Справа № 212/15/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 м. Кривого Рогу
ВСТАНОВИВ:
03 січня 2018 року ОСОБА_4 звернулась до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищезазначеною скаргою.
В скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що 22.12.2017р. вона звернулась до Криворізької місцевої прокуратури №2 з заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченої ч.1 ст.194 КК України, однак прокурором не було виконано вимоги ст.214 КПК України. Станом на 29.12.2017р. відповіді на заяву не отримала. Вважає, що Криворізькою місцевою прокуратурою №2 було допущено бездіяльність, вважає, що відомості, викладені у ї заяві повинні негайно, але не пізніше 24 години після подання заяви вноситись до ЄРДР та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Просить зобов`язати прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 22.12.2017, розпочати досудове розслідування та надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 підтримала скаргу, наполягаючи на її задоволенні.
Представник Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю заперечував вимоги скаржника та пояснив суду, що заява ОСОБА_4 за вих.№44р від 22.12.2017р. була направлена до Покровського ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області для перевірки доводів. Крім того зазначив, що згідно з ч.4 ст.214 КПК України, на слідчого, прокурора, іншу службову особу, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, покладається обов`язок їх прийняти та зареєструвати, а також внести відповідні відомості до ЄРДР. Кримінальним процесуальним законодавством України встановлюється порядок і зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях. Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України серед відомостей, які вносяться до ЄРДР, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Розглянувши скаргу ОСОБА_4 , заслухавши скаржницю, взявши до уваги міркування прокурора з цього питання, слідчий судді вважає, що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 п.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Як встановлено судом з матеріалів провадження по скарзі, 22.12.2017 року ОСОБА_4 подала заяву до Криворізької місцевої прокуратури №2 про вчинення кримінального злочину за ознаками ст.194 ч.1 КК України. Відомості за заявою ОСОБА_4 до ЄРДР внесені не були.
В результаті аналізу наданих слідчому судді матеріалів та положень ст.214 ч.1, ч.5 КПК України, ст.2 ч.1 КК України, слідчий суддя приходить до висновку що скарга ОСОБА_4 відносно невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не містить підстав для її задоволення, оскільки на переконання слідчого судді, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Заяву чи повідомлення про злочин, згідно вищезгаданих норм Закону слід вважати саме такими у випадку, коли в них існує наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.
Статтею 194 ч.1 КК України передбачена відповідальність за умисне знищення або пошкодження майна.
Об`єктивна сторона злочину характеризується суспільне небезпечними діями, які полягають у знищенні чи пошкодженні майна з наслідками у вигляді шкоди у великих розмірах і причинним зв`язком між вказаними діями і наслідками.

Обов`язковими ознаками його об`єктивної сторони є заподіяння цим діянням великої шкоди і причинний зв`язок між діянням та заподіяною шкодою.

Ознайомившись з заявою ОСОБА_4 , від 22.12.2017р., встановлено, що заявником, не зазначено,коли, яким чином, ОСОБА_5 та слідчим ОСОБА_6 знищено чи пошкоджене її майно, не надано ніяких підтверджень даного факту, не зазначена сума збитків. З наданого суду документа не можливо зробити висновок чи є заява ОСОБА_4 повідомленням відомостей про злочин, чи нею лише викладені власні міркування про вчинення правопорушення вказаними у неї особами (її особисте оціночне судження), які ґрунтуються лише на припущеннях скаржника щодо протиправності їх дій, - слідчий суддя, за таких обставин, - позбавлений можливості дійти об`єктивного висновку з цього суттєвого питання задля задоволення вимог скаржника.
Положення ч.1 ст.214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
Разом із тим, за змістом ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.91КПК України кримінальному провадженні підлягають доказуванню:1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Це, поряд з іншими, один з головних критеріїв розмежування діянь законних та кримінально караних. Отже, з метою з`ясування наявності події злочину, прокурор, цілком правомірно, доручив органу досудового слідства перевірити відомості, що містить заява скаржниці на предмет їх відповідності вищезазначеній нормі процесуального закону.
Тобто, з огляду на вказані положення, розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР та поняття реєстрації заяв, які є різними за своєю суттю. До того ж, при отриманні такої заяви особа попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин.
Також, згідно Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №139 від 06.04.2016 року, до Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення, тобто, при внесенні до Реєстру фабули кримінального правопорушення в обов`язковому порядку відображається дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), які є потерпілими, дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.
Отже, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Положення ст.214 КПК перебувають у нерозривному взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК у тій мірі, у якій не можуть незалежно одна від одної діяти Особлива та Загальна частини Кримінального кодексу України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З наведених положень вбачається, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення. За зловживанням таким правом винні особи підлягають кримінальній відповідальності за статтею 383 Кримінального кодексу України.
За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог по скарзі ОСОБА_4 і необхідності відмови в задоволенні поданої скарги в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 м. Кривого Рогу на невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 22.12.2017р. відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1