирок апеляційного суду змінити, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, посилаючись на невідповідність покарання тяжкості злочину та його особі внаслідок суворості. При цьому, сторона захисту вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_7 районним судом було враховано як ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, а саме, відсутність судимостей, наявність постійного місця роботи, позитивну характеристику за місцем проживання та роботи. У зв`язку із цим вважає, що апеляційний суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що сукупність обставин, що пом`якшують покарання та позитивна характеристика особи засудженого, не є підставою для застосування до нього ст. 75 КК України.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, у особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, незаконно придбав психотропну речовину амфетамін для власного вживання без мети збуту, яку незаконно зберігав при собі.
В подальшому, 5 квітня 2016 року, ОСОБА_7 , який незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту зазначену вище психотропну речовину, приблизно о 22 год. 15 хв., перебуваючи неподалік офісної будівлі № 54 по пр. Повітрофлотському, був зупинений працівниками поліції і у цей же день, в період часу в 22 год. 15 хв. по 23 год. 15 хв., під час проведення огляду місця події за вказаною адресою у ОСОБА_7 в присутності понятих було виявлено та вилучено психотропну речовину амфетамін, яка знаходилась у дев`яти поліетиленових пакетиках.

Згідно з висновком судово-хімічної експертизи № 1004х від 17 червня 2016 року у наданій на дослідження вологій порошкоподібній речовині білого кольору масою 440,9 г, виявлено амфетамін, що є психотропною речовиною. Маса амфетаміну у вилученій у засудженого речовині становить 220,45 г.

Амфетамін, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Таблиці 2», «Список №2» є психотропною речовиною обіг якої обмежено.

У відповідності до Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» (зі змінами від 11.04.2012 року наказ «253), таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», маса амфетаміну виявленого та вилученого у ОСОБА_7 , а саме 220, 45 г відноситься до особливо великих розмірів.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , яка підтримала касаційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , яка не підтримала касаційну скаргу захисника, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає що касаційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновок суду про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за зазначених у вироку обставин та кваліфікація його дій ніким в касаційному порядку не оскаржується.

Що ж стосується доводів касаційної скарги захисника про порушення щодо засудженого загальних засад призначення покарання, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є, зокрема, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості злочину та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею Кримінального кодексу, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим як внаслідок м`якості, так і суворості.

Як убачається з вироку апеляційного суду, кримінальне провадження розглядалась за апеляцією прокурора, в якій він порушував питання про скасування вироку районного суду щодо ОСОБА_7 у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, внаслідок м`якості.

Апеляційний суд дотримався вимог процесуального закону при розгляді поданої прокурором апеляції на вирок суду першої інстанції, а постановлений в апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України, апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій в разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Так, апеляційний суд правильно зазначив про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається, щодо призначеного судом першої інстанції із застосуванням ст. 75 КК України покарання засудженому, то апеляційний суд визнав його м`яким, таким, що не відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, та задовольнив апеляцію прокурора в цій частині.

Обґрунтовуючи свій висновок щодо призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, колегія суддів апеляційного суду виходила з того, що відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про обрання покарання ОСОБА_7 , який раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, характеризується позитивно, апеляційний суд виходив не лише з характеру і ступеня тяжкості вчиненого, але й відповідно до ст.ст. 65, 66 КК України урахував всі пом`якшуючі покарання засудженого обставини, які були встановлені судом першої інстанції та на які посилається захисник засудженого у касаційній скарзі.

З урахуванням, тяжкості злочину, фактичних обставин справи, кількості вилученого у засудженого наркотичного засобу та особи ОСОБА_7 апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення йому покарання за ч. 3 ст. 309 КК у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально. При цьому, врахувавши позитивні дані про особу засудженого, на які є посилання і у касаційній скарзі захисника, апеляційний суд призначив покарання в мінімальних межах санкції закону, за яким ОСОБА_7 визнано винним.

Призначене ОСОБА_7 покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості злочину, всім обставинам справи і є необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, як це передбачено ст. 65 КК України.

Підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання явно несправедливим через його суворість, про що зазначає захисник засудженого у касаційній скарзі, не вбачається, як і не вбачається обставин для пом`якшення покарання.

Вирок апеляційного суду відповідає вимогам ст. 420 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити судам повно та всебічно розглянути дане кримінальне провадження і постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів по справі не виявлено.

Керуючись ст.ст. 434, 436, 438 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Апеляційного суду м. Києва від 29 червня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ______________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2