Справа № 163/2133/15-к Провадження №11-кп/773/533/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуваннямДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною заступника керівника Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 03 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
У клопотанні до Любомльського районного суду начальник Любомльського РС з питань пробації ЗМУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України просив вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища 1-ше Губкіно Орловської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого,
для відбування покарання, призначеного вироком Любомльського районного суду від 16.09.2015.
Клопотання умотивовано тим, що ОСОБА_7 , злісно порушив порядок та умови відбуття покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, що виразилось у невиконанні покладеного на нього обов`язку періодичної з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Зокрема, ОСОБА_7 не з`явився для реєстрації без поважних причин: 01.12.2015, 01.03.2016, 05.04.2016, 02.08.2016, 06.06.2017, 20.06.2017, 18.07.2017, 25.07.2017, 01.08.2017, 15.08.2017 та у кожному випадку йому виносились письмові попередження, у яких було роз`яснено про можливість відміни засудженому іспитового строку і направлення його для відбування призначеного судом покарання.

Ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 03 жовтня 2017 року у задоволенні даного клопотання відмовлено.
Мотивуючи своє рішення, суд в ухвалі зазначив, що сукупність наведених фактів та причин неявок ОСОБА_7 на реєстрацію до органу пробації не дає підстав вважати суду про небажання засудженого стати на шлях виправлення та про злісне невиконання ним покладених на нього обов`язків. Також з врахуванням закінчення визначеного ОСОБА_7 іспитового строку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання начальника Любомльського РС з питань пробації.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати дану ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника Любомльського РС з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та направити ОСОБА_7 в місця позбавлення волі. Посилається на те, що ОСОБА_7 , будучи ознайомлений із порядком виконання вироку щодо нього, систематично не виконує покладені обов`язки, що свідчить про небажання засудженого ставати на шлях виправлення. Зокрема, ОСОБА_7 багаторазово не з`являвся на реєстрації до інспектора з питань пробації без поважних причин, у зв`язку з чим засудженому виносились попередження про можливість відміни іспитового строку та направлення його для відбування призначеного вироком суду покарання.

Начальник Любомльського РС з питань пробації ОСОБА_9 подав до апеляційного суду заяву, в якій просить проводити апеляційний розгляд без його участі. Апеляційну скаргу прокурора не визнає і просить відмовити у її задоволенні.

Заслухавши доповідача, який доповів суть ухвали суду першої інстанції, основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, який підтримував апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який її заперечував та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України та ч.2 ст.166 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як убачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_7 за період іспитового строку дійсно не з`являвся у певні дні до інспектора з питань пробації, однак суд першої інстанції детально проаналізував причини неявки засудженого та дійшов обґрунтованого висновку, що немає підстав у зв`язку з цим для направлення засудженого у місця позбавлення волі.
Так, причинами неявки для реєстрації у період з 01.12.2015 по 20.06.2017 ОСОБА_7 у письмових поясненнях вказав, що перебував на заробітках, як за межами області, так і за межами країни. Оскільки він ніде не працює та заробляє кошти для проживання власною фізичною працею. Документальних підтверджень таких пояснень ОСОБА_7 не навів, однак у кожному випадку засуджений відразу після прибуття до місця проживання з`являвся до Любомльського РС з питань пробації та надавав відповідні письмові пояснення про причини неявки.

Про причини подальших неявок на реєстрацію з 18.07.2017 по дату внесення зазначеного клопотання засуджений не повідомляв орган з питань пробації, однак в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що у липні та серпні 2017 року до органу пробації для реєстрації він не з`являвся, оскільки в даний період перебував на заробітках за межами Волинської області.

Крім цього, з матеріалів особової справи також встановлено, що за місцем проживання на поведінку засудженого ОСОБА_7 скарг не надходило та до індивідуально-профілактичної роботи він відносився добросовісно, з розумінням. У період іспитового строку до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався та нового злочину не вчинив.
З довідок про перевірки, які містяться в матеріалах особової справи, вбачається, що поведінка засудженого ОСОБА_7 на раді профілактики не розглядалась, у скоєному злочині повністю розкаюється та визнає свою вину.
Станом на день розгляду зазначеного клопотання в суді першої інстанції термін іспитового строку відносно ОСОБА_7 закінчився.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, про те, що сукупність наведених фактів та причин неявок ОСОБА_7 на реєстрацію до органу пробації не дає підстав вважати, що ОСОБА_7 не бажає стати на шлях виправлення та злісно невиконувати покладені на нього обов`язки.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не знаходить.
На підставі наведеного і керуючись статтями 376, 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу заступника керівника Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Любомльського районного суду Волинської області від 03 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Головуючий:

Судді: