печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про часткову відмову у задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження № 000166 та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :
28.12.2017 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 05.01.2018, про скасування постанови старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 від 13.12.2017 про часткову відмову у задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження № 000166 та зобов`язання вчинити дії.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, з матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_2 просить суд скасувати постанову старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 від 13.12.2017 р. про часткову відмову у задоволенні клопотання в частині повідомлення про підозру службовим особам ГСУ СБ України у кримінальному провадженні № 000166 та зобов`язати прокурора/слідчого вчинити дії вказані у клопотанні.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено чіткий перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Так, відповідно до вказаної статті, а саме частини 1 цієї статті пункту 7, законодавцем передбачено оскарження у суді рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

З вказаного припису випливає існування такого предмета оскарження, зокрема як процесуального рішення прокурора/слідчого у формі постанови та одночасно вбачається, що не передбачено оскарження рішень про відмову у задоволенні клопотання про оголошення підозри.
Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що випадки та порядок повідомлення про підозру чітко регламентовано Главою 22 КПК України.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що подано скаргу про скасування процесуального рішення слідчого у формі постанови, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи слідчого під час досудового розслідування, оскільки постанова слідчого про часткову відмову у задоволенні клопотання в частині повідомлення про підозру службовим особам ГСУ СБ України у кримінальному провадженні № 000166, не належить до виключного переліку рішень встановленого кримінальним процесуальним законом.

Частиною 1 статті 36 та частиною 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та відповідно слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відтак вимога заявника, яким останній просить зобов`язати сторону обвинувачення вчинити дії вказані в клопотанні 25.04.2017 у рамках кримінального провадження № 000166, не може бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.

Під час кримінального провадження слідчий суддя, суд неухильно додержуються вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їхніх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження № 000166 та зобов`язання вчинити дії

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1