Справа № 404/8841/15-к
Номер провадження 1-кс/404/656/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_6 про скасування застосованого заходу забезпечення - арешту майна по кримінальному провадженню 0010469 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_6 звернувся в Кіровський районний суд міста Кіровограда з клопотанням про скасування раніше застосованого заходу забезпечення - арешту транспортного засобу «Renault Kangoo», шасі НОМЕР_1 . В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що авто є тимчасово вилученим майном, визнано речовим доказом, має доказове значення у кримінальному провадженні. Разом з тим минуло більше як два роки після його вилучення. З автомобілем провели всі можливі експертизи, також була скасована державна реєстрація транспортного засобу за останнім власником ОСОБА_7 , тобто перестали існувати ризики. За таких умов, подальше застосування арешту є надмірним обтяженням майнових прав ОСОБА_6 , як єдиного законного власника цього автомобіля. Слідчий з прокурором підтримали клопотання.

Автомобіль «Renault Kangoo», шасі НОМЕР_1 , з реєстраційними номерами НОМЕР_2 зареєстрований за власником ОСОБА_7 , вилучили у громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під час огляду місця події від 11.12.2015 року. Згідно постанови слідчого від 11.12.2015 року, вилучене майно визнано речовим доказом.

На підтвердження обґрунтованості підозри, слідчий надав протокол допиту потерпілого; результати тимчасового доступу до документів під час якого також вилучили і реєстраційну справу, про переоформлення транспортного засобу з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 . Таким чином, доведена обґрунтованість підозри в тому, що спірний транспортний засіб міг вибути з володіння ОСОБА_6 всупереч його волі, а згодом був вилучений у добросовісних набувачів : ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які могли придбати авто у зареєстрованого на той час власника - ОСОБА_7 . За результатами поданого слідчим клопотання, ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22.12.2015 року, був застосований забезпечення, - накладання арешту на транспортний засіб : «Renault Kangoo», шасі НОМЕР_1 .

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Спірний автомобіль «Renault Kangoo» є предметом посягання, могло бути здобуто внаслідок протиправних дій, тому продовжує існувати нагальна потреба у забезпеченні належних умов зберігання речового доказу у кримінальному провадженні. При цьому арешт є найменш обтяжливим видом заходу забезпечення, оскільки щодо нього не застосовувалась заборона користуватися цим майном.

Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в поряду, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили. ( частини 2, 12 ст. 100 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, продовжує існувати наявність підстав та розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

ОСОБА_6 вважає себе власником транспортного засобу, але не був присутнім при вирішенні питання про арешт майна, тому може звернутись з клопотанням про скасування арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На виконання вказаної засади кримінального судочинства, в ухвалі слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22.12.2015 року вмотивовано, що авто вилучили оглянули та в порядку ст. 98 КПК України, визнали речовим доказом.

Для забезпечення збереження речового доказу, а також наявним майновим спором про право власності на «Рено Кенго», був застосований співмірний захід забезпечення-арешт.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України, ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Більше 2 років жоден учасник кримінального провадження, не ставив під сумнів законність арешту. З апеляційними скаргами про скасування заходу забезпечення не звертався. Арешт накладено обґрунтовано, на законних підставах.

Відповідно до ч. 12 ст. 100 КПК України, спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили. Згідно п. 1 Постанови Пленуму № 5 Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Слідчий з прокурором документально підтвердили факт анулювання державної реєстрації права власності на спірний транспортний засіб стосовно громадянина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , тобто на час вирішення клопотання відсутня як державна реєстрація на автомобіль, так і судове рішення про визнання права власності на нього.

Зміст цього роз`яснення вказує, що заявлені власники/володільці зможуть ініціювати перед судом чи слідчим суддею розгляд клопотання про зняття арешту, шляхом пред`явлення ними копії судового рішення, що набрало законної сили, про визнання права власності на майно. Такий сталий правовий висновок забезпечує захист майнових прав невизначеного кола осіб, які вважають себе власниками/володільцями спірного майна. Для забезпечення проведення ефективного досудового розслідування є потреба у збереженні цього майна у такому незмінному стані до встановлення законного власника. При цьому зауважую, що визнання права власності не є предметом доказування в цьому судовому проваджені оскільки не входить до завдань кримінального судочинства (ст. 2 КПК України).

На виконання ч. 2 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

При вирішенні питання стосовно належності особи, в якої вилучено майно та якій воно підлягає поверненню, взято до уваги положення ч. 5 ст. 171 КПК України, що тимчасово вилучені предмети підлягають поверненню особі, у якої майно було вилучено, тобто ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Представник потерпілого, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не мають чинної державної реєстрації чи судового рішення що набрало законної сили про визнання за ними права власності на авто. У свою чергу, стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасована державна реєстрація про належності права власності на «Renault Kangoo», шасі НОМЕР_1 , тому ініціатор клопотання не довів, що в подальшому застосуванні заходу забезпечення відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК України) Продовження дії арешту на майно насамперед забезпечить захист майнових прав та інтересів невстановленого власника майна. Негативних наслідків від продовження застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначитися на інтересах третіх осіб.

Згода прокурора та слідчого повернути спірне вилучене майно суперечить засаді публічності, оскільки саме вони зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила (ст. 25 КПК України). Неприйнятним є повернення автомобіля особі без законних на то підстав і без підтвердження права власності на нього.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути прийняте рішення про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. (ст. 307 КПК України)

З урахуванням викладеного і керуючись ст.ст. 100, 167, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника потерпілого-адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту на автомобіль «Renault Kangoo», шасі НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , з останньою державною реєстрацією за громадянином ОСОБА_7 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1