ВИРОК
іменем України
26.09.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Тростянець Вінницької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000074 21.03.2017, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 04.03.2017 проходячи разом з ОСОБА_6 повз домогосподарство ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , помітили перед ворітьми приватного домогосподарства металеву водостічну трубу, яку вирішили спільно викрасти з метою подальшого продажу як металобрухт. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , 04.03.2017 близько 23 год. 00 хв., у нічний час, підійшли до приватного домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Після цього, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , діючи умисно, об`єднані спільним умислом на вчинення таємного викрадення чужого майна, попередньо узгодивши свої дії, переслідуючи корисливі мотиви, тобто прагнучи обернути чуже майно на свою користь, таємно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, на вулиці біля воріт приватного домогосподарства ОСОБА_5 витягнули із землі та викрали належну останній водостічну металеву трубу довжиною 2,63 м., діаметром 27 см., вагою 101,70 кг., ринковою вартістю 305 грн. 10 коп. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1891/17-21 від 20.04.2017 Вінницького відділення КНДІСЕ. Викрадену трубу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 разом перенесли з місця події та сховали, а в подальшому наступного дня розпорядились викраденим майном на власний розсуд, а саме продали її жителю смт. Тростянець ОСОБА_7 за гроші в сумі 305 грн., а отримані гроші розділили та розтратили на особисті потреби. Таким чином, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 заподіяли потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 305 грн. 10 коп.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

26.09.2017 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді двох років обмеження волі із звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України та застосуванням відповідних положень ст.76 КК України та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила примирення, просив угоду затвердити.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угод зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладених угод про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п.1 ч.4 та п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки їх не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 04.03.2017 вчинив за попередньою змовою групою осіб таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці його дії кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угод про примирення міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 26 вересня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 про примирення.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 26.09.2017 покарання два роки обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 297 грн. 00 коп. витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: