Справа № 206/3631/16-к
Провадження № 1-кп/206/27/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" листопада 2017 р. Судова колегія Самарського районного суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000545 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Красногорівка Мар`їнського району Донецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, пенсіонера, одруженого, маючого середню освіту, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_9 ,

потерпілий - ОСОБА_10 ,

представник потерпілого - ОСОБА_11 ,

захисник-адвокат - ОСОБА_12 ,

обвинувачений - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_8 30.04.2016 року приблизно о 21:30 год. знаходився у маршрутному таксі № 7, яке рухалось з залізничного вокзалу м. Дніпропетровська у напрямку ж/м Ігрень м. Дніпро (Дніпропетровська), де у вказаному маршрутному таксі розпивав спиртні напої з малознайомим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спільного розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 розбив об поручень в салоні маршрутного таксі скляну пляшку горілки, а фрагмент скла, а саме її горловину утримував при собі в кулаці правої руки.

Приблизно о 21:45 год. того ж дня обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_10 вийшли з вказаного маршрутного таксі № 7 біля будинку № 10 по вул. Красногірська в м. Дніпро (Дніпропетровська), де продовжували сваритися. Після чого пройшли разом в район будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у вказаному місці у вказаний час, діючи на ґрунті неприязних відносин, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині - потерпілому ОСОБА_10 , та реалізуючи його, швидким кроком підійшов впритул спереду до останнього , продовжуючи утримувати раніше розбитий фрагмент пляшки її горловину в кулаці правої руки, та завдав йому два удари вказаною горловиною навідліг знизу вверх в область шиї та обличчя.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_8 , згідно висновку експерта № 1928е від 18.05.2016 року, потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді трьох різано-рваних ран з ушкодженням м`яких тканин в підключичній області праворуч, у лівій виличній області та в підщелепній області з частковим переходом на підборіддя ліворуч. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: різано-рваних ран, спричинені від механічної дії твердого предмету (предметів) з обмеженою ріжучою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в область обличчя, шиї та тулуба, яким могли бути і уламки скла або інші предмети з аналогічними властивостями. За своїм характером виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: різано-рваних ран (як кожне окремо) відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). Після цього ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а ОСОБА_10 був госпіталізований до лікувальної установи та йому було надано медичну допомогу.

Таким чином ОСОБА_8 намагався умисно протиправно заподіяти смерть ОСОБА_10 , однак не зміг довести свій злочинний намір до кінця з незалежних від нього причин, оскільки ОСОБА_10 після отриманих тілесних ушкоджень був своєчасно доставлений та госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова», де йому було вчасно надано медичну допомогу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину не визнав та пояснив, що того вечора 30 квітня 2016 року він повертався додому, на зупинці громадського транспорту біля центрального залізничного вокзалу приблизно о 21:00 год. до нього підійшов раніше незнайомий потерпілий , після знайомства він запропонував потерпілому випити. Вживши горілки приблизно по 70 грамів, вони обоє сіли до маршрутного таксі № 7, де почали розмовляти, в ході бесіди потерпілий розповів, що, як боєць АТО , перебував деякий час у полоні незаконних збройних формувань на тимчасово окупованій території Донецької області , і йому сподобалось перебувати там. Він, як уродженець окупованої частини території Донецької області, обурився такими висловлюваннями потерпілого та обізвав його « сепаратистом» , через що в них і виник конфлікт. На той час вони вже під`їжджали до зупинки громадського транспорту «Ксенівка». Він (обвинувачений) вирішив вийти на цій зупинці , щоб навідатись до сестри. Коли він виходив, його штовхнули , і в нього випала пляшка та розбилась, на зупинці він вийшов, а за ним вийшов і потерпілий. Переходячи через дорогу у бік залізниці , на узбіччі проїжджої частини потерпілий його наздогнав та почав штовхати, вдарив по вухах, а він горловиною від розбитої пляшки, яку тримав у руці, махнув пару разів, після розвернувся та пішов звідти. Наміру вбивати потерпілого у нього не було. Після цього через деякий час до нього підійшли співробітники поліції, наказали викинути розбиту пляшку та наділи кайданки. У нього після цих подій залишились тілесні ушкодження (синці на руках, коліні), які було зафіксовано 02 травня 2016 року під час судово- медичного освідування.

