Вільногірський міський суд Дніпропетровської області
ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про розгляд скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження)

21 травня 2013 р. справа № 174/433/13-к

1-кс/174/38/2013

Слідчий суддя Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1, при секретарі Кудіній Н.І., з участю: заявника, захисника підсудного ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, заступника прокурора м. Вільногірська, Дніпропетровської області, юриста першого класу ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника підсудного ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, на постанову слідчого прокуратури м. Вільногірська, Дніпропетровської області, молодшого радника юстиції ОСОБА_5, від 03.04.2013 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 14.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Із постанови слідчого витікає, що 14.03.2013 року до прокуратури м. Вільногірська надійшла постанова Вільногірського міського суду про проведення перевірки версії підсудного ОСОБА_2 щодо застосування до нього незаконних заходів фізичного та психологічного впливу з боку працівників Вільногірського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

За вказаним фактом слідчим прокуратури м. Вільногірська внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 14.03.2013 року та розпочато досудове розслідування за ст. 365 ч. 2 КК України.

15.03.2013 року від ОСОБА_2 прийнято заяву про застосування відносно нього недозволених методів дізнання та слідства з боку працівників Вільногірського МВ ГУМВС в липні 2012 року.

В цей же день від ОСОБА_2 отримано заяву про залучення його до провадження як потерпілого, роз'яснено його права та вручено пам'ятку про права та обов'язки. Від проведення будь-яких інших слідчих дій ОСОБА_2 відмовився.

25.03.2013 року ОСОБА_2 знову відмовився від проведення слідчих дій з його участю.

Таку поведінку ОСОБА_2 слідчий розцінив як таку, що має на меті затягування досудового розслідування, небажання встановлення істини у справі та намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Допитаний як свідок ОСОБА_6 показав, що 16.07.2012 року близько 18 години 20 хвилин разом з о/у СКР ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 прийшли до будинку по вул.. Л. Комсомолу 28 в якому проживав ОСОБА_2 який підозрювався в скоєнні грабежу Безкровного. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 піднялись до квартири ОСОБА_2, а він з ОСОБА_9 залишились біля під'їзду. Через деякий час він побачив, що з балкону квартир де проживав ОСОБА_2 вистрибнув останній та намагався втекти. Оскільки ОСОБА_2 обґрунтовано підозрювався в скоєнні грабежу та намагався втекти він разом з ОСОБА_9 стали його переслідувати. Біля гаражів розташованих неподалік будинку ОСОБА_2 по вул.. Л. Комсомолу його наздогнали та затримали. Оскільки ОСОБА_2 чинив опір до нього було застосовано міри фізичного впливу в порядку передбаченому ст. 12, 13, 14 ЗУ «Про міліцію», а саме загнуто руки за спину. На ОСОБА_2 було одягнуто наручники. До ОСОБА_2 інших мір психологічного та фізичного впливу не застосовувалось. В подальшому з ОСОБА_2 не спілкувався, процесуальних дій з ним не виконував. Допитані як свідки ОСОБА_8, ОСОБА_7 дали свідчення аналогічні свідченням ОСОБА_6

В серпні 2012 року слідчим прокуратури м. Вільногірська проводилась перевірка в порядку ст. 97 КПК України за заявою матері ОСОБА_2, ОСОБА_10 В ході перевірки встановлювались факти на які вказав ОСОБА_2 в ході допиту в судовому засіданні. В ході перевірки обставини на, які вказував ОСОБА_2 свого підтвердження не знайшли в результаті чого 10.08.2012 року слідчим прокуратури м. Вільногірська винесено постанову про відмову в порушені кримінальної справи відносно ОСОБА_11 за ст. 364-365, 373, 374 КК України, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_13 за ст. 364-365, 373 КК України в зв'язку з відсутністю в їх діях складу злочину. Крім цього було встановлено, що ОСОБА_2 власноручно робив записи в протоколах роз'яснення йому прав (в тому числі права на захист) про те, що він не бажає участі захисника.

