Справа №646/7630/17
Провадження№1-кп/646/758/2017
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.17 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесені до ЄРДР за № 0002321 від 26 жовтня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Луканівка, Кривоозерського району, Миколаївської області, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, не працюючої, в силу ст..89 КК України раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.1,4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, під виглядом найму квартири, розробила злочинний план, згідно якого остання могла безперешкодно мати доступ до чужого майна громадян, що були впевнені в сумлінності її дій. При цьому, для забезпечення можливості реалізації свого злочинного умислу та уникнення відповідальності за скоєння злочину ОСОБА_6 підробила та використала паспорт на ім`я ОСОБА_7 , у який, з метою приховання анкетних даних вклеїла власну фотокартку.

Реалізація злочинного плану ОСОБА_6 відбулася за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 наприкінці серпня 2016 року, точні дата, час та місце, не встановлені, знаходячись в м. Миколаїв, знайшла паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який стала зберігати з метою подальшого протиправного використання.

Після чого, ОСОБА_6 в період часу з кінця серпня 2016 року по 20.11.2016 перебуваючи у м. Миколаїв, точна дата, час та місце не встановлені, маючи умисел, направлений на підробку офіційного документа з подальшим його протиправним використанням, діючи умисно, вклеїла власну фотокартку у вищезазначений паспорт, який є посвідченням особи загальнодержавного користування і призначення.

Таким чином ОСОБА_6 , підробила паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом повної заміни фотокартки, з метою подальшого його протиправного використання.

Крім цього, 19.11.2016 року в 15 години 15 хвилин, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету приховання своїх анкетних даних, шляхом використання завідомо підробленого документу маючи при собі заздалегідь підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_7 прибула до будівлі за адресою: АДРЕСА_2 .

Знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою ОСОБА_6 маючи злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи винайняти квартиру, розташовану за вищевказаною адресою, власником якої являється ОСОБА_4 , з приховуванням своїх анкетних даних, пред`явила останньому завідомо підроблений паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із вклеєною власною фотокарткою, що підтверджено висновком судово-технічної експертизи № 445 від 05.12.2016 року та надала можливість ознайомитися з його змістом та сфотографувати, завдяки чому у ОСОБА_4 склалася хибна думка щодо особи останньої.

Після чого ОСОБА_6 , оглянула квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 та з метою реалізації подальшого умислу, направленого на таємне заволодіння чужим майном, переслідуючи мету приховання своїх анкетних даних уклала з ОСОБА_4 усний договір оренди квартири то отримала від нього ключі від квартири.

Крім цього, ОСОБА_6 вступивши із ОСОБА_8 у злочинну змову направлену на таємне викрадення чужого майна, та діючи із корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення скоїли корисливий злочин за наступних обставин.

ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знайшли у мережі інтернет оголошення про оренду квартири АДРЕСА_4 , та домовившись про зустріч з володільцем квартири ОСОБА_4 . В подальшому, 19.11.2016 року близько 15.15 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 приїхали до вказаної квартири, та орендували квартиру та потрапили до її приміщення.

Після того, як ОСОБА_4 залишив ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_4 , вони, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 20.11.2016 року близько 08 години таємно викрали з вищевказаної квартири належні потерпілому ОСОБА_4 телевізор Toshiba 42WP66R вартістю 3506,67 грн. мікрохвильову піч Saturn ST- MW7155 вартістю 928,78 грн., праску «Cardinal» модель CR-811 вартістю 203 грн., фен Philips вартістю 216,67 грн., електричну варочну поверхню Domino Ventolux VB 62 вартістю 2185,58 грн., світлодіодну стрічку довжиною 5 метрів з пультом та блоком живлення, подушку та ковдру вартість яких під час проведення досудового розслідування не встановлено.

Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникли, розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим причинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 6032 від 06.12.2016 року на загальну суму 7040 гривень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 визнала свою вину у вчиненні злочинів в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого їй діяння та пояснила про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останній обвинувачення, за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1,4 ст.358 КК України.

Показання обвинуваченої є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачена та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченої.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинуваченої ОСОБА_6 повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує її дії:

за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб;

за ч.1 ст.358 КК України, тобто підроблення посвідчення або іншого документа, який видається чи посвічується підприємством, установою, організацією, громадянином - підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем;
за ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_6 не працює, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст..89 КК України раніше не судима.

Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття, яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність, сприянні органу розслідування та суду в установленні дійсних обставин вчинених злочинів.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З урахуванням ступеня тяжкості скоєних злочинів, які згідно вимог ст.12 КК України є злочинами невеликої та середньої тяжкості, наведених вище даних про особу обвинуваченої, взявши до уваги її щире каяття, позицію сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, суд вважає, що її виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статей, що передбачає відповідальність за скоєні злочини, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі. Саме таке покарання буде сприяти меті призначення покарання.

Суд погоджується з доводами прокурора про необхідність залишення без змін обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою виконання вироку суду.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_6 ..

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України та призначити їй покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

за ч.1 ст.358 КК України у виді 1 року обмеження волі;

за ч.4 ст.358 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Строк відбування покарання рахувати з 18.10.2017 року.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 18.10.2017 року по 05.12.2017 року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 2 111, 04 гривень.

Речовий доказ:

паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Крюківським РВ у м.Кременчуці УДМС України в Полтавській області 20.05.2016 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 діб після проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1