Справа № 209/1754/17
Провадження № 1-кп/209/295/17
ВИРОК
Іменем України

09 жовтня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000851 відносно обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське (Дніпродзержинська) Дніпропетровської області, українця, громадянин України, який має середню професійно-технічну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 15.04.2017 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним мотоциклом «ЯВА 350-634» н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , здійснював рух по вулиці Залізняка з боку вулиці Тельмана в напрямку вулиці Нахімова в м. Кам`янське по дорозі з двосторонньою організацію руху зі швидкістю приблизно 29,3 км/год. При русі по проїжджій частині дороги, ОСОБА_4 , як водій механічного транспортного засобу, не маючи перешкод технічного характеру, повинен був уважно стежити за розвитком дорожньої обстановки, та, враховуючи дорожню обстановку, обирати швидкість руху, при якій він мав би можливість виконувати всі необхідні дії з керування мотоциклу, що забезпечують безпеку всіх учасників дорожнього руху, з метою уникнути скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Інакше кажучи, водієві ОСОБА_4 необхідно було діяти відповідно до вимог п. п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

- п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

У порушення вимог вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України, ОСОБА_4 , як водій механічного транспортного засобу, не маючи перешкод технічного характеру, проявляючи злочинну недбалість та особисту неуважність, при русі по вулиці Таманській, наближаючись до перехрестя з вулицею Залізняка, на спуск, маючи не тривалий стаж керування транспортними засобами (з 2015 року) та, відповідно, не маючи достатніх навичок аналізу дорожньої обстановки та дорожньо-транспортних ситуацій що виникають, не маючи достатнього досвіду прийняття рішень у них, перевищив безпечну швидкість руху та при швидкості руху не менше 29,3 км/год., під час маневру повороту праворуч, не впорався з керуванням, допустив виїзд керованого ним мотоциклу за межі проїзної частини дороги вліво, де скоїв наїзд на пішохода жінку, яка рухалась у темпі спокійного кроку. Після скоєння ДТП, водій ОСОБА_4 , в порушення вимог п.2.10 Правил дорожнього руху України, де зазначено: "п.2.10. У разі причетності до дорожньо- транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10. цих Правил; в) не переміщувати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди"; з місця скоєння ДТП на мотоциклі «ЯВА 350-634» зник, заходів до виклику карети швидкої медичної допомоги та працівників поліції не вжив, медичну допомогу потерпілій не надав.

У результаті даної ДТП пішоходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №552-Е від 01.06.2017 року заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого черезвертлюгового перелому правого стегна з відривом малого вертлюга - відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як таких, що викликають тривалий розлад здоров`я понад 21 добу (п.п. 2.2.2. Наказ №6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

Згідно з висновку судово-автотехнічної експертизи №6/10.1-410 від 22.05.2017 року при заданому механізмі події дії водія мотоцикла «ЯВА 350- 634» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.1. Правил дорожнього руху України, що, з технічної точки зору, знаходилося в причинному зв`язку з настанням події даної пригоди.