Допитаний як свідок ОСОБА_14 показав, що в літку 2012 року він разом зі своїм другом ОСОБА_15 був запрошений працівниками ППС Вільногірського MB ГУМВС для участі у слідчих діях в якості понятих. Точну дату коли відбувались вказані події сказати не може, але вони можуть відповідати даті 16.07.2012 року. їх привезли до приміщення Вільногірського MB ГУМВС де в одному з кабінетів на другому поверсі в їх присутності був оглянутий як він зрозумів затриманий чоловік на вигляд близько 30 років. В ході огляду у нього було виявлено тілесні ушкодження на коліні у вигляді саден. Точно вказати як саме пояснював наявність тілесних ушкоджень затриманий не може, оскільки пройшов значний проміжок часу. Може пояснити, що в складених працівником міліції документах всі дії були відображені правильно, якщо б щось було записано не вірно він би їх не підписав. В ході проведення огляду затриманого з його слів зрозумів, що затримано його за заволодіння мобільним телефоном якогось хлопчика, наче б то ще й і інваліда. При ньому ніхто з працівників міліції до затриманого ніяких мір психологічного чи фізичного впливу не застосовував.

Допитаний як свідок ОСОБА_15 дав свідчення аналогічні свідченням ОСОБА_14

Згідно копії протоколу огляду затримано на наявність тілесних ушкоджень від 16.07.2012 року у ОСОБА_2 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден на нижніх кінцівках. Як пояснив підозрюваний тілесні ушкодження він отримав під час купання на ставку «Полтавським. В протоколі понятими зазначено ОСОБА_14 та ОСОБА_15. стоять їх підписи, зауважень не надходило.

Допитаний як свідок ОСОБА_16 дав свідчення, що в літку 2012 року він разом зі своїм батьком ОСОБА_17 знаходились у Вільногірському MB ГУМВС у справі вбивства ОСОБА_18 До них звернулись працівники міліції з проханням бути понятими при проведенні слідчого експерименту з одним із обвинувачених у крадіжці телефону. Обвинуваченого з яким проводився експеримент до цього не знав. Всіх деталей зараз не пам'ятає, але може пояснити, що до вказаного ним обвинуваченого ніхто з працівників міліції ні фізичного ні психологічного насильства не застосовував. Обвинувачений добровільно показував та розказував як скоював злочин. В ході слідчого експерименту обвинувачений розказав як пограбував маленького хлопчика та забрав у нього мобільний телефон. Події відбувались в районі будинку по вул.. Л. Комсомолу 32.

Відповідно до матеріалів кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2, понятими при відтворенні обстановки та обставин події за фактом грабежу Безкровного були ОСОБА_16 та ОСОБА_17

Відповідного до висновку судово-медичної експертизи № 698-Е від 20.07.2012 року на тілі ОСОБА_19 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден на нижніх кінцівках, які могли виникнути внаслідок дії твердого предмета, предметів або при ударі об подібні.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що в діях працівників Вільногірського MB ГУМВС ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_13 відсутній склад злочину передбачений ст. 365 ч. 2 КК України, оскільки відсутні об'єктивна сторона вказаного злочину, перевищення влади або службових повноважень та взагалі не знайшов свого підтвердження факт застосування щодо ОСОБА_2 недозволених методів дізнання і слідства.

Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_2 могли бути утворені від дії тупих твердих предметів в тому числі і ударі об такі, що не виключає можливості отримання тілесних ушкоджень при його затриманні. Дії ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. ОСОБА_9 при затриманні ОСОБА_2 повною мірою відповідали ст. ст. 12, 13 ЗУ «Про міліцію».

Що стосується порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_2, то згідно з протоколами ознайомлення з правами і протоколам прийняття відмови від захисника ОСОБА_2 власноруч зроблені записи про відмову від захисника.

Враховуючи вищевикладене в діях ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_20, ОСОБА_11, ОСОБА_13 відсутній склад злочину передбачений ст. 364, 365, 373 КК України, оскільки ніяких дій які б свідчили про перевищення ними своїх службових повноважень або ж зловживання ними не здійснювали, діяли в рамках закону, до дачі показань ОСОБА_2 ніхто не примушував. У діях ОСОБА_21 відсутній склад злочину передбачений ст. 374 КК України оскільки захисник ОСОБА_2 був наданий за його першою вимогою.

