Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

06 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6
та обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_8 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою Печерський районний суд м. Києва повернув прокурору Київської місцевої прокуратури № 6 обвинувальний акт за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, зокрема: у викладеному в обвинувальному акті формулюванні обвинувачення не містяться об`єктивні дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті КК України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Крім того, в обвинувальному акті вказано, що після того, як ОСОБА_7 почула звук спрацювання антикрадіжкових рамок, вона, продовжуючи свій злочинний умисел та направилась далі, вказано: «Однак, ОСОБА_7 не змогла довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, так як при вході з магазину спрацювали антикрадіжкові рамки та до неї відразу підійшов охоронець магазину, який при перевірці у ОСОБА_7 , виявив товар який вона мала намір викрасти». Вказане вище викликає сумніви в тому чи насправді ОСОБА_7 продовжила злочинний умисел після того, як почула звук антикрадіжкових рамок та направилась далі, а якщо так то кваліфікація вказаного правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України теж викликає сумніви.
Також, суд звертає увагу на те, що захисником в судовому засіданні було надано копію ухвали Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2016 року, якою вказане кримінальне провадження було повернуто прокурору для продовження досудового розслідування, проте, як убачається з реєстру матеріалів досудового розслідування після повернення обвинувального акту не вчинено жодної процесуальної дії, що свідчить про невиконання вимог вказаної ухвали. Крім того, вказана ухвала не відображена в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

В обґрунтування поданої скарги скаржник посилається на те що, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2017 про повернення прокурору обвинувального акту за матеріалами кримінального провадження № 0004097 від 11.06.2016, постановлено безпідставно та необґрунтовано, оскільки суддя не обґрунтував своє рішення, а проголосив лише короткий текст ухвали, а повний текст ухвали, який повинен був бути проголошений 16.06.2017 о 12:50, проголошений не був.

Крім того, на думку прокурора, у тексті обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України міститься виклад фактичних обставин справи, тобто формулювання фактичного складу діяння, конкретний опис поведінки особи й інших юридичних фактів, які встановлено (процесуально доведено) та мають кримінально-правове значення й у системному поєднанні утворюють фактичний склад злочину та окремо вказано на формулу кваліфікації здійснено вказівку на статтю Особливої частини Кримінального кодексу України, якою передбачене вчинене діяння.

На думку апелянта, судом першої інстанції при винесенні ухвали про повернення обвинувального акту прокурору порушено одну з загальних засад кримінального провадження розумність строків, оскільки 23.01.2017 до Печерського районного суду м. Києва із прокуратури надійшов обвинувальний акт у даному провадженні, проте, всупереч розумних строків, суддею проведене підготовче судове засідання лише 13.06.2017.

Також прокурор, звертає увагу на те, що обставини, на які посилається суд у своєму рішенні, не перешкоджали об`єктивному розгляду кримінального провадження, не порушували права учасників кримінального провадження та не були правовою підставою для повернення матеріалів обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора у кримінальному провадженні, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченої та її захисника, які заперечували проти задоволення скарги прокурора; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, лише у разі якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою цієї ж норми КПК України передбачено, які відомості повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому повинні міститися: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК).
Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , який було направлено до Печерського районного суду м. Києва, зазначений документ містить в собі всі необхідні відомості, які передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, в тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, якіпрокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення, а тому суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для прийняття рішення про його повернення прокурору через невідповідність обвинувального акта вимогам закону.

Посилання в ухвалі суду на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не містить формулювання обвинувачення, яке б відповідало положенням закону є не тільки безпідставним, а й таким, що не відповідає змісту цього документу, оскільки, всупереч твердженням суду, в ньому зазначені всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, в тому числі час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.
Що ж стосується обставин, наведених в ухвалі про повернення обвинувального акта прокурору, які викликали сумніви суду щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, то зазначені обставини, відповідно до вимог закону, не є предметом підготовчого судового засідання.
На стадії підготовчого провадження, суд першої інстанції повинен перевіряти обвинувальний акт лише на предмет його відповідності вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, а не вдаватись до оцінки обставин, які є предметом судового розгляду, межі якого визначаються в порядку, передбаченому ст. 337 цього Кодексу.
Безпідставним слід також визнати посилання на невиконання прокурором ухвали Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2016 року, якою, як зазначається в оскаржуваній ухвалі, вказане кримінальне провадження було повернуто для продовження досудового розслідування, оскільки ця ухвала не має жодного відношення до вирішення питання про можливість призначення судового розгляду за обвинувальним актом щодо ОСОБА_7 , який було направлено до суду у січні 2017 року.
Більш того, як передбачено ст. 474 КПК України, якою встановлено загальний порядок судового провадження на підставі угод, у разі відмови в затвердженні угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, судове провадження продовжується у загальному порядку, а оскільки зазначена угода направлялась до суду разом з обвинувальним актом, що свідчить про те, що на той час досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 було завершено, вчинення будь-яких процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні, крім відкриття відповідних матеріалів та складання обвинувального акта, законом заборонено.
За таких обставин, ухвала підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акта прокурору не може бути визнана законною та обґрунтованою.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала підготовчого судового засідання Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0004097 від 11.06.2016 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,підлягає скасуванню, оскільки її постановлено з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а за матеріалами зазначеного кримінального провадження необхідно призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу підготовчого судового засідання Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року, відповідно до якої обвинувальний акт за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 6 скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/1525/2017

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1