Справа № 129/3006/17
Провадження по справі № 1-кп/129/422/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" грудня 2017 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000422 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Брянка Луганської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, головного бухгалтера Мітлинецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, несудимої, - у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, вдови, тимчасово безробітної, несудимої, - у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,

Встановив:

ОСОБА_5 , працюючи на посаді головного бухгалтера Мітлинецької сільської ради відповідно до рішення 21-ї сесії 4-го скликання від 27 січня 2006 року Мітлинецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, будучи службовою особою наділеною адміністративно-розпорядчими і фінансово-господарськими функціями, керуючись в своїй діяльності функціональними обов`язками головного бухгалтера та будучи зобов`язаною проводити контроль за використанням фонду заробітної плати, за суворим дотримання фінансової і касової дисципліни, забезпечувати суворе дотримання штатної дисципліни, контролювати використання робочого часу працівників сільської ради, вести табелі обліку робочого часу, усвідомлюючи злочинність своїх дій, діючи умисно, вступила в злочинну змову з ОСОБА_6 , яка згідно із розпорядженням сільського голови № 7 від 10.02.2003 року Мітлинецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області та розпорядження сільського голови № 70-а від 16.05.2011 року Мітлинецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області перебувала на посаді - 0,5 ставки рахівника-касира та 0,5 ставки технічного працівника Мітлинецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, та в проміжок часу з 2014-2017 року здійснила розтрату чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 групою осіб; а ОСОБА_6 , усвідомлюючи злочинність своїх дій, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, вступивши в злочинну змову з ОСОБА_5 у проміжок часу з 2014 - 2017 року, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 групою осіб, здійснила привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи злочинність своїх дій, на пропозицію ОСОБА_6 , здійснити записи в табелях обліку робочого часу про вихід ОСОБА_6 на роботу, погодилася, заздалегідь знаючи, що ОСОБА_6 не буде виконувати покладені на неї обов`язки, а в певні періоди буде перебувати за межами території України на тимчасових заробітках в м. Москві Російської Федерації, погодилася та зробила записи в табелях обліку робочого часу та на підставі даних табелів ОСОБА_6 зараховано в квітні 2014 року, а саме з 25 по 30 квітня 2014 року - 4 робочих днів, що стало підставою для нарахування заробітної платні в розмірі 336,40 грн., в грудні 2015 року, а саме з 28 по 31 грудня 2015 - 4 робочих дні, що стало підставою для нарахування заробітної платні в розмірі 503,27 грн., в січні 2016 року, а саме з 01 по 31 січня 2016 року -19 робочих днів, що стало підставою для нарахування заробітної платні в розмірі 1929,20 грн., в лютому 2016 року, а саме з 01 по 06 лютого 2016 року - 5 робочих днів, що стало підставою для нарахування заробітної платні в розмірі 459,34 грн., в квітні 2016 року, а саме з 26 по 29 квітня 2016 року - 4 робочих дні, що стало підставою для нарахування заробітної платні в розмірі 367,47 грн.; в травні 2016 року, а саме з 04 по 09 травня 2017 року - 3 робочих дні, що стало підставою для нарахування заробітної плати в розмірі 671,47 грн., в грудні 2016 року, а саме з 19 по 30 грудня 2016 року - 10 робочих дні, що стало підставою для нарахування заробітної плати в розмірі 1003,64 грн., в січні 2017 року, а саме з 01 по 31 січня 2017 року - 20 робочих днів, що стало підставою для нарахування заробітної плати в розмірі 3200 грн., в квітні 2017 року, а саме з 15 по 28 квітня 2017 року - 9 робочих днів, що стало підставою для нарахування заробітної плати в розмірі 3031,58 грн.

Всього за період часу з грудня 2014 року по травень 2017 року ОСОБА_6 було зайво виплачено 11 502,37 грн. та було зайво сплачено до бюджету за рахунок роботодавця єдиного соціального внеску за вказаний період на загальну суму 2637,16 грн.

Крім того, ОСОБА_5 , працюючи на посаді головного бухгалтера Мітлинецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області відповідно до рішення 21 сесії 4 скликання від 27 січня 2006 року, будучи службовою особою, всупереч своїм функціональним обов`язкам, зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, всупереч інтересам служби, шляхом вчинення службового підроблення систематично у період часу з квітня 2014 року по квітень 2017 року внесла завідомо неправдиві відомостей до табелів обліку використання робочого часу за квітень 2014 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, квітень 2016 року, травень 2016 року, грудень 2016 року, січень 2017 року та квітень 2017 року, тобто у 9 таких табелів, зазначаючи в них відпрацьований робочий час працівником Мітлинецької сільської ради - ОСОБА_6 , яка відповідно до розпорядження сільського голови №7 від 10.02.2003 року Мітлинецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області та розпорядження сільського голови № 70-а від 16.05.2011 року Мітлинецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області перебувала на посаді - 0,5 ставки рахівника-касира та 0,5 ставки технічного працівника Мітлинецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, хоча протягом зазначеного періоду ОСОБА_6 перебувала за межами території України на тимчасових заробітках в м. Москві Російської Федерації, внаслідок чого останній було зайво виплачено заробітну платню.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує:

- за ч. 3 ст. 191 КК України як розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- за ч. 1 ст. 366 КК України як внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей (службове підроблення).

