Справа: № 148/2157/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши клопотання слідчого Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області про накладення арешту на майно, за участю сторони кримінального провадження: слідчого Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 ,-
ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування встановлено, що 27.11.2017 ОСОБА_4 по вул. Миколи Леонтовича у м. Тульчині Вінницької області, біля будівлі «Ігроленд», керуючи автомобілем марки «OPEL KADETT», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу, за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті чого останню госпіталізовано до Тульчинської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями.
До ЄРДР внесено відомості за № 0000646 від 27.11.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В ході проведення досудового розслідування під час огляду місця події 27.11.2017 вилучено автомобіль марки «OPEL KADETT», державний номерний знак НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який доставлено на зберігання на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області, а в подальшому приєднано до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу.
Зазначений транспортний засіб містить на собі сліди, за допомогою яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, крім того, він необхідний для проведення експертиз, у зв`язку з чим, на думку слідчого на вказаний автомобіль необхідно накласти арешт, заборонивши його використання та розпорядження ним.
У відповідності до ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація процесу за допомогою технічних засобів не проводилася у зв`язку з відсутністю клопотань учасників процесу.
Власник майна у судове засідання не з`явився, однак надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності у якій зазначив, що не заперечує щодо часткового задоволення клопотання в частині заборони відчуження автомобіля.
Таким чином, слідчий суддя, заслухавши позицію викладену стороною кримінального провадження, що звернулася з клопотанням, дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги те, що вилучений автомобіль є речовим доказом та необхідний для встановлення істини в кримінальному провадженні та проведення належного досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстави, передбачені ст. 163, 170 КПК України, для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту в частині заборони відчуження автомобіля, щодо решти вимог необхідно відмовити, оскільки слідчим належним чином не доведено наявність підстав обмеження права власника на користування майном.
На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання сторони кримінального провадження слідчого Тульчинського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт, заборонивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_2 , відчуження автомобіля марки «OPEL KADETT», державний номерний знак НОМЕР_1 .
В іншій частині клопотання відмовити.
Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді щодо накладення арешту може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її проголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: