Справа № 159/2680/17
Провадження № 1-кп/159/247/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001557 від 01.07.2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Єлгава (Латвія), громадянки України, українки, з середньою освітою, розлученої, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше судимої, а саме: 16.03.2016 року Ковельським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 80 годин, -

у вчиненні нею кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачена ОСОБА_5 , будучи раніше судимою 16.03.2016 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 80 годин та будучи зобов`язаною відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 березня 2014 року сплачувати аліменти в користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 350 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28 січня 2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, знаючи про обов`язок сплати аліментів, в період часу з 01 січня 2016 року по 31 травня 2017 року злісно ухилялась від сплати аліментів.

Так, ОСОБА_5 у вказаний період часу грошові кошти на утримання дітей не виплачувала, не працевлаштувалась та заходів по працевлаштуванню з метою погашення заборгованості зі сплати аліментів не вживала, на попередження державного виконавця про необхідність сплачувати аліменти не реагувала, в результаті чого в період з 01 січня 2016 року по 31 травня 2017 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів на утримання двох дітей у розмірі 11900 грн.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй діянь визнала повністю та суду показала, що їй відомо про існування судового рішення, відповідно до якого її зобов`язано сплачувати аліменти на утримання дітей, проте протягом вказаного періоду аліментів не сплачувала, оскільки ніде не працює та не має коштів. У вчиненому щиро розкаюється, просила суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила факт повної несплати аліментів обвинуваченою у вказаний в обвинуваченні період.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченої, яка підтверджує їх існування. Проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, учасники судового провадження не заперечували.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 164 КК України.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчиненому особою, раніше судимою за злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 164 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, суд враховує, що ОСОБА_5 вчинила невеликої тяжкості кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 164 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченої у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Суд враховує також те, що обвинувачена не вперше притягується до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, по місцю проживання характеризуються негативно, на диспансерному обліку в психіатра не перебуває, проте перебуває з 29.11.2010 року на диспансерному обліку в лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченій, суд прийшов до висновку, що для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та попередження вчинення нею нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання, запропоноване прокурором, у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 164 КК України.

В той же час, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного за даним вироком покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Зокрема, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості; на день набрання чинності вказаного закону має двоє неповнолітніх дітей, відносно яких не позбавлена батьківських прав; подала суду письмову заяву про застосування щодо неї амністії; підстав для незастосування амністії, передбачених ст. 9 цього Закону, не встановлено; інші учасники судового провадження не заперечували проти застосування амністії щодо обвинуваченої.

Запобіжні заходи під час досудового розслідування та в ході судового розгляду щодо ОСОБА_5 не застосовувались. Підстав для застосування таких заходів до набрання вироком законної сили не вбачається, виходячи із даних про особу обвинуваченої та її належної поведінки.

Цивільних позовів по справі не заявлено.

Дані про процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, і призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного за даним вироком покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році".
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1