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 191 КК України як привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У підготовчому судовому засіданні прокурором подано суду для судового розгляду дві угоди про визнання винуватості, які укладено 06.12.2017 року між заступником керівника Немирівської місцевої прокуратури і обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.ст. 468,469,472 КПК України.

За цими угодами сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_5 за ч.3 ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України і ОСОБА_6 за ч.3 ст.191 КК України.

Сторонами визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_5 понесе за вчинені злочини, передбачені ч.3 ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України, отримана згода підозрюваної на його призначення, враховуючи, що обвинувачена несудима, повністю і беззастережно визнає вину, щиро кається, активно сприяла розкриттю злочинів, тому сторони погодились на призначення їй покарання:

- за ч.3 ст. 191 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із позбавленням права займати на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно - господарських функцій, строком на 3 (три) роки;

- за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 3400 грн. із позбавленням права займати на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, строком на 2 (два) роки;

- з дотриманням вимог ч.1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із позбавленням права займати на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1,2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Сторонами визначено узгоджене покарання, яке ОСОБА_6 понесе за вчинений злочин, передбачений ч.3 ст.191 КК України, отримана згода підозрюваної на його призначення, враховуючи, що обвинувачена несудима, повністю і беззастережно визнає вину, щиро кається, активно сприяла розкриттю злочинів, відшкодувала завдану злочином шкоду, тому сторони погодились на призначення їй покарання за ч.3 ст. 191 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із позбавленням права займати на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно - господарських функцій, строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1,2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угодах передбачені наслідки їх укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваним.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

За змістом ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що під час укладання даних угод дотримані вимоги КПК України та КК України, просила їх затвердити і призначити обвинуваченим узгоджене в угодах про визнання винуватості покарання.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і їх захисник просили затвердити угоди про визнання винуватості, дали згоду на застосування узгодженого кожній із них виду покарання, заявивши, що спроможні реально виконати взяті на себе обов`язки відповідно до угод, які укладено кожною із них.

Згідно зі ст. 12 КК України скоєні ОСОБА_5 злочини є тяжким та нетяжким, внаслідок яких шкода завдана лише державним інтересам.

Згідно зі ст. 12 КК України скоєний ОСОБА_6 злочин є тяжким, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.

Суд переконався, що умови угод про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченими відповідають вимогам КПК України та КК України, що укладені угоди про визнання винуватості є добровільними, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю усвідомлюють зміст укладених ними угод, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 є несудимою, повністю і беззастережно визнала вину у вчиненні злочинів, сприяла встановленню дійсних обставин справи, щиро розкаялася, що є пом`якшуючими покарання обставинами, а обтяжуючих її покарання обставин не встановлено.

За таких обставин угода про визнання винуватості, укладена 06.12.2017 року між заступником керівника Немирівської місцевої прокуратури і обвинуваченою ОСОБА_5 має бути затверджена як така, що відповідає вимогам закону, із ухваленням стосовно неї обвинувального вироку із призначенням ОСОБА_5 визначеного в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_6 є несудимою, повністю і беззастережно визнала вину у вчиненні злочину, сприяла встановленню дійсних обставин справи, щиро розкаялася, відшкодувала завдану злочином шкоду, що є пом`якшуючими покарання обставинами, а обтяжуючих її покарання обставин не встановлено.

За таких обставин угода про визнання винуватості, укладена 06.12.2017 року між заступником керівника Немирівської місцевої прокуратури і обвинуваченою ОСОБА_6 має бути затверджена як така, що відповідає вимогам закону, із ухваленням стосовно неї обвинувального вироку із призначенням ОСОБА_6 визначеного в угоді покарання.

Керуючись ст.ст.314, 369, 370, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України,

Присудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 грудня 2017 року між заступником керівника Немирівської місцевої прокуратури та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за № 0000422 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

ОСОБА_5 визнати винуватою у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 06 грудня 2017 року покарання:

- за ч.3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із позбавленням права обіймати на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, строком на 3 (три) роки;

- за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 3400 грн. із позбавленням права обіймати на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із позбавленням права обіймати на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1,2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженої ОСОБА_5 не обирати.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06 грудня 2017 року між заступником керівника Немирівської місцевої прокуратури та обвинуваченою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за № 0000422 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

ОСОБА_6 визнати винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 06 грудня 2017 року покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із позбавленням права обіймати на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.2 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженої ОСОБА_6 не обирати.

Роз`яснити, що відповідно до ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: