Провадження № 1-кп/317/52/2018
Справа № 317/2246/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2018 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001309 від 10.07.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, освіта неповна середня, не одруженої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

05.05.2014 р. Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

06.11.2014 р. Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу розмірі 850,00 грн. 13.01.2016 р. Михайлівським районним судом Запорізької області несплачений штраф призначений вироком від 06.11.2014 у розмірі 850,00 грн. замінено на покарання у вигляді громадських робіт тривалістю 50 годин,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 09.07.2016 р., приблизно о 18 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_3 з дозволу власника зазначеного будинку ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме ноутбуку «ACER» ES 15,6 LED HD потерпілого, діючи повторно, шляхом вільного доступу зі спальної кімнати вказаного будинку, таємно викрала ноутбук «ACER» ES 15,6 LED HD, вартість якого згідно висновку експерта № ОИ -545/1 від 29.06.2017 р. складає 7446 грн. 63 коп., після чого покинула територію вказаного домоволодіння з викраденим майном.

У результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду у розмірі 7446 грн. 63 коп.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнала повністю, пояснила, що 09.07.2016 р. вона на ринку «Анголенко» у м. Запоріжжі познайомилась з потерпілим, який запросив її до себе додому у с. Юльївка Запорізького району Запорізької області. Цього ж дня, перебуваючи у нього вдома, скориставшись тим, що потерпілий спав, вона взяла у кімнаті з полиці біля телевізора ноутбук, який належав потерпілому, та покинула територію домоволодіння. Наступного дня продала даний ноутбук у підземному переході біля ринку «Анголенко» у м. Запоріжжі, отримала 1000,00 грн., гроші витратила на власні потреби. У вчиненому розкаюється.

Оскільки обвинувачена дала показання в яких повністю визнала свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважав, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченої та її захисника, які також не заперечували проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченої повністю доведена і її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченій, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості, розмір заподіяної шкоди, особу обвинуваченої, яка раніше судима, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченій, суд враховує щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.07.2010 р. №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

У даному випадку рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію.

Виходячи з вищевикладеного суд виключає із обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , рецидив злочину.

За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченої, думку прокурора, захисника, зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

Враховуючи, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, приймаючи при цьому до уваги те, що вона має постійне місце проживання, тісні зв`язки позитивної спрямованості, враховуючи ставлення обвинуваченої до вчиненого та його наслідків, суд дійшов висновку про необхідність звільнення її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, та попередження вчинення нею нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Цивільний позов не заявлений. Документально підтверджені процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні. Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати виною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку 2 (два) роки не скоїть нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1