В процесі слухання справи обвинувачений також вказував, що він зайшов за гараж, знаходячись ближче до залізниці , де потерпілий викинув пакети зі своїх рук, та вдарив його ногою, а потім по плечах. Як він наносив потерпілому удари не пам`ятає.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, винуватість останнього повністю підтверджується безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, належність і допустимість яких ніким не ос порена та не спростована.

Так допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 суду показав, що 30 квітня 2016 року він на зупинці біля центрального залізничного вокзалу познайомився з обвинуваченим, з яким для знайомства випили біля 100 грамів горілки, після чого обоє сіли в маршрутне таксі, де на під`їзді до с. Рибальське між ними стався словесний конфлікт, через те, що він , потерпілий, перебував у полоні в зоні АТО, а потерпілий його образив , обізвавши сепаратистом. Водій маршрутного таксі робив їм зауваження, після чого обвинувачений розбив об поручень пляшку, а на зупинці громадського транспорту «Ксенівка» він вийшов, оскільки мешкає неподалік цієї зупинки, а потерпілий вийшов за ним та, переходячи через дорогу у бік залізниці, біля приміщення шиномонтажу , він побачив, що обвинувачений слідує за ним . Він почав відходити від Пшеничного спиною вперед , так як в руках в той час ніс сумки та рюкзак, і в цей час обвинувачений наніс йому два удари горловиною від розбитої пляшки знизу до гори . При цьому перший удар прийшовся у горло, а другий був дотичним , від чого він ( потерпілий) одразу викинув сумки та , тримаючись за горло, вибіг на проїжджу частину дороги за допомогою. Обвинувачений сказав, що тепер розходимося мирно та , тримаючи горловину у руці , пішов звідти.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав суду, що він є працівником Самарського ВП, ввечері 30.04.2016 року на святкування релігійного свята Пасхи він ніс службу по охороні громадського порядку по вулиці Рощинській у м. Дніпро Десь о 21 годині до їх наряду під`їхали сторонні люди та попрохали відреагувати на безлад, що відбувається в громадському місці, та повідомили, що на зупинці громадського транспорту «Ксенівка» ходить чоловік із розбитою пляшкою, вони одразу відреагували та виїхали на вказане місце та побачили там потерпілого , у якого з шиї текла кров. Вони намагались допомогти потерпілому , оскільки він майже втрачав свідомість, викликали бригаду « швидкої» медичної допомоги, у той час підійшов незнайомий чоловік та сказав , що обвинувачений пішов у бік вулиці Гвая, тому він вирішив взяти даного громадянина з собою, щоб якось ідентифікувати нападника. Пройшовши цією вулицею ближче до вул. Рощинської, вони побачили чоловіка , який був у нетверезому стані , в руках якого був предмет схожий на фрагмент пляшки, на якому була кров. Вони попросили обвинуваченого зупинитись та викинути цей фрагмент, чоловік вів себе агресивно через сильне алкогольне сп`яніння, погрожував, що всіх поріже, потім він викинув цю горловину , і до нього було застосовано спецзасоби та проведено особистий огляд. Обвинувачений пояснював, що вони разом з потерпілим випили, посварилися, а потім говорив, що він чоловік і повинен захистити себе та своїх близьких.

