Справа №639/691/18
Провадження №1-в/639/261/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2018 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Холодногірської виправної колонії №18 ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України у відношенні засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борисов Мінської області Республіки Білорусь, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 01.02.2016 року судом Заводського району м. Мінська за ч.1 ст.147 КК Республіки Білорусь до 4 років позбавлення волі;

- 13.02.2017 року ухвалою Краматорського міського суду Донецької області вирок приведено у відповідність до законодавства України та ОСОБА_6 вважається засудженим за ч.1 ст.121 КК України до 4 років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:
09.02.2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

Під час судового засідання засуджений ОСОБА_6 внесене клопотання підтримав та просив суд застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного за вироком суду Заводського району м. Мінська від 01.02.2016 року.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 клопотання підтримала та просила суд врахувати, що засуджений ОСОБА_6 відбув більш ніж 2/3 строку покарання, вину у вчиненні злочину визнав повністю, під час відбування покарання засуджений довів своє виправлення, про що свідчить його позитивна характеристика, добросовісна поведінка та відсутність непогашених стягнень.

При цьому, у зв`язку з наявністю ряду тяжких захворювань, засуджений ОСОБА_6 не може працювати в умовах Холодногірської виправної колонії №18 та не може виконувати трудові обов`язки, а подальше відбування засудженим покарання призводить до погіршення стану його здоров`я та загострення ряду хронічних захворювань.

З вищенаведених підстав захисник ОСОБА_5 просить задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_6 та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, оскільки на даний час засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Під час судового засідання представник Холодногірської виправної колонії №18 ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 заперечували проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 , оскільки засуджений відбуває покарання в установі нетривалий час, а саме з 20.11.2017 року, за час відбування покарання він не заохочувався, на даний час негативно характеризується в установі, під час відбування покарань на території Білорусі засуджений мав 22 стягнення, які на даний час хоча і є погашеними, однак ці обставини підтверджують той факт, що поведінка засудженого є нестабільною та він потребує постійного контролю. Щодо наявних у засудженого ОСОБА_6 захворювань, то ці обставини самі по собі не є правовою підставою для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи викладене, представник Холодногірської виправної колонії №18 та прокурор просили суд відмовити у застосуванні ст.81 КК України відносно засудженого ОСОБА_6 , оскільки на даний час не має підстав вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком суду Заводського району м. Мінська від 01.02.2016 року за ч.1 ст.147 КК Республіки Білорусь до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 13.02.2017 року вирок суду Заводського району м. Мінська від 01.02.2016 року приведено у відповідність до законодавства України та ОСОБА_6 вважається засудженим за ч.1 ст.121 КК України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 15.09.2017 року на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) засудженому ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 24.07.2015 по 29.04.2016 року у строк покарання із розрахунку, що 1 дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

Початок строку: 24.07.2015 року, кінець строку: 19.10.2018 року.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом цієї норми, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Під час розгляду клопотання судом досліджено дані про особу засудженого ОСОБА_6 , його поведінку, ставлення до праці та його відношення до вчиненого злочину, за весь період відбування покарання.

З характеристики ОСОБА_6 від 26.02.2018 року встановлено, що засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 24.07.2015 року. З 20.11.2017 року засуджений перебував у державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)», в установі знаходиться не тривалий час, тому ще достатньо не вивчений, вимоги режиму не порушує, заохочень та стягнень не має.

Відповідно до статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України на виробництві установи засуджений ОСОБА_6 не працевлаштований, у зв`язку із станом здоров`я.

Засуджений підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, але з метою поблажливого ставлення до себе. До виконання передбачених законодавством вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. До виконання робіт із благоустрою установи не залучається у зв`язку із станом здоров`я. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує зв`язки із матір`ю, шляхом листування та побачень, отримує посилки (передачі) і бандеролі.

Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України засуджений ОСОБА_6 зарахований до реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», до реалізації програми ставиться без особистої зацікавленості.

Вину в скоєному злочині визнав повністю.

Згідно довідки Холодногірської виправної колонії (№18) засуджений ОСОБА_6 заохочень не має, мав 22 (двадцять два) стягнення, які на даний час погашені.

06.12.2017 року комісією Холодногірської виправної колонії (№18) розглядалося питання про застування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_6 , згідно висновку комісії - засудженому ОСОБА_6 відмовлено у застосуванні статті 81 КК України.

Відповідно до психологічної характеристики від 15.01.2018 року, після прибуття до установи 20.11.2017 року засуджений ОСОБА_6 (після його скарг на головний біль під час медичного та психологічного обстеження), був поміщений до медичної частини установи для обстеження та нагляду, звідки і відбув до обласної лікарні при Темнівській виправній колонії (№100) Харківської області, де він і перебував з 08.12.2017 по 12.01.2018 року. Засуджений малоконтактний із оточуючими, його поведінка неадекватна, мова часом невиразна, уповільнена, він не завжди адекватно реагує на події навкруги. Після повернення із лікарні Темнівської ВК (№100) 12.01.2018 року потребує нагляду з боку лікаря-психіатра та лікування у виправній колонії, де є спеціалізована психіатрична лікарня.

Згідно психологічної характеристики ОСОБА_6 від 15.01.2018 року встановлено: ступінь соціальної занедбаності засудженого - вище середньої; рівень конфліктності - вище середнього; рівень агресивності - вище середнього; правильно прогнозувати наслідки своїх вчинків - не в змозі; робити правильні висновки із того, що сталося - не в змозі і не бажає; є ознаки дисоціального розладу особистості; рівень ауто агресивності на цей час низький; рівень самоконтролю - нижче середнього; в умовах жорсткого психологічного або фізичного пресингу імовірність скоєння ним самогубства - невелика, а демонстраційного протестного членоушкодження - середня. На цей час, його психоемоційний стан задовільний.

Суд зазначає, що згідно вимог ст.81 КК України, висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Судом враховуються відомості про особу засудженого ОСОБА_6 , які надійшли із Холодногірської виправної колонії (№18), згідно яких засуджений заохочень не має, за час відбування покарання отримував 22 стягнення, які на даний час погашені, відомості психологічної характеристики засудженого, згідно якої він не завжди адекватно реагує на події навкруги, рівень його конфліктності та агресивності - вище середнього, засуджений правильно прогнозувати наслідки своїх вчинків він не в змозі, тому суд приходить до висновку, що засуджений не проявляє готовності до самокерованої правомірної поведінки, що свідчить про те, що на даний час засуджений сумлінною поведінкою не довів свого виправлення.

Згідно медичної довідки від 07.03.2018 року, при лікуванні в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» засудженому ОСОБА_6 був встановлений діагноз: Змішана енцефалопатія II ст. з лікворно-венозною дисциркуляцією, астено-невротичним, психоорганічним синдромами. Ретроцеребелярна арахноідальна кіста (згідно з дослідженнями від 14.03.2016, 05.01.2018 - без видимих динамічних змін). Люмбоішалгія з корінцевим синдромом. Ожиріння аліментарно-конституційного генезу ІІ-ІІІ ст. Дисметаболічна кардіоміопатія. СН 0. Стеатоз печінки. Простий міопічний астигматизм, ангіопатія сітківки обох очей.

Разом із цим, наявність у засудженого ОСОБА_6 зазначених захворювань не є самостійною правовою підставою для застосування до нього вимог статті 81 КК України, оскільки під час судового розгляду не доведено, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці засуджений довів своє виправлення.

Дослідженими матеріалами особової справи та матеріалами, які характеризують особу засудженого не підтверджується той факт, що цілі покарання досягнуті раніше ніж у строк покарання, визначений обвинувальним вироком суду.

Таким чином, засуджений ОСОБА_6 не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, а тому заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного за вироком суду Заводського району м. Мінська від 01.02.2016 року, який ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 13.02.2017 року приведено у відповідність до законодавства України відмовити.
Згідно ч.7 ст.539 КПК України роз`яснити засудженому, що розгляд повторного клопотання з цього самого питання може мати місце не раніше як через 6 (шість) місяців з дня винесення ухвали суду про відмову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого, який утримується під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 14.03.2018 року.

Суддя ОСОБА_1