Дата документу 20.04.2018

Справа № 334/2632/18
Провадження № 1-кс/334/839/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши скаргу ОСОБА_3 про визнання незаконною постанови слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 00000081

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя зі скаргою на постанову слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 00000081. Вважаючи дану постанову незаконною та такою, що порушує її права, заявниця звернулася до суду.

У судовому засіданні ОСОБА_3 наполягаючи на фактах, викладених у скарги, просила суд визнати незаконною постанову слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 27.02.2018 року та визнати її потерпілою по даному кримінальному провадженню.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив та вказав, що постановою від 19.04.2018 року постанова слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 27.02.2018 року була скасована, а ОСОБА_3 визнана потерпілою по кримінальному провадженню № 00000081. Тому підстав для задоволення скарги відсутні.

Заслухавши думку скаржника, прокурора, оглянувши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.

Згідно зі ст. 8 Конституції України норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини гарантується.

При розгляді питання про можливість оскарження бездіяльності прокурора, слідчого під час досудового розслідування, суд враховує також положення міжнародно-правових норм, які є частиною національного законодавства.

При цьому, в ст. 22 і ст. 64 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються, не можуть бути скасовані або обмежені, і не є вичерпними.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання про його права та обов`язки або при висуненні проти нього будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий судовий розгляд протягом розумного строку, незалежним і безстороннім судом. Одним з основних складових у системі справедливого судочинства є доступ до суду.

Згідно зі ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен, чиї права і свободи, викладені у Конвенції, порушуються, має право на ефективний спосіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які діяли як офіційні особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Кримінальний процесуальний кодекс однаково зобов`язує і слідчого, і прокурора під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана ВР України, вимог інших актів законодавства.

Слідчий і прокурор повинні всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ст. 9 КПК).

В судовому засіданні встановлено, що предметом розгляду скарги слідчого судді є відмова слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_3 потерпілою по кримінальному провадженню № 00000081.

Однак, враховуючи те, що постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 від 19.04.2018 року постанова слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 27.02.2018 року була скасована, а ОСОБА_3 визнана потерпілою по кримінальному провадженню № 00000081, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні вимог скаржника щодо зобов`язання процесуальної особи вчинити певні дії згідно з вимогами КПК України слід відмовити.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 303-304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання незаконною постанови слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 00000081.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1