Свідок ОСОБА_14 показав суду, що 30.04.2016 року він домовився зустрітись із потерпілим ОСОБА_10 на зупинці громадського транспорту «Ксенівка», коли він прямував на зупинку по вул. Гвая, десь о 21 год. побачив на відстані декількох метрів, як троє поліцейських наздоганяли, а потім затримали чоловіка, запропонували йому (свідку) стати понятим, обвинувачений викинув якийсь предмет у сторону, потім з*ясувалось , що це був розбитий фрагмент пляшки. Даний чоловік був неадекватний, фізичну силу до нього ніхто не застосовував. Потім приблизно через 10 хвилин він прийшов на зупинку «Ксенівка», де побачив потерпілого на дорозі, потім приїхала бригада «швидкої» медичної допомоги,пізніше підійшов батько ОСОБА_15 . Потім він звернув увагу, що біля кіоску лежать речі потерпілого - велика дорожня сумка та пакет. На прохання батька потерпілого він забрав речі потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала суду, що вона працює фельдшером у МЧС, того вечора вона приїхала на виклик на зупинку громадського транспорту «Ксенівка», у той час потерпілому вже надавалась меддопомога іншою бригадою меддопомоги , рядом знаходились працівники поліції, у потерпілого не припинялась кровотеча, тому вони швидко завантажили його в свій автомобіль та доправили у лікарню ім. Мечнікова. При цьому потерпілому вводили кровозупиняючі препарати, він був у шоковому стані, нецензурно лаявся та намагався битись. Якщо потерпілому не була б вчасно надана медична допомога, то за 30-35 хвилин міг би настати летальний результат.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав суду, що він працює водієм на маршрутному таксі № 7 по маршруту «ж/м Ігрень-залізничний вокзал». Того вечора він вирушив з вокзалу о 21:15 год., хлопець (потерпілий) з обвинуваченим сиділи на парному сидінні та розпивали спиртні напої, в районі переїзду біля зупинки громадського транспорту «Ксенівка», пасажири почали скаржитись , що в салоні бійка, тому він на зупинці спочатку висадив старого чоловіка, в руках якого була розбита пляшка, а потім і молодого, у якого були сумки, після чого автобус поїхав далі за маршрутом. При конфлікті старий чоловік пересів від молодого на інше сидіння. В подальшому на зупинці він знайшов у салоні скло від пляшки, проте сам не чув коли пляшку було розбито.

Свідок ОСОБА_18 показав суду, що того вечора він йшов на зупинку громадського транспорту «Ксенівку» в магазин, проходячи залізничну колію зі сторони вул. Гвая, побачив чоловіка похилого віку , який щось тримав у руках. Потім він побачив потерпілого на проїжджій частині, який тримався за горло, на його футболці була кров, у нього в руці був телефон. Після цього він зі співробітниками поліції наздогнав чоловіка похилого віку та побачив, що в його руках була горловина від пляшки, на якій була кров. Обвинувачений впав, йому ззаду зв`язали руки ременем, потім приїхали інші поліцейські та наділи йому кайданки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав суду, що він працює таксистом, ввечері 30.04.2016 року він знаходився на зупинці громадського транспорту на протилежному боці, де побачив , що молодий чоловік підійшов до особи старшого віку, вони про щось розмовляли та конфліктували, після чого старий намагався піти від молодого , в руках у старого була « розочка» ( горловина від пляшки) , після чого старий пішов через дорогу, а молодий направився за ним через ларьки. В цей час до нього (свідка) підійшов клієнт та він поїхав з місця своєї дислокації виконувати замовлення. Повернувшись на своє місце хвилин через 10 , побачив, що потерпілий лежить на дорозі з пораненням, на місці злочину знаходились співробітники поліції та медпрацівники

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_20 суду показала, що у потерпілого ОСОБА_10 за даними медичної документації та при огляді було виявлено тілесні ушкодження у вигляді трьох різано-рваних ран, ушкодження м`яких тканин, в підключичній області праворуч у лівій виличній області та щелепній області з частковим переходом на підборіддя ліворуч, значні кровоносні судини не були пошкоджені. Тілесні ушкодження потерпілого відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). Такий висновок було зроблено з огляду на те, що життєвоважливі органи ( артерії, вени) розташовані по бічній поверхні шиї, які не були пошкоджені..

Крім вищезазначених показів свідків та потерпілого, винуватість ОСОБА_8 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується і іншими дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

-протоколом огляду місця події від 30.04.2016 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто ділянку території розміром 20х25 метрів, розташовану на відстані близько 30 метрів від магазину «Макс» за адресою м. Дніпро, вул. Красногірська, 10, де виявлені декілька плям речовини бурого кольору різного розміру та форми,поряд з яким виявлено зім`ятий рушник, на якому в багатьох місцях маються плями речовини бурого кольору різного розміру та форми, та чоловіча кофта з капюшоном сірого кольору, яка майже повністю просякнута речовиною бурого кольору. (т. 1 а.п. 9-11);

- протоколом огляду місця події від 30.04.2016 року з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто ділянку території розміром 4х5 метрів, розташовану біля буд. № 107 та буд. № 109 по вул. Гвая у м. Дніпро, де було виявлено та вилучено горловину від скляної пляшки з плямою речовини бурого кольору на поверхні, поряд з якою взнаходився обвинувачений ОСОБА_8 (т. 1 а.п. 12-13);

