АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи 766/8979/16-к Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: № 11-кп/791/55/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання
судових рішень у кримінальних справах

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2018 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 05 вересня 2017 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05 вересня 2017 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовлено.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу і застосувати до нього акт амністії .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд належним чином не дослідив дані про його особу, матеріали його особової справи, дійшов помилкового висновку про те, що Закон України «Про амністію у 2014 році» не може бути застосований щодо нього.
Вказує, що відбув призначене йому попередніми вироками покарання , попередні судимості погашені за строками давності , а тому юридичних наслідків не мають.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який підтримав заявлені апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Як слідує із матеріалів провадження, ОСОБА_7 вироком Салехардського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 25.10.2011 року визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.30, п."г", ч.3 "228.1", ч.2 ст.188 Кримінального кодексу РФ та призначено покарання за ч.1 ст.30, п "г", ч.3 ст.228.1 Кримінального кодексу РФ у виді 9 років позбавлення волі, без позбавлення права займати відповідні посади або займатися відповідною діяльністю, без штрафу, за ч.2ст. 188 Кримінального кодексу РФ у виді 4 років позбавлення волі, без штрафу і без обмеження волі. На підставі ч.3ст. 69 Кримінального кодексу РФ за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді 11 років позбавлення волі без позбавлення права займати відповідні посади або займатися відповідною діяльністю, без штрафу і без обмеження волі з відбуванням призначеного покарання у виправній колонії суворого режиму.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 листопада 2013 року зі змінами внесеними Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 02 грудня 2016 року вирок Салехардського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 25.10.2011 року стосовно ОСОБА_7 приведено у відповідність із законодавством України та постановлено вважати ОСОБА_7 засудженим вироком Салехардського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 25.10.2011 року за ч1 ст. 14 ч 2 ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ч 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч 1 ст. 14 ч 2 ст. 307, ч 1 ст. 305 КК України остаточним покаранням, призначеним шляхом часткового складання призначених покарань , вважати 8 років позбавлення волі.
Наведене свідчить про те, що ОСОБА_7 на території України відбуває покарання , призначене йому вироком суду іноземної держави.
Статтею 611 КПК України передбачено, що виконання покарання в Україні стосовно переданої особи, засудженої вироком суду іноземної держави, здійснюється згідно з кримінально-виконавчим законодавством України. Щодо засудженого, переданого для відбування покарання в Україні, настають такі самі правові наслідки, як і щодо осіб, засуджених в Україні за вчинення такого ж кримінального правопорушення.

До особи, переданої в Україну для подальшого відбування покарання, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, амністію або здійснено помилування у порядку, передбаченому законом.

Статтею 12 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, яка є чинною для України з 01 січня 1996 року , а для Російської Федерації з 01 грудня 2007 року , передбачено, що кожна Сторона може прийняти рішення про амністію у відповідності до своєї конституції або інших законів.

Згідно приписів ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» питання про застосування амністії щодо осіб, яких засуджено судами іноземних держав і які відбувають покарання на території України, вирішують відповідні суди України з дотриманням вимог міжнародних договорів України.
Відповідно до положень п. б ст. 8 Закону України амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнялися з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Як видно із матеріалів провадження ОСОБА_7 раніше звільнявся із місць позбавлення волі умовно- достроково від відбування покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, і знову вчинив умисні тяжкі злочини, маючи непогашену та незняту судимість за попередньо вчинений тяжкий злочин.
ОСОБА_7 на території України відбуває покарання, призначене йому вироком Салехардського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 25.10.2011 року за вчинення умисних тяжких злочинів у період наявності судимості, а отже при вирішенні питання про застосування амністії до ОСОБА_7 , як до особи переданої для відбування в Україні покарання , призначеного компетентним судом іноземної держави , настають такі самі правові наслідки, як і щодо осіб, засуджених в Україні за вчинення такого ж кримінального правопорушення за таких же обставин, що не суперечить положенням ст. 9 КК України та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Суд першої інстанції врахував дані про особу засудженого, і дійшов вірного висновку, що ОСОБА_7 не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2014 році».

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги засудженого про те, що суд не мав правових підстав враховувати його попередні судимості на території , так як призначені йому покарання він відбув повністю, а на території України злочинів не вчиняв, оскільки вони не ґрунтуються на зазначених вище вимогах закону.

Крім того суд вірно прийняв до уваги, що клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування амністії вже було предметом розгляду під час апеляційного перегляду ухвали Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.11.2013 року , якою вирішувалося питання про приведення у відповідність із законодавством України вироку Салехардського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 25.10.2011 року, за результатами якої Апеляційний суд Миколаївської області відмовив у його задоволенні, про що зазначив в ухвалі від 02.12.2016 року.

Твердження апелянта про те, що його клопотання про застосування амністії Апеляційним судом Миколаївської області залишене без розгляду є голослівними.

Висловлене в заяві засудженого прохання про застосування актів амністії , прийнятих в 2011 році та в 2016 році не може бути задоволене, оскільки , крім зазначених вище підстав, відповідно до ст.7 Закону України «Про амністію у 2011 році» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», до осіб, які вчинили злочини передбачені ст. 307, 305 КК України амністія не застосовується.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до засудженого акту амністії , а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376 ч 2, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 05 вересня 2017 року , якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього акту амністії залишити без змін.

Судді: (три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Копія вірна, ухвала набирає законної сили 29.01.2018 року

Суддя: ОСОБА_2