Справа № 149/4/18
Провадження №1-кп/149/50/18
Номер рядка звіту 34
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
01.02.2018 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

представника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження № 0000539 від 24.07.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, освіта середня-спеціальна, уродженця с. Сулківка Хмільницького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ групи, раніше не судимого, не депутата,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 24.07.2016 приблизно о 05:30 год., керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 та здійснюючи виїзд із території підприємства Хмільницького районного споживчого товариства «Ринок» (Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Пушкіна, 72) на вул. Пушкіна в м. Хмільник в напрямку центру міста в порушення вимог п. п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, перед проїзною частиною дороги особисто не переконався в безпечності руху керованого ним транспортного засобу, не скористався допомогою сторонніх осіб з метою безпечного виїзду автомобілем на проїзну частину дороги в місці великої концентрації транспортних засобів, виїхав на дорогу, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21121», внаслідок чого водій даного автомобіля ОСОБА_5 та пасажир ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 281а від 13.05.2017 року в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля марки «Volkswagen Transporter» ОСОБА_7 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України та в ситуації, яка склалась, в діях останнього вбачається невідповідність його дій вимогам п.п. 10.1,10.2 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої кульшової ямки, вивиху лівого стегна, перелому ребер справа, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 211 від 20.01.2017 належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Окрім того, ОСОБА_5 отримані тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, який належить до легких тілесних ушкоджень, як такий, що спричинив короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді саден на грудній клітці, які належать до легких тілесних ушкоджень. Потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у вигляді пошкодження лівої власної зв`язки наколінника, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 212 від 20.01.2017 року належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Окрім того, ОСОБА_4 отримані тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку та рани в ділянці лівого колінного суглобу, які належать до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесне ушкодження у вигляді садна на голові, яке належить до легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, в скоєному розкаюється та висловлює жаль з приводу вчиненого, просить суд не застосовувати відносно нього сувору міру покарання та застосувати відносно нього Закон про амністію.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що претензій до обвинуваченого ні морального, ні матеріального характеру не має , просить суворо не карати та не заперечує щодо застосування Закону України «Про амністію».

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив, що претензій до обвинуваченого ні морального, ні матеріального характеру не має , просить суворо не карати та не заперечує щодо застосування Закону України «Про амністію».

Крім повного визнання вини обвинуваченим, під час досудового слідства та судового розгляду, його вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового слідства, які за заявою обвинуваченого, крім показів його самого, матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів щодо судових витрат, речових доказів, в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення, та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо даних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано вірно за ч. 1ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який є інвалідом ІІІ групи, його вік, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та лікаря нарколога не перебуває, його позитивну характеристику за місцем проживання, відношення до подій що відбулися та їх наслідків, думки потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не наполягають на суворій мірі покарання та не заперечують щодо застосування відносно обвинуваченого вимог ЗУ «Про амністію у 2016 році».

Обставини, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Відповідно до ст. 323 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

Враховуючи викладене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, висновок старшого інспектора Хмільницького м/р відділу з питань пробації ЦЗМУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_9 про можливість застосування до ОСОБА_7 міри покарання, не пов`язаної з позбавленням або обмеженням волі, обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає за необхідне визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки крім професії водія в обвинуваченого немає іншої спеціальнотсі.

Витрати по проведенню експертизи стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Підстав для забезпечення кримінального провадження, в тому числі для обрання запобіжного заходу, немає.

Речові докази підлягають зняттю з арешту та поверненню їх власникам.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 85, 86 КК України, Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374-376, 394 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік без позбавлення права керувати транспортними засобами. Звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік без позбавлення права керувати транспортними засобами відповідно до пункту "г" ст. 1 "Закону України "Про амністію у 2016 році".

Витрати по проведенню експертизи № 562 а від 29.08.2016 року в сумі 1407, 36 грн., експертизи № 563 а від 30.08.2016 року в сумі 1407,36 грн., експертизи № 281а від 13.05.2017 року в сумі 790, 96 грн., експертизи № 521а від 07.08.2017 року в сумі 790,60грн., що загалом становить 4396,64 грн. стягнути із ОСОБА_7 в дохід держави.

Скасувати арешт накладений відповідно до ухвали Хмільницького міськрайонного суду від 16.09.2017 року на автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 .

Скасувати арешт накладений відповідно до ухвали Хмільницького міськрайонного суду від 16.09.2017 року на автомобіль «ВАЗ 21121», д.н.з. НОМЕР_3 .

Речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_2 який зберігається на території Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути власнику ОСОБА_7 ;

автомобіль «ВАЗ 21121», д.н.з. НОМЕР_3 , який зберігається на території Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути власнику ОСОБА_10 ..

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору
Суддя ОСОБА_1 .