- протоколом огляду місця події від 01.05.2016 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто куртку та спортивні брюки, добровільно видані обвинуваченим ОСОБА_8 , на яких виявлені дрібні плями речовини бурого кольору неправильної форми з нечіткими краями (т. 1 а.п. 16-17);

-протоколом огляду місця події від 01.05.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_21 добровільно видав шорти, що були одягнуті на його сині потерпілому ОСОБА_10 30.04.2016 року під час нанесення йому поранення, на яких виявлені сліди речовини бурого кольору (т. 1 а.п. 43-44);

-протоколом пред`влення осіб для впізнання за фотознімками від 01.05.2016 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 серед представлених фотознімків осіб впізнав ОСОБА_8 , як особу, що спричинила йому тілесні ушкодження (т. 1 а.п. 45-47);

-висновком експерта № 936 від 26.05.2016 року, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_10 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т. 1 а.п. 86-87);

-висновком експерта № 195к від 12.05.2016 року, відповідно до якого кров ОСОБА_8 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосероголічною системою АВ0 (т. 1 а.п. 93);

-висновком експерта № 552 від 08.06.2016 року, відповідно до якого на фрагменті пляшки , наданої на дослідження , встановлена наявність крові та вилучений білок людини. Кров в слідах на фрагменті пляшки могла походити від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВ0, можливо і від потерпілого ОСОБА_10 , беручи до уваги його групову характеристику крові (т. 1 а.п. 78-81);

- висновком експерта № 937 від 01.06.2016 року, відповідно до якого на представлених на дослідження змивах з рук ОСОБА_8 , в об`єктах №№ 1,2встановлена наявність крові людини, яка могла походити від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Враховуючи групову приналежність крові ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і результати серологічного дослідження слідів крові на двох марлевих тампонах (об`єкти №№ 1, 2), ці сліди можливо належать ОСОБА_10 , груповій характеристиці крові якого властивий антиген Н. Ці сліди не можуть належати ОСОБА_8 , груповій характеристиці крові якого властиві антигени В і Н. Ці сліди не можуть належати особі (особам) з групами кррові А з ізогемаглютиніном анти-В і АВ (т. 1 а.п. 98-100);

-висновком експерта № 938 від 01.06.2016 року, відповідно до якого враховуючи групову приналежність крові ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і результати серологічного дослідження слідів крові на рушнику (об`єкти №№ 2-6), кофті (об`єкти №№ 7-12), ці сліди могли походити від потерпілого ОСОБА_10 і не можуть походити від обвинуваченого ОСОБА_8 , груповій характеристиці крові якого властиві антигени В і Н. Також ці сліди не можуть належати особі (особам) з групами крові А з ізогемаглютиніном анти-В і АВ (т. 1 а.п. 105-108);

-висновком експерта № 939 від 01.06.2016 року, відповідно до якого на представлених на дослідження штанах (об`єкти №№ 1-13), на куртці (об`єкти №№ 14-23) встановлена наявність крові людини, при серологічному дослідженні яких виявлений ангтиен Н. При серологічному дослідженні в слідах крові на штанах, в об`єктах №№ 2, 4, на куртці в об`єктах №№ 14, 16, виявлені антигени В, Н. Враховуючи групову приналежність крові ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і результати серологічного дослідження слідів крові на цих об`єктах, вони можуть походити від потерпілого ОСОБА_10 , груповій характеристиці крові якого властивий антиген Н, та не можуть належати обвинуваченому ОСОБА_8 , груповій характеристиці крові якого властиві антигени В і Н. Враховуючи групову приналежність крові ОСОБА_10 , ОСОБА_8 і результати серологічного дослідження слідів крові на штанах, в об`єктах №№ 2, 4, на куртці, в об`єктах №№ 14, 16, ці сліди можливо належать особі (особам) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А і супутнім антигеном Н, можливо ОСОБА_8 . Крім того, в цих слідах можливе змішування крові осіб з групами крові В з ізогемаглютиніном анти-А і супутнім антигеном Н і 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, тобто можливе змішування крові ОСОБА_10 і ОСОБА_8 . Вищевказані сліди крові (об`єкти №№ 1-23) не можуть належати особі (особам) з групами крові А з ізогеманглютиніном анти-В і АВ (т. 1 а.п. 113-116);

