Справа № 161/639/18
Провадження № 1-кп/161/365/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 28 лютого 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
кримінальне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000031 від 21 квітня 2017 року року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, із середньою освітою, не працюючої, незаміжньої, не маючої утриманців, проживаючої та зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_4
представника служби пробації ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_3
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 в липні 2016 року в м. Луцьк, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, погодилась на пропозицію невстановлених осіб за грошову винагороду в розмірі 2000 гривень на місяць, зареєструвати на своє ім`я, тобто оформити реєстрацію суб`єкта господарської діяльності (юридичну особу) ТОВ «Диметра» (, адреса: Волинська область, Луцький район, с. Боратин, вул. Шкільна, 72А). При цьому, ОСОБА_3 не мала жодного наміру та можливості здійснювати фактичне керівництво зазначеним підприємством, оскільки не мала на це спеціальних знань чи навичок, а також необхідних для здійснення підприємницької діяльності капіталовкладень.

Так, маючи на меті отримання обіцяної грошової винагороди, ОСОБА_3 , виконуючи вказівки невстановлених слідством осіб, в липні 2016 року в місті Луцьк, підписала виготовлені за невстановлених слідством обставин установчі та реєстраційні документи ТОВ «Диметра», а саме:

протокол №1 від 19.07.2016 загальних зборів учасників ТОВ «Диметра», відповідно до якого прийнято рішення про створення ОСОБА_3 статутного капіталу товариства в розмірі 350 000 грн., що становить 100 %, а також призначення ОСОБА_3 на посаду директора ТОВ «Диметра».

наказ №1 від 19.07.2016, відповідно до якого ОСОБА_3 призначено на посаду директора ТОВ «Диметра» з 19 липня 2016 року.

статут ТОВ «Диметра», посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_7 .

На підставі вказаних установчих та реєстраційних документів, 19 липня 2016 року Державним реєстратором проведено реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності відповідно до вищевказаних установчих документів за номером запису №0002113, з зазначенням про те, що ОСОБА_3 являється одноособовим власником та директором ТОВ «Диметра» (, розміщеного за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Боратин, вул. Шкільна, 72А).

Окрім того, ОСОБА_3 , продовжуючи виконання вказівок не встановлених слідством осіб, відкрила у ПАТ «ВiЕс Банк» банківський рахунок ТОВ «Диметра» № НОМЕР_1 та у Волинському ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» банківський рахунок № НОМЕР_2 .

Вищевказані умисні дії ОСОБА_3 щодо реєстрації на своє ім`я ТОВ «Диметра», вчинені останньою без мети зайняття фінансово-господарською діяльністю й досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а також без мети здійснення самостійної, ініціативної, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, чим порушено ст.ст.81, 87, 89 Цивільного кодексу України, ст.56, 57, 62, 79, 80, 89 Господарського кодексу України та ст.ст.8, 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», які встановлюють підстави і порядок реєстрації юридичних осіб, та загальні принципи здійснення господарської діяльності.

Крім цього, ОСОБА_3 після проведення реєстрації ТОВ «Диметра» жодних документів бухгалтерського обліку, звітності, та інших документів, що пов`язані з господарською діяльністю ТОВ «Диметра» не готувала, де знаходиться печатка підприємства їй не відомо, банківськими рахунками вона не розпоряджалась.

За таких обставин, у невстановлених осіб перебувала печатка та установчі документи ТОВ «Диметра», що надало можливість таким особам здійснювати контроль над товариством та створювати транзитно грошові потоки, чим сприяти третім особам - суб`єктам господарювання в зменшенні платежів до бюджету.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися фіктивному підприємницті, тобто створення юридичної особи з метою прикриття незаконної діяльності, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 205 КК України.
11 січня 2018 року, між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної службиуправління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської областіОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_3 беззастережно визнала винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.205 КК України, обставини вчинення інкримінованого їй злочину, що викладені в обвинувальному акті.
Сторонами погоджена кваліфікація інкримінованого обвинуваченій злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України, у фіктивному підприємництві, тобто створення юридичної особи з метою прикриття незаконної діяльності.

Сторони погодили, що обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину за відсутності обставин, що обтяжують покарання.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 зазначеного в санкції ст.205 ч.1 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот (500) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісім тисяч п`ятсот гривень ( 8500 грн.).

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною, віднесений до злочинів середньої тяжкості, тобто угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачена під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не зверталася.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53,65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачена ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Суд, вважає, вірною юридичну оцінку діям ОСОБА_3 за ч.1 ст. 205 КК України, у фіктивному підприємництві, тобто створення юридичної особи з метою прикриття незаконної діяльності.

Обставини, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд не встановив.
Суд, враховуючи обставини угоди, ступінь тяжкості вчиненого злочину, як за рівнем суспільної небезпеки так і за класифікацією злочину, як середньої тяжкості, дані про особу винної, що указані вище, наявність пом`якшуючої і відсутність обтяжуючих обставин покарання, визнанням своєї вини, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 та призначення зазначеного в угоді покарання.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт, накладений ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 липня 2017 року, а саме на блокнот червоного (бурого) кольору в якому містяться записи ручкою синього кольору на 15 аркушах в кількості 1 шт.
Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України речові докази: комп`ютерний системний блок чорного кольору марки «DELUX» без будь-яких маркувань в кількості 1 шт. та блокнот червоного (бурого) кольору в якому містяться записи ручкою синього кольору на 15 аркушах в кількості 1 шт - після набрання вироку законної сили повернути ОСОБА_3 як законному володільцю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Угоду від 11 січня 2018 року по кримінальному провадженню № 0000031 від 21 квітня 2017 року про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної службиуправління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської областіОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 - затвердити.
Визнати ОСОБА_3 винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот (500) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісім тисяч п`ятсот гривень ( 8500 грн.).

Скасувати арешт, накладений ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 липня 2017 року, а саме на блокнот червоного (бурого) кольору в якому містяться записи ручкою синього кольору на 15 аркушах в кількості 1 шт.
Речові докази: комп`ютерний системний блок чорного кольору марки «DELUX» без будь-яких маркувань в кількості 1 шт. та блокнот червоного (бурого) кольору в якому містяться записи ручкою синього кольору на 15 аркушах в кількості 1 шт - після набрання вироку законної сили повернути ОСОБА_3 як законному володільцю.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання вини між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд впродовж тридцяти днів з дня його проголошення в наступному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами, затвердження судом угоди в у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій, захиснику і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1