Справа № 172/16/14-к
Провадження № 1-кп/172/37/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2014 Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора- ОСОБА_3
захисника-адвоката- ОСОБА_4
законного представника органу опіки та піклування Велиоолександрівської сільської ради, Васильківського району, Дніпропетровської області- ОСОБА_5
розглянувши в залі суду смт. Васильківка клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню № 0000985 від 15 жовтня 2013 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аврамівка, Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, без освіти, безробітного, на утриманні нікого не має, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, неосудного, який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 115, ч.4 ст.296, ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2014 року до Васильківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , який вчинив суспільно- небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 115, ч.4 ст.296, ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України.

Згідно клопотання : неосудний ОСОБА_6 15.10.2013 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою незаконного заволодіння грошима престарілої особи, приблизно о 21 годині 30 хвилин, прибув до домоволодіння АДРЕСА_1 , де мешкала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перебуваючи на території вказаного домоволодіння ОСОБА_6 застосовуючи ніж, який знайшов біля входу до будинку, відчинив вхідні двері в будинок та незаконно проникнув до помешкання ОСОБА_7 , де в кімнаті побачив потерпілу і в нього виник злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння смерті іншій особі-потерпілій ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 діючи умисно, наніс потерпілій три удари правою рукою в обличчя. Від ударів потерпіла впала на підлогу а ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_7 ,діючи умисно, в кімнаті взяв деревяну палку яку використовуючи як знаряддя злочину, наніс потерпілій ОСОБА_7 не менше 15 ударів по голові, тулубу та кінцівкам. Далі ОСОБА_6 бажаючи довести свій злочинний умисел на вбивство ОСОБА_7 , наніс не менше 5 ударів ногами по тулубу та коли остання перестала оказувати супротив, закінчив наносити удари потерпілій.
Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_6 , у відповідності акту судово-медичного дослідження №136 від 14.10.2013 року, спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді тілесних ран на голові, численних синців та ділянок забоїв м`яких тканин голови, субарахноїдальний крововиливу, численних синців на тулубу та кінцівках, перелому грудини, перелому ребер з обох сторін,перелому лівої скроневої кістки, вивиху 5-ї кістки праворуч. Смерть ОСОБА_7 настала від сумісної тупої травми голови, тулубу, кінцівок, перелому кісток скелету, травматичного шоку. Від отриманих тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 померла на місці скоєння злочину.

Крім того, ОСОБА_6 15.10.2013 року близько 05:00 годині діючи умисно, прийшов за місцем мешкання ОСОБА_8 , АДРЕСА_1 , де порушуючи громадський порядок, супроводжуючи свої дії особливою зухвалісю та цинізмом почав стукати по вікнах, домоволодіння ОСОБА_8 , погрожуючи останньому фізичною розправою. Після того як ОСОБА_8 відчинив вхідні двері, ОСОБА_6 , тримаючи в руках предмет заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень-сокиру, безпричинно, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, завдав один удар сокирою вбік ОСОБА_8 , чим створив реальну загрозу для життя та здоров я потерпілого ОСОБА_8 .

Крім того, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_9 , поєднаний з проникнення в її житло, в ніч з 14 жовтня 2013 року на 15 жовтня 2013 року, прибув за адресою: АДРЕСА_1 , де з корисних мотивів, діючи умисно, через вікно веранди, проник в будинок ОСОБА_9 , звідки таємно, викрав грошові кошти в сумі 1190грн., медалі « 60 лет Победы», «Ветеран труда», «Ударник девятой пятилетки», «Захиснику Вітчизни», та шнур від радіоприймача «КІРО», чим спричинив матеріальну шкоду на суму 1190грн.

Крім того, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла ОСОБА_10 , в ніч з 14 жовтня 2013 року на 15 жовтня 2013 року, прибув за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу законного власника житла- ОСОБА_10 , умисно й незаконно шляхом вибивання вхідних дверей, зайшов до житла ОСОБА_10 - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив законне право ОСОБА_10 на недоторканість його житла.

