Справа № 405/4249/16-к
УХВАЛА
26 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю
прокурора: ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника - адвоката: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003402 від 15.03.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1, п.4 ч.2 ст.115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ленінського райсуду м. Кіровограда перебуває вказане вище кримінальне провадження, яке призначене до розгляду судом присяжних.
Згідно ухвали головуючого судді від 28 серпня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено строк тримання під вартою терміном на шістдесят днів до 26 жовтня 2017 року.
В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки такий термін спливає 26.10.2017 року.
Прокурор в судовому засіданні зазначив про необхідність продовження терміну перебування обвинуваченого під вартою, оскільки існують ризики кримінального провадження, передбачені ч.1 ст.177 КК України, зокрема, ризик переховуватись від суду, перешкоджати встановленню істини по справі та продовження злочинної діяльністі. Крім цього прокурор зазначив, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я людини, що не дає підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Потерпіла ОСОБА_4 підтримала позицію прокурора щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачений та його адвокат не заперечили проти продовження строку тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене ч.3 ст.331 КПК України, вирішує головуючий.
Заслухавши думку прокурора, думку адвоката і обвинуваченого, суд прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенніпитання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує вимоги Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Також при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 судом враховано обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого. Так, ОСОБА_5 не працюючий, не одружений, не має міцних сталих соціальних зв`язків. Наведені обставини свідчать про існування ризиків кримінального провадження, зокрема, ризик скритись від суду. При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою судом враховано і те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, вчинений з особливою жорстокістю, пов`язаний із заподіянням смерті двом особам. Вказане приводить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження, які передбачені ст.177 КПК України.
Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись на волі, може перешкоджати встановленню істини по справі або продовжити злочинну діяльність та скритись від суду.
З метою виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 24 грудня 2017 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. 331 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів до 24 грудня 2017 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1