-висновком експерта № 940 від 01.06.2016 року, відповідно до якого на представлених на дослідження шортах в об`єктах №№ 1-5, встановлена наявність крові людини, які належать особі (особам) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що не виключає їх походження від потерпілого ОСОБА_10 , груповій характеристиці крові якого властивий антиген Н (т. 1 а.п. 121-123);

-висновком експерта № 1928е від 18.05.2016 року, відповідно до якого за даними медичної документації та при огляді потерпілого ОСОБА_10 у останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: трьох різано-рваних ран з ушкодженням м`яких тканин в підключній області праворуч, у лівій виличній області та в підщелепній області з частковим переходом на підборіддя ліворуч. Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: різано-рваних ран, спричинені від механічної дії твердого предмету (предметів) з обмеженою ріжучою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в область обличчя, шию та тулуба, яким могли бути і уламки скла або інші предмети з аналогічними властивостями. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: різано-рваних ран (як кожне окремо) відноситься до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). На підставі пункту 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступінь ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані не задовго до надходження на стаціонарне лікування в ОКЛМ, тобто і в термін , на який вказує обстежений та слідчий у постанові. Виявлені у потерпілого тілесні ушкодження у вигляді: різано-рваних ран, спричинені від механіної дії твердого предмету (предметів) з обмеженою ріжучою контактуючою поверхнею, що діяв (діяли) в область обличчя, шию та тулуба, яким могли бути і уламки скла або інші предмети з аналогічними властивостями. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних eirjl;tym, можливо вказати, що вони є не характерними для спричинення при падінні з висоти власного зросту та ударом об тупу тверду поверхню. Локалізація та характер виявлених у нього тілесних ушкоджень, не суперечать механізму їх спричинення, на який вказує ОСОБА_10 в ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударах уламками скла (фрагментом пляшки) (т. 1 а.п. 140-143);

- протколом проведення слідчих експериментів з фототаблицями до них за участю потерпілого ОСОБА_10 , відповідно до якого останній показав, що 30.04.2016 року приблизно о21:46 год. раніше невідомий ОСОБА_22 , спричинив йому фрагментом скляної пляшки горілки (горловиною), тілесні ушкодження у вигляді трьох порізів, та вказав місця на його тілі ( на правому плечі, підборідді та під лівим оком) , куди були нанесені удари (т. 1 а.п. 144-146, 155-158);

-висновком судово-психіатричного експерта № 102 від 24.05.2016 року, відповідно до якого, ОСОБА_8 в період часу, віднесеного до інкримінованого йому діяння, хронічним психічним захворюванням, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності чи іншим хворобливим станом психіки не страждав. За своїм психічним станом у час інкримінуємого йому діяння він міг віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. Випробовуваний на даний час яким-небудь психічним захворюванням не страждає. За своїм психічним станом на даний час може віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного харктера не потербує (т. 1 а.п. 152-154);

-висновком експерта № 2430е від 22.06.2016 року, відповідно до якого за даними медичної документації та при огляді у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодженян у вигляді: трьох різано-рваних ран з ушкодженням м`яких тканин в підключній області праворуч, у лівій виличній області та в підщелепній області з частковим переходом на підборіддя ліворуч. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виялвених у нього тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони спричинені від не менш як 2-х механічних дій твердого предмету (предметів), з обмеженою ріжучою контактуючою поверхнею. Виявлені у нього тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливі для життя явища в момент заподіяння. На підставі п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 (т. 1 а.п. 177-178);

-висновком експерта № 112 від 08.06.2017 року, відповідно до якого згідно даних медичної документації та результатів первинної судово-медичної експертизи, у потерпілого ОСОБА_10 мали місце наступні тілесні ушкодження: три різано-рвані рани з ушкодженням м`яких тканин в правій підключній області; в підщелепній області з частковим переходом на підборіддя ліворуч, а також в лівій виличній ділянці. В результаті загоєння ран сформувалися рубці, розмірами відповідно: 3,5х0,3 см в підключній області; 1,5х0,3 см в лівій виличній ділянці; 14х0,4 см в підщелепній області з розповсюдженням на підборіддя.

Будь-яких інших тілесних ушкоджень, в тому числі великих та периферійних судин в області локалізації ран, за весь час знаходження на стаціонарному лікуванні, згідно щоденникових спостережень, а також протоколу проведення первинної хірургічної обробки ран, у потерпілого не відмічено.

