АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/83/17 Справа № 207/5423/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 квітня 2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро (м. Дніпропетровськ), не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

20.07.2012 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст. 296 КК України, до 2 років позбавлення волі. Звільнився 07.06.2014 року у зв`язку з відбуттям призначеного покарання,
у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України,

учасники судового провадження :

прокурор - ОСОБА_7 ,

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

захисник - ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 квітня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним за ч. 4 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років (шести) місяців позбавлення волі, за ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено до дня набрання вироком законної сили включно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення в період з 26 травня 2015 року по 15 квітня 2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в порядку відшкодування майнової шкоди 6000 (шість) тисяч гривен, в порядку відшкодування моральної шкоди 1000 (одну) тисячу гривен, та відмовлено у відшкодуванні моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 в порядку відшкодування майнової шкоди на користь ОСОБА_10 1955 грн., на користь ОСОБА_11 600 гривень.

Вирішено питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.

ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за вчинення злочину за таких обставин: 08 листопада 2014 року приблизно о 23 годині 30 хвилин обвинувачений, знаходячись біля магазину «АТБ», розташованого по вул. Дунайській 41 у м.Дніпродзержинську, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи своєю поведінкою особливу зухвалість, застосовуючи предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, умисно завдав один удар вищезазначеним предметом по руці знайомому ОСОБА_9 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото різаного поранення правого плеча, з пошкодженням променевого нерву, яке викликало порушення функції правого променевого зап`ясного суглобу, які за висновком судової медичної експертизи відносяться до середньої ступеня тяжкості тілесних ушкоджень З місця скоєння злочинів зник.

21.03.2015 року приблизно о 15 годині ОСОБА_6 , знаходячись на ринку «Дунайській», розташованому по вул. Дунайській 41А у м. Дніпродзержинську, діючи умисно, відкрито викрав індивідуальне майно потерпілої ОСОБА_10 , а саме: велосипед «Ардо Либідь» вартістю 1500 грн., господарську сумку вартістю 25 грн., продукти харчування на суму 180 грн., 20 штук паперових пакетів з насінням вартістю 250 грн., всього на загальну суму 1955 гривень. З місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд. Відкритим викраденням майна потерпілій ОСОБА_10 заподіяно матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Повторно, 03.05.2015 року приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись на ринку «Дунайській», розташованому по вул. Дунайській у м. Дніпродзержинську, реалізуючи злочинні наміри на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих міркувань, відкрито викрав, належний ОСОБА_12 мобільний телефон «LG Optimusl -7» вартістю 2000 грн. З місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд. Викраденням відкритим майна потерпілому ОСОБА_12 заподіяно матеріальну шкоду на вищезазначену суму, яка на досудовому слідстві відшкодована поверненням викраденого.

Повторно, 24.05.2015 року приблизно о 11 годині 20 хвилин ОСОБА_13 , знаходячись на ринку «Дунайській», розташованому по вул. Дунайській 41А у м.Дніпродзержинську, підійшов до лоточку «Наша Ряба» і ігноруючи присутність потерпілої ОСОБА_11 відкрито викрав належні їй грошові кошти у сумі 600 грн. З місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд. Викраденням відкритим майна потерпілій ОСОБА_11 заподіяно матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Не погоджуючись з вказаним вироком обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені судом і викладені у вироку, доведеність винуватості у вчиненні злочину і правильність кваліфікації своїх дій, просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити. Вказує на неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, та пом`якшити йому покарання.

В ході апеляційного обвинувачений підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити у повному обсязі.

Прокурор, заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних злочинів, за вказаних у вироку обставин, а також щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оспорюються сторонами, а тому ці висновки не є предметом апеляційного розгляду.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами статей 65 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи з положень статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_6 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, характер кримінальних правопорушень, які пов`язані з відкритим заволодінням чужого майна, з умисним нанесенням тілесних ушкоджень середньої тяжкості, та правильно врахував суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення.

Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_6 , який раніше судимий.
Врахував і конкретні обставини справи, обставини, які пом`якшують покарання винного - його щире каяття, та вчинення злочинів внаслідок збігу тяжких обставин, також врахував обставину, що обтяжує покарання винного рецидив злочину.

Виходячи з викладене доводи обвинуваченого про те, що судом не прийняті до уваги пом`якшуючі покарання обставини є безпідставними.

Призначене обвинуваченому покарання може бути визнано надмірно суворим, якщо конкретні обставини справи у своєї сукупності знижують суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення і не враховані при постановленні вироку, або дані, що свідчать про суворість призначеного покарання, представлені під час апеляційного розгляду в додаткових матеріалах.

Враховуючи, що при постановленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону, та ОСОБА_6 призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та даним про його особу, з урахуванням обставин, які пом`якшують його покарання, призначене покарання є достатньо обґрунтованим та переконливим, а відповідно правильним.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню оскільки істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах справи не встановлено.

Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_6 термін перебування під вартою у строк відбуття покарання з 15 квітня 2016 року по 27 вересня 2017 року включно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 квітня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з 15 квітня 2016 року по 27 вересня 2017 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3