На підставі вищевикладеного, слідчий, керуючись ст. 110, 284 ч. 1 п. 2 КПК України, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 14 березня 2013 року закрив у зв'язку з відсутністю в діянні ОСОБА_22, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_13 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 ч. 2, 364, 373, 374 КК України.

Із скарги, що надійшла до суду 30.04.2013 р., витікає, що 14 березня 2013 p., до прокуратури м. Вільногірська надійшла постанова судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області про проведення перевірки заяви підсудного ОСОБА_2, інтереси якого в ході судового розгляду справи захищає адвокат ОСОБА_3, про застосування до нього засобів фізичного та психологічного впливу з боку працівників Вільногірського MB ГУМВС України в Дніпропетровській області в ході досудового слідства по справі.

В судовому засіданні по кримінальній справі, яке відбулось 08.05.2013 p., прокурором прокуратури м. Вільногірська, який підтримував обвинувачення в суді, було оголошено та долучено до матеріалів кримінальної справи постанову слідчого прокуратури м. Вільногірська Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 03.04.2013 року про закриття кримінального провадження з мотивів того, що підзахисний ОСОБА_2 15.03.2013 р. та 25.03.2013 р. від проведення слідчих дій з його участю відмовився. Далі в постанові, що оскаржується, слідчий прокуратури м. Вільногірська, фактично дає вказівку суду, що є неприпустимим, про те, що таку поведінку ОСОБА_2 слід розцінювати як таку, що має на меті затягування досудового розслідування, небажання встановлення істини у справі та намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин.

При цьому, судове слідство по справі триває, ще жодного судового засідання з вини підсудного, не зривалось і не відкладалось, а вирок суду, в якому б було доведено вину ОСОБА_2 у злочині (в якому конкретно слідчий в постанові не зазначає), ще не винесено і жодного висновку суду з цього питання на сьогоднішній день не існує, а слідчим вже зроблено висновок, що ОСОБА_2 намагається уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Тобто є очевидним, що слідчим прокуратури перевірка заяви ОСОБА_2 проводилась не об'єктивно, упереджено, поверхнево та без з'ясування всіх обставин по справі, що мають значення по заяві ОСОБА_2

Так, свою відмову приймати участь в слідчих діях в прокуратурі м. Вільногірська, 15.03.2013 р. та 23.03.2013 p., ОСОБА_2 пояснював тим, що в прокуратуру міста його доставляли після судових засідань по справі, майже в кінці робочого дня, по якій він є обвинуваченим, при цьому, етапування до суду підзахисного зазвичай здійснюється спочатку до ІТТ в м. Дніпродзержинську, а звідти - до суду м. Вільногірська. При цьому, останній прийом їжі в нього був ще в СІЗО м. Дніпропетровська, де він утримується під вартою, а під час знаходження ані в ІТТ м. Дніпродзержинська, ані в міському суді, він їжею не забезпечується, тобто голодує, що й було підставою для відмови ОСОБА_2 від проведення з ним слідчих дій слідчим прокуратури м. Вільногірська, оскільки ОСОБА_2 мав на меті встигнути хоча б на вечерю до СІЗО м. Дніпропетровська.

При цьому, слідчий прокуратури, замість істинного мотиву відмови ОСОБА_2 від проведення слідчих дій в прокуратурі м. Вільногірська, в постанові, що оскаржується, наводить надуманий слідчим, упереджений, неправдивий мотив - небажання ОСОБА_2 встановити істину у справі.

Далі, слідчим в постанові, що оскаржується, зазначається, що до мого підзахисного ОСОБА_2, фізичне та психічне насилля з боку працівників міліції не застосовувалось. Однак, цей факт слідчим прокуратури в повному обсязі перевірено не було - не було призначено додаткову (повторну) судово-медичну експертизу, яка б мала з'ясувати механізм отриманих ОСОБА_2 ушкоджень, термін їх виникнення, та можливість нанесення цих ушкоджень працівниками міліції при обставинах, на які зазначав ОСОБА_2 в своїх поясненнях в судовому засіданні.

