Справа № 461/4505/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.03.2018 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

та обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження /внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 04.02.2017 року/ про обвинувачення

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09.07.2008 року Шевченківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі, 09.12.2015 року Галицьким районним судом м.Львова за ч.1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу, в розмірі 1700 гривень,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 04.02.2017 р., в період часу з 03:00 до 09:00 години, перебуваючи у приміщенні хостелу «Ніко-Хостел», що по вул. Б.Хмельницького, 39 у м. Львові, шляхом вільного доступу таємно викрав із шухляди столу, що знаходиться у коридорі загального користування хостелу, грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 в сумі 1800 грн., а також з вішака чоловічу куртку потерпілого ОСОБА_6 вартістю 500 грн., в якій знаходились ключі від автомобіля «Деу Ланос» вартістю 400 грн. та грошові кошти в сумі 1200 грн.; кепку сіро-бежеву, вартістю 100 грн., які належать потерпілому ОСОБА_6 .. Після цього, ОСОБА_4 , використовуючи викрадені перед цим ключі від автомобіля «Деу Ланос», таємно, шляхом вільного доступу, викрав із вказаного автомобіля належні потерпілому ОСОБА_6 два рюкзаки вартістю 300 гривень кожен, в яких знаходились одяг та засоби особистої гігієни загальною вартістю 2000 гривень, а також автомобільну магнітолу вартістю 800 гривень. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 5600 грн. та потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 1800 грн., тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у висунутому йому обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення. зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення; детально пояснив суду про обставини вчинення ним крадіжки, зокрема пояснив, що викрадав речі та матеріальні цінності з метою їх подальшого збуту, оскільки гроші йому були необхідні на особисті потреби.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація її дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їй, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК Країни, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_4 характеризується посередньо; на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері не перебуває; шкода потерпілим не відшкодована; на даний час хворіє та перебуває на стаціонарному лікуванні; на утриманні має неповнолітню дитину.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_4 , слід призначити покарання у виді арешту в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення.
Окірм того, враховуючи приписи ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком ОСОБА_4 слід приєднати невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 09.12.2015 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу, у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Витрати на проведення експертизи відсутні. Цивільний позов у справі не заявлявся. Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 /три/ місяці.

На підставі ст. 71 КК України до даного покарання приєднати засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 09.12.2015 року та призначити йому остаточне покарання у виді арешту строком на 3 /три/ місяці та штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень в доход держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1