Також відсутні будь-які ушкодження в інших ділянках тіла, в тому числі і в області передпліччя.

Згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 та узгоджених з Верховним Судом України, Генеральною прокуратурою України, Службою безпеки України та Міністерством внутрішніх справ України, виявлені у потерпілого пошкодження у вигляді різано-рваних ран, як кожне окремо, так і у сукупності, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, як такі, що викликали короткочасний розлад здоровя, тривалістю понад 6-ти діб, але не більше як три тижні (21 день), який необхідний для повного загоєння ран.

Згідно п. 2.1.3. вмщезазначених правил, виявлені у потерпілого тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як, не спричинили загрозливих для життя явищ в момент їх заподіяння.

Згідно даних медичної карти стаціонарного хворого № 3039, як було відмічено вие, будь-яких інших тілесних ушкоджень, в тому числі великих кровоносних судин шиї, підключної артерії чи вен, що їх супроводжують, ушкоджень інших периферичних судин обличчя, шиї, за весь час знаходження на стаціонарному лікуванні не виявлено.

Характер пошкоджень (рвано-різані рани, їх розміри) свідчить про те, що вони спричинені в результаті дії предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яка на окремих ділянках мала ріжучі властивості, яким могла бути нерівна поверхня осколків розбитого скла, або інший предмет (предмети), який мав аналогічні властивості контактуючої поверхні.

Суд розцінює поведінку обвинуваченого під час судового розгляду при повному невизнанні вини, як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для нього судово-слідчій ситуації.

Оцінюючи в сукупності зібрані та безпосередньо досліджені під час судового розгляду докази, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та доведена в повному обсязі.

Судова колегія вважає, що показання ОСОБА_10 загалом збігаються з результатами його судово-медичного обстеження, а той факт, що обвинувачений чітко не пам`ятає нанесених ударів потерпілому, пояснюється тим, що він в момент скоєння злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що він сам наголошує у своїх показах.
Аналізуючи вищеприведені докази у сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд переконаний, що ОСОБА_8 при даних обставинах в стані необхідної оборони не знаходився, оскільки наявність неправомірних дій з боку потерпілого не підтверджується жодним доказом . Крім того суд критично ставиться до показів обвинуваченого під час слідчого експерименту за його участі від 14.06.2016 року, відповідно до якого він вказав на те, що 30.04.2016 року у нього з потерпілим виник конфлікт у маршрутці, де він випадково розбив пляшку, а коли вони вийшли на зупинці громадського транспорту «Ксенівка» потерпілий першим наніс йому тілесні ушкодження . Як вбачається з даного протоколу, обвинувачений змістовно вказує на механізм спричинення йому тілесних ушкоджень,при цьому , не пам*ятаючи яким чином він спричиняв тілесні ушкодження потерпілому (т. 1 а.п 166-167). Згідно висновку судово- медичного експерта № 2429е від 22.06.2016 року, локалізація, характер та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень частково не суперечить механізму їх спричинення , на який вказує ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударах кулаками в область правого та лівого плеча. В ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 вказує на нанесення удару кулаком в область обличчя ліворуч та ногою в область лівої нижньої кінцівки, нижче колінного суглобу, однак при огляді 05.05.2016 року у вищевказаних областях тілесних ушкоджень не виявлено. При огляді 05.05.2016 року у нього також були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця на задній поверхні правого стегна в середній третині, двох саден на передній поверхні правого передпліччя у верхній третині, на передньо-зовнішній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу, двох різаних ран на долонній поверхні проксимальної фаланги 2-го пальця правої кисті та по внутрішній поверхні основної фаланги 2-го пальця механізм спричинення яких ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту не вказує (т. 1 а.п.172-173), тілесні ушкодження які були виявлені у ОСОБА_8 , як кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, на підставі п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 (т. 1 а.п. 68-70).

