Номер провадження: 11-сс/785/302/14
Номер справи місцевого суду: 522/5426/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.04.2014 року,

встановила:

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_10 та накладено арешт, в тому числі, на майно підозрюваного ОСОБА_9 , яке було виявлено та вилучено під час обшуку за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 57 патронів калібру 7,62 різного маркування, планшет «Моторолла», в якому знаходились грошові кошти в сумі 11000 гривень, 110 доларів США, полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, електронні ваги, мобільний телефон «Самсунг», ноутбук «Соні», фасовані поліменті пакети з застіжками, 12 патронів, магазин до пістолету № НОМЕР_1 , пістолет «ТТ» в розібраному стані, картонна коробка, в який знаходиться колба, хімічна колба з гумовою пробкою та скляним перехідником, керамічна лійка, пакет з фільтрами, хімічна трубка в зборі, скляні трубки, скляний сосуд в вигляду лійки, полімерна пляшка з прозорою рідиною.

В апеляційних скаргах, які за своїм змістом є ідентичними, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 та громадянка ОСОБА_8 зазначили, що не погоджуються з висновками слідчого судді, у зв`язку з неповнотою судового розгляду і невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, що виразилось в наступному:

- слідчим суддею не враховано обставину, що разом з ОСОБА_9 в одному будинку мешкають його дружина ОСОБА_8 та двоє неповнолітніх дітей ( ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ), з чого випливає, що майно і грошові кошти є сумісною власністю подружжя, а деяке майно, а саме планшет «Моторолла» - є власністю дітей;

- в порушення вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, про час та дату розгляду клопотання старшого слідчого, ні адвоката, ні підозрюваного не було повідомлено, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді в цілому.

З огляду на це, захисник ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили скасувати ухвалу слідчого судді та частково зняти арешт з майна, а саме з планшету «Моторолла» та грошових коштів у розмірі 11000 грн. та 110 доларів США, що належать ОСОБА_8 та призначені на утримання неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, прокурора, який заперечував проти них, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 статті 167 КПК України, а, у відповідності до п.п. 3 та 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом та/або одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частина 3 цієї ж статті встановлює, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Окрім того, санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає, як додаткове покарання конфіскацію майна.

Виходячи з цього, колегія суддів не погоджується з доводами захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що слідчим суддею не враховано, що грошові кошти є сумісною власністю подружжя, які подарувала їм мати ОСОБА_8 , а планшет «Моторолла», є власністю дітей, оскільки арешт може накладатися на майно, що перебуває у володінні будь-яких осіб, незалежно від їх процесуального статусу та ступеня споріднення.

Окрім того, колегія суддів вважає, що вилучені кошти та планшет «Моторолла», можуть мати відношення до протиправної діяльності ОСОБА_9 , пов`язаної з незаконним збутом психотропних речовин, тому твердження ОСОБА_8 про те, що кошти були сховані від дітей саме в планшет «Моторолла», колегія суддів вважає голослівними.

Колегія суддів також не приймає до уваги твердження захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого допустив порушення ч. 1 ст. 172 КПК України, а саме не повідомив про час та дату ні адвоката, ні підозрюваного оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, підстави, що вказують на те, що такі речі та документи є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотиків та те, що такі предмети та документи можуть містити відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, встановлюваних під час кримінального провадження та дійшов правильного висновку про те, що потрібно накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_9 , тому, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2014 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_10 про накладення арешту на грошові кошти та майно - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4