Крім того, не відповідають дійсним обставинам справи висновки слідчого прокуратури щодо свідків, допитаних по справі: ОСОБА_16 та ОСОБА_17, які допитувались в судовому засіданні та давали покази, щодо проведення слідчих дій за їх участю. При цьому вони наголошували на очевидні порушення з боку слідчого норм чинного КПК України, оскільки свідки, які запрошувались понятими для проведення відтворення подій на місці, знаходились на відстані від місця, де знаходився ОСОБА_2, про те, що розповідав ОСОБА_2 не чули, та що відбувалось на місці, фактично не бачили, а з пояснень свідка ОСОБА_17 слідує, що він взагалі протокол, складений слідчим при відтворенні, не читав, оскільки має поганий зір та без окулярів читати не може, та що там було в протоколі написано слідчим - не знає. Таким чином, слідчий прокуратури замість перевірки заяви ОСОБА_2 про скоєний відносно нього злочин, почав надавати оцінку показам свідків, трактуючи їх таким чином, щоб це було вигідним стороні обвинувачення у кримінальній справі відносно ОСОБА_2

Далі, в постанові, що оскаржується, слідчим прокуратури м. Вільногірська, надається оцінка діям слідчого Вільногірського МВ Сафаряна при роз'ясненні ним ОСОБА_2 його права на захист, при тому, що в постанові судді, яка направлялась до прокуратури міста, про перевірку цього факту мова взагалі не йшла.

Однак, оскільки слідчий прокуратури за власною ініціативою вирішив фактично приховати скоєний слідчим Вільногірського МВ Сафаряном злочин в частині перешкоджання ОСОБА_2 у здійсненні ним свого права на захист, то в цій частині, постанова слідчого прокуратури також є надуманою та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки ОСОБА_2 ніколи не заперечував той факт, що він власноручно здійснював записи в протоколі роз'яснення йому права на захист про відмову від захисника, але, в протоколах про мотиви відмови від захисника, ОСОБА_2 зазначав, що мотив його відмови від захисника - його, ОСОБА_2, майновий стан (т. 1, а.с. 64, 73, 130, 215). Тому і в цій частині постанова слідчого явно вказує на зацікавленість слідчого прокуратури, тобто органу, який підтримує обвинувачення відносно ОСОБА_2 в суді, не здійснити об'єктивну перевірку порушень норм чинного КПК України з боку працівників міліції, а як від початку визначив слідчий прокуратури в постанові, що оскаржується - за будь-що притягти ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за злочини, що йому інкримінуються.

За таких підстав, заявник вважає, що перевірка заяви ОСОБА_2 була здійснена слідчим прокуратури м. Вільногірська Дніпропетровської області упереджено, не об'єктивно та поверхнево. Викладені в постанові факти суперечить іншим матеріалам кримінальної справи відносно ОСОБА_2 та дійсним обставинам по справі, в зв'язку з чим, постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Оскільки постанова, що оскаржується, була отримано заявником та ОСОБА_2 лише в судовому засіданні 08.05.2013 р., а її копія ОСОБА_2 слідчим прокуратури м. Вільногірська не вручалась та до СІЗО м. Дніпропетровська не направлялась, строк на оскарження цієї постанови до суду було пропущено з поважних причин.

На підставі зазначеного вище та відповідно до вимог ст. 303, 304, 307 КПК України, заявник прохає:

1. Поновити йому пропущений з поважних причин, зазначених вище, встановлений 10-денний строк на оскарження постанови слідчого прокуратури м. Вільногірська про закриття кримінального провадження до суду.

2. Скасувати постанову слідчого прокуратури м. Вільногірська Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 03.04.2013 року про закриття кримінального провадження за заявою ОСОБА_2 з підстав, наведених вище.

В судове засідання слідчий не зявився, але був повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання.