Таким чином як в ході досудового слідства , та к і в судовому засіданні не було встановлено протиправної поведінки потерпілого відносно обвинуваченого.
Судова колегія приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_8 діяв з прямим умисом на умисне протипрпвне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_10 .
Виходячи з роз*яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров*я особи», де законодавець зауважив, що судам слід мати на увазі, що замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання). Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Виходячи з того, що обвинувачений як знаряддя злочину обрав саме загострену горловину від скляної пляшки, що об`єктивно може заподіяти смерть, яке приготував ще при перебуванні у маршрутному таксі, при виході з якого маючи реальну можливість позбутися знаряддя вчинення злочину,та уникнути конфлікту, цього не зробив, як причину конфлікту використав нікчемний привід сварки, удари , які ним були нанесені потерпілому , були направлені безпосередньо у бік життєво важливої ділянки тіла - шию, де проходять кровоносні судини, та хоча виявлені у потерпілого тілесні ушкодження за висновком експерту не є небезпечними для життя, так як останні не спричинили загрозливі для життя явища в момент заподіяння, проте могли мати місце, через характер та рішучість його дій, та не стались через своєчасно надану медичну домогу. Обвинувачений після скоєння злочину покинув місце вчиненя злочину, допомогу потерпілому не надавав, оскільки вважав свій злочинний намір доведеним до кінця, що свідчить про наявність умислу у ОСОБА_8 саме на вбивство ОСОБА_10 . Попри те, що хоча після нанесення ударів потерпілому обвинувачений припинив свої злочинні діяння та покинув місце злочину, не може беззаперечно свідчити про його відмову від замаху на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_23 , оскільки він вчинив усі дії, які вважав за необхідне виконати для вбивства потерпілого, але смерть його не настала з наведених вище причин , що свідчить про те, що воно не було доведено до кінця з причин, які не залежали від волі обвинуваченого.
Крім того, суд не приймає покази обвинуваченого ОСОБА_8 в частині того, що він вийшов із маршрутного таксі не на своїй зупинці, а раніше, разом з потерпілим , так як хотів навідатись до сестри, оскільки вони нічим об`єктивно не підтверджені, та спрямовані лише на пом*якшення ступеню його відповідальності. Крім того при дачі своїх показів суду обвинувачений вказав на те, що він того вечора повертався з роботи саме додому, а не з наміром навідадись до родичів.
Таким чином, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про те, що діяння кримінального правопорушення мало місце, обвинувачений ОСОБА_8 винен у його вчиненні, а його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
При вирішенні питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , керуючись вимогами ст.ст. 65-67 КК України та з урахуванням роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії особливо тяжких, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який за місцем мешкання характеризується позитивно (т. 1 а.п. 198), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 1 а.п. 196, 197), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має стійкі соціальні зв*язки, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , судом не встановлені.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи підвищену суспільну небезпечність скоєного злочину проти життя та здоров`я особи, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі з його реальним відбуттям, оскільки обгрунтованих підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 і попередження вчинення нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_10 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення (з урахуванням уточнень, оскільки обвинуваченим було добровільно відшкодвано матеріальні збитки) лише моральної шкоди в розмірі 200000 грн.
На підставі ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
За змістом п.п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року(зі змінами й доповненнями) - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З урахуванням характеру і тривалості страждань, стану здоров`я потерпілого, тяжкості заподіяної травми, наслідків тілесних ушкоджень, достовірності вимушених змін в життєвих стосунках потерпілого, а також з урахуванням майнового стану обвинуваченого, керуючись принципами розумності, зваженості і справедливості суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду у розмірі 10000 грн.
Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, оскільки клопотань від учасників судового провадження про це не надходило.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів
ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України , і призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили.
Після набрання законної сили даним вироком зобов`язати Самарський ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області затримати ОСОБА_8 , помістивши його в Дніпропетровську установу виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровський області (№4) для подальшого етапування до місць відбування покарання.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 у рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 (десять тисяч) гривень.
В іншій частині позову потерпілого ОСОБА_10 відмовити.
Речові докази, що передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Самарського ВП ДВП (квитанція № 000475), а саме: фрамент (горловина) розбитої пляшки, дев`ять конвертів, в яких знаходяться зразки крові, змиви з рук, витяжки та залишки змивів, зрізи нігтових пластин, мартевий тампон, рушник зі слідами речовини бурого кольору знищити; шорти та кофту зі слідами речоивни бурого кольору потерпілого ОСОБА_10 повернути останньому за належністю, куртку та штани зі слідами речовини бурого кольору обвинуваченого ОСОБА_8 повернути останньому за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд міста Дніпропетрвоська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строк у подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а також не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати іншим учасникам , які не були присутні в судовому засіданні.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2