У прямому причинному зв`язку з зазначеною подією, що спричинило настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння ОСОБА_6 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень знаходиться порушення водієм ОСОБА_4 вимог пункту 12.1. Правил дорожнього руху України, оскільки вказане порушення безпосередньо спричинило настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та надав показання про те, що 15.04.2017 року приблизно о 18.30 годині він керував мотоциклом «Ява», який в 2015 році купив за довіреністю, але право власності на себе на зареєстрував. В якості пасажира на мотоциклі віз Білосвіт Каріну. Повертаючи праворуч з вулиці Таманська на вулицю Залізняка у м. Кам`янське не впорався з керуванням, не вписався в поворот і з`їхав на ліве узбіччя дороги по вулиці Залізняка, де йшла потерпіла ОСОБА_7 , скоївши на неї наїзд. Потерпіла від зіткнення впала, а він проїхавши ще приблизно 5 метрів також впав з пасажиром з мотоцикла на землю. Потім він підійшов до потерпілої, яка стогнала від болю. Він злякався та, сказавши двом перехожим, які знаходилися поруч місця пригоди, щоб викликали швидку допомогу, з місця ДТП поїхав. Приблизно через годину він поїхав до місця ДТП, де знаходились працівники міліції, чоловік потерпілої та інші особа, а потерпілої вже не було. Він не зізнався, що є учасником ДТП, а вранці наступного дня йому зателефонували працівники поліції, а потім приїхали до нього на роботу і він зізнався у скоєній ДТП. Він оплатив потерпілій вартість лікування у сумі 18000 грн., а потім ще додатково оплатив ліки вартістю 3800 грн. Заявлений цивільний позов визнає частково. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Вина ОСОБА_4 в скоєнні вказаного кримінального правопорушення при зазначених вище обставинах підтверджується також показаннями допитаної в суді потерпілої ОСОБА_6 про те, що 15.04.2017 року приблизно о 18.30 годині вона з онукою йшла з магазину додому по вулиці Залізняка. В цей час з вулиці Таманська, повертаючи праворуч на вулицю Залізняка, виїхав мотоцикл, водій якого не впорався з керуванням і наїхав на неї, вдаривши переднім колесом в її праву ногу. Від удару вона впала на правий бік, а він проїхавши приблизно ще 7 метрів впав на протилежній від неї стороні дороги. На мотоциклі у якості пасажира була якась дівчина. Потім мотоцикліст поїхав з місця ДТП. До неї підійшов якийсь хлопець з дівчиною, які йшли по дорозі, а також з двору підійшов її чоловік. Хто викликав швидку допомогу вона не знає. Приблизно через 15 хвилин її повезли до лікарні, де вона знаходилась на стаціонарному лікуванні з 15.04.2017 року по 10.05.2017 року. Їй відшкодували 21000 грн. матеріальних збитків на лікування. Обвинувачений просив у неї вибачення і вона не наполягає на суворості покарання. Вона підтримує заявлений у судовому засіданні позов та просить його задовольнити у повному обсязі.
Інші докази стороною обвинувачення та захисту суду не надавалися та не заявлялося клопотань про їх дослідження.
Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв інкримінований йому злочин при зазначених вище обставинах.
Діяння ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який, згідно досудової доповіді органу пробації та матеріалів кримінального провадження, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не має постійного місця роботи, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, притягувався до адміністративної відповідальності.
Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд враховує його розкаяння та відшкодування завданих злочином матеріальних збитків.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, з позбавленням права керування транспортними засобами..
З урахуванням тяжкості та обставин скоєного кримінального правопорушення, необережної форми вини обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, позитивно характеризується, з урахуванням зазначених вище обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування призначеного основного покарання і, що він може бути звільненим від відбування покарання у вигляді обмеження волі, згідно ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.
Суд вважає, що неправомірними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 було завдано моральної шкоди, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням її здоров`я та протиправною поведінкою обвинуваченого, який, скоївши ДТП, не надав їй будь-якої допомоги та покинув місця ДТП.
Керуючись статтями 23, 1167 ЦК України, з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення стану здоров`я потерпілої, яка до цього часу ходить з допомогою спеціальних засобів, з урахуванням ступеню вини обвинуваченого та, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 30000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди
Відповідно статей 118, 122 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню витрати на проведення судової експертизи в сумі 1855,50 грн.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину передбаченому ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 в період іспитового строку обов`язки, передбачені п.1, п. 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Задовольнити частково заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов ОСОБА_6 . Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень) на відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1855,50 грн. процесуальних витрат на залучення експертів.
Визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000851 мотоцикл «Ява 350-634», реєстраційний номер 8978 ДНЯ, що згідно розписки знаходиться на зберігання у ОСОБА_4 , - передати за належністю обвинуваченому ОСОБА_4
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1 .