Дії ОСОБА_6 , виразилися у навмисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у скоєнні суспільно-небезпечного діяння , передбаченого ч.4 ст.296 КК України, у порушенні недоторканості житла ОСОБА_10 , тобто в скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, у скоєнні суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням в житло.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання за обставин викладених у ньому.

Законний представник органу піклування Велиоолександрівської сільської ради, Васильківського району, Дніпропетровської області- ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання.
Захисник адвокат ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання з наступних підстав.

Згідно акту № 253 Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня Дніпропетровської обласної ради» відділення судово-психіатричних експертиз від 05 грудня 2013 року - ОСОБА_6 в період інкримінованих йому діянь виявляв і в даний час виявляє хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій і поведінки. За своєму психічному стану в період часу, до якого відносяться інкрімінуючі йому діяння, він не міг віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. Випробуваний в даний час також не може віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) і керувати ними. Потребує застосування щодо нього примусових мір медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом ( а.с.30).
Під час судового засідання, за клопотанням захисника, проведена додаткова судова психолого-психіатрична експертиза, згідно висновків якої від 10 квітня 2014 року- ОСОБА_6 до скоєння інкримінованих йому діянь виявляв хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості зі значним порушеннями змоцій і поведінки. На здатність ОСОБА_6 віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) і керувати ними в період інкримінованих йому діянь вплинуло наявне у нього хронічне психічне захворювання (а.с.123-127).

Враховуючи вищевказане, суд прийшов до висновку, що клпотання підлягає задоволенню.

За змістом положень КК, законів від 22 лютого 2000 р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» (далі Закон № 1489-ІІІ) та від 19 листопада 1992 р. № 2801-ХІІ «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (далі Закон № 2801-ХІІ) метою застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування є:
1) вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93 та 96 КК;
2) запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), відповідальність за які передбачена нормами КК.
Виходячи з принципу презумпції невинуватості у вчиненні злочину, закріпленого у ст. 62 Конституції, ст. 2 КК, ч. 2 ст. 15 КПК, а також із сформульованого у ст. 3 Закону № 1489-ІІІ принципу презумпції психічного здоров`я людини (згідно з яким кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених зазначеним та іншими законами) судам слід мати на увазі, що до набрання законної сили судовим рішенням про неосудність особи і застосування до неї примусових заходів медичного характеру вона не обмежується в правах, якими наділена згідно з Конституцією і законами України.

Розглядаючи справу про застосування примусових заходів медичного характер відносно ОСОБА_6 , суд врахував такі заходи, як госпіталізація до психіатричного закладу , передбаченого ст. 94 КК, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння (злочини) в стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними.

З огляду на вимоги статей 19, 94 КК, ст. 19 Закону № 1489-ІІІ до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом .

З урахуванням положень ст. 419 КПК, статей 3, 25 Закону № 1489-ІІІ, а також п. 5 принципу 18 додатка до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18 лютого 1992 р. № 46/119 «Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги» , якими передбачено, що пацієнт і його представник мають право бути присутніми на будь-якому слуханні, брати в ньому участь та бути вислуханими.

Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2013 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,який судом продовжувався періодично до 18 квітня 2014 року.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.19, 92-94 КК України, ч.1 ст. 512, ст. 513,516 КПК України, ст.19 ЗУ "Про психіатричну домомогу", п. 5 принципу 18 додатка до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 18 лютого 1992 р. № 46/119 «Захист осіб із психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги» суд, -

УХВАЛИВ:

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аврамівка, Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, без освіти, безробітного, на утриманні нікого не має, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, неосудного, який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 115, ч.4 ст.296, ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню з суворим наглядом.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін до переведення до психіатричного закладу закритого типу.

Копію ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру після набрання законної сили надіслати на виконання до Дніпропетровського