Справа №489/74/17 24.10.2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження №0006446 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2017р., стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Миколаєва, раніше судимої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .
- обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
обвинувачена ОСОБА_5
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачена просить звільнити її від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України.

Короткий зміст вироку.
Вироком суду ОСОБА_5 визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 1 року позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі обвинувачена визнаючи свою провину у скоєному злочині, вважає призначене судом покарання занадто суворим.
Зауважує, що має стабільний заробіток, постійне місце проживання, стає на шлях виправлення та має на меті приносити користь суспільству.
Просить суд врахувати незадовільний стан її здоров`я, а саме наявність невиліковних хвороб, при наявності яких їй буває дуже погано і потрібна медична допомога.
Зазначає, що на даний час перестала вживати наркотичні препарати та є учасником програми замісної терапії.
Вказує, що співрапрювала зі слідством, визнала свою вину, а тому вважає, що можливо призначити їй покрання із застосуванням вимог ст. 75 КК України.
Обставини встановлені судом першої інстанції.
Судом визнано доведеним, що 22.11.2016 р. близько 14.30 год., ОСОБА_5 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , маючи намір на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрала сумку з одягом та особистими речами ОСОБА_7 , які матеріальної цінності не представляють, а також грошові кошти потерпілого в сумі 2 000 грн., заподіявши йому матеріальну шкоду.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання суд врахував, що обвинуваченою вчинено злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка неодноразово судима, характеризується негативно, перебуває на обліку як наркозалежна особа, обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання, суд визнав рецидив злочину.
З метою виправлення обвинуваченої і запобігання вчиненню нею нових злочинів, суд вважав необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який залишив розгляд даного питаня на розсуд суду, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими. В цій частині вирок апеллянтом не оспорюється, а тому апеляційним судом відповідно до вимог ст. 404 КПК України не перевіряється.

Наведені апелянтом доводи про можливість звільнення її від відбування покарання заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів

Вказані вимоги закону при визначені виду та міри покарання судом дотримані, та ОСОБА_5 призначено покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та особи обвинуваченої , в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України.

Також враховані дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності за злочини пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, характеризується негативно, на обілку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з дагнозом: синдром залежності від опіоїдів та алкоголю.

Призначене покарання є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Проте, судом не в достатній мірі враховано особу обвинуваченої, яка має ряд тяжких невиліковних захворювнь, потребує постійного лікування, працює, намагається позбутись залежності від наркотичних засобів перебуває на замінній терапії, визнала вину, щиро кається в скоєному, вчинила злочин сереньої тяжкості.

Враховуючи навдене, апеляційний суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, в зв`язку з чим вважає за необхідне звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.
За такого, апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_5 підлягає задоволенню а вирок суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 408, 424,425, 532 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 липня 2017 року стосовно ОСОБА_5 - змінити.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В іншій частині зазначений вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий
Судді