Справа № 405/621/18
Провадження №1-кп/405/21/18
У Х В А Л А
м. Кропивницький 10 квітня 2018 року
Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
судом у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.
Прокурором вказано на доцільність продовження строку обраного обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з огляду на те, що ризик переховування від суду не зменшився, оскільки обвинуваченому загрожує покарання у виді тривалого тримання під вартою, останній хоча і не судимий, проте раніше притягався до кримінальної відповідальності, не працює.
Потерпіла особа підтримала позицію прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник заперечили щодо продовження строку дії запобіжного заходу. Вказали на те, що заявлені прокурором ризики не доведені.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд зазначає:
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Суд вважає доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Такого висновку суд дійшов зважаючи на те, що ОСОБА_8 обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують відсутність або зменшення ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З огляду на викладене та те, що станом на момент розгляду клопотання, судовий розгляд кримінального провадження не закінчений - не допитаний обвинувачений, суд вважає, за доцільне продовжити ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України не зможуть запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Крім того, суд вважає, що застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
На підставі викладеного, керуючись 197, 199, 331, 369, 372 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 11 год. 50 хв. 10 квітня 2018 року до 11 год. 50 хв. 09 червня 2018 року.
Копію ухвали направити до ДУ Кропивницька УВП (№14).
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя ОСОБА_9

Судді:

ОСОБА_10