Перевіривши надані матеріали досудового розслідування, та дослідивши докази у даних матеріалах, заслухавши думку заявника, який підтримав свою скаргу в повному обсязі, та додатково пояснив, що підзахисний в своїх заявах від 15 та від 25 березня 2013 року, фактично, від проведення слідчих дій з його участю не відмовлявся, а лише просив відкласти проведення слідчої дії на інший день в звязку з тим, що йому кожного разу не було забезпечене харчування протягом доби; заслухавши думку прокурора, який пояснив, що слідчим проведені всі необхідні слідчі дії для перевірки наявності фактів незаконних дій у відношенні ОСОБА_2 з боку працівників міліції і було прийняте правильне та законне рішення про закриття кримінального провадження, при цьому слід врахувати, що за заявою матері ОСОБА_2 раніше також проводилася перевірка тих же самих фактів і була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.08.2012 р., яка не була оскаржена та скасована, суд доходить висновку, що скарга обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає, що, згідно наданих доказів та їх вагомості у встановленні обставин події кримінального правопорушення, є достатньо підстав для висновку про те, що слідчим однобічно проведене досудове розслідування, оскільки за основу для своїх висновків слідчим було взято лише показання свідків і не був допрошений в якості потерпілого ОСОБА_2, хоча він залучений до участі у кримінальному провадженні в якості потерпілого; заяви потерпілого ОСОБА_2 від 15 та 25 березня 2013 р. про відкладення слідчої дії з його участю, слідчим безпідставно стлумачено, як відмову потерпілого від участі у слідчій дії, при цьому слідчим не прийняті до уваги вимоги міжнародного законодавства, згоду на застосування якого надала Україна, а саме Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1993 р., відповідно до якої та додаткових протоколів до неї, незаконне позбавлення людини їжі та води може бути визнаним суттєвим порушенням основоположних прав та свобод людини, зокрема права на життя та здоровя, в звязку з чим органу досудового розслідування потрібно було зясувати, чи відповідає істині посилання ОСОБА_2 на те, що йому протягом доби не надавалася їжа, після чого вирішувати питання про проведення слідчих дій з його участю; окрім того, слідчий, не зясувавши при допиті ОСОБА_2 обставин, за яких йому було спричинено тілесні ушкодження, не поставив судмедексперту конкретні питання щодо можливості виникнення тих чи інших тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_2 при зазначених ним обставинах та обставинах, про які повідомляли допрошені в якості свідків працівники міліції; стосовно розгляду слідчим питань про порушення права ОСОБА_2 на захист в кримінальній справі, що перебуває на розгляду в суді, то на думку суду, слідчий, розглядаючи це питання та роблячи свої висновки, вийшов за межі судового доручення, тому стосовно цього питання слідчий суддя також не має повноважень на прийняття рішення; стосовно клопотання заявника про поновлення строку для подання даної скарги до суду, то, враховуючи відсутність заперечень з боку прокурора, враховуючи, що заявник про прийняте слідчим рішення, тобто про постанову від 03.04.2013 р., був повідомлений лише в судовому засіданні 08.05.2013 р., суд доходить висновку, що 10-ти денний строк на оскарження постанови з моменту її винесення був пропущений заявником з поважних причин і підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.110, 303 ч.1 п.3, 304-307,309, 395, 532-535 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу захисника підсудного ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, на постанову слідчого прокуратури м. Вільногірська, Дніпропетровської області, молодшого радника юстиції ОСОБА_5, від 03.04.2013 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 14.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, - задовольнити.

Поновити заявнику 10-денний строк для подачі даної скарги до суду.

Постанову слідчого прокуратури м. Вільногірська, Дніпропетровської області, молодшого радника юстиції ОСОБА_5, від 03.04.2013 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 14.03.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, - скасувати.

Копію ухвали надіслати для виконання прокурору м. Вільногірська, Дніпропетровської області та слідчому прокуратури м. Вільногірська, Дніпропетровської області, молодшого радника юстиції ОСОБА_5

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до порядку, встановленого для виконання судових рішень.

Ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Слідчий суддя Шаповал Г.І.