Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/520/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2017 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.
Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.
ОСОБА_3 07 січня 2017 року, приблизно о 21 год. 30 хв., у темну пору доби, в порушення вимог підпункту ґ) пункту 2.1, підпункту б), пункту 2.3, підпункту а), пункту 2.9, пункту 12.1, пункту 31.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керуючи технічно несправним автомобілем ВАЗ-2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , (з несправністю робочої гальмівної системи у вигляді нефункціонування гальмівних механізмів обох задніх коліс, яку він міг виявити перед виїздом), рухаючись по вул. Київській поблизу магазину «Кошик» в смт. Степань, Сарненського району Рівненської області зі сторони вул. Довгої смт. Степань в напрямку вул. Майдан Незалежності, смт. Степань Сарненського району Рівненської області, зі швидкістю приблизно 25,0 км/год., з увімкнутим ближнім світлом, під час об`їзду з лівої сторони перешкоди у вигляді пішоходів котрі рухались по проїзній частині попереду автомобіля в попутному напрямку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з. керуванням транспортного засобу та допустив наїзд автомобіля ВАЗ-2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 на неповнолітнього пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які рухались по правій смузі руху в попутному напрямку попереду транспортного засобу та не створювали небезпеки чи перешкоди для руху водію автомобіля.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) пішохід ОСОБА_9 , отримала тілесні ушкодження від яких померла по дорозі в лікувальний заклад, а транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
Порушення ОСОБА_3 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху, який вимагає від водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху урахування дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним знаходяться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.
Суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , оскільки факт спричинення смерті потерпілому перебуває у прямому причинному зв`язку зі вчиненою обвинуваченим ОСОБА_3 дорожньо-транспортною пригодою; і визнає його винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення. Встановлені судом обставини повністю підтверджується наступними дослідженими доказами.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю та щиро розкаявся, дав повні та детальні показання про обставини скоєння кримінального правопорушення. Суд переконався в тому, що допитаний обвинувачений ОСОБА_3 докладно, послідовно, переконливо, несуперечливо давав показання про обставини вчинення кримінального правопорушення, його показання підтверджують викладені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, що виключає можливість самообмови.
В судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 просив суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_3 та не призначати покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі.
Інші докази стосовно фактичних обставин справи у судовому слідстві відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувались, так як учасниками судового розгляду не оспорювались, судом з`ясоване правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд враховує, що за місцем проживання обвинувачений ОСОБА_3 характеризуються позитивно.
Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; та вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі на рівні ближче до нижчої межі санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене діяння.
Суд не погоджується з позицією представника потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі, враховуючи наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, за вказаного характеру злочинних дій при встановлених обставинах кримінального правопорушення. Враховуючи обставини, які впливають на призначення покарання, у їх сукупності, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку не мають переваги над обтяжуючою покарання обставиною вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та не дають підстав для формального застосування ст.ст. 69 чи 75 КК України.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 як на досудовому слідстві, так і в судовому розгляді кримінального провадження, виконує покладені обов`язки при явці до суду, в зв`язку з чим відсутні правові підстави з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов`язковою до застосування на території України, для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, оскільки призначення реальної міри покарання у виді позбавлення волі не може вважатись законною підставою для тримання під вартою засудженої особи, якщо вона виконує покладені на неї процесуальні обов`язки.
Згідно ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним та документально підтверджені процесуальні витрати та на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, з нього слід стягнути на користь держави вартість проведених експертиз в сумі 4181,10 грн. (1540,70+879,60+1760,80).
Додатковий вид покарання позбавлення права керувати транспортними засобами підлягає застосуванню, враховуючи наслідки кримінального правопорушення.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки
Строк відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету 4181 грн. 10 коп. документально підтверджених процесуальних витрат.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сарненський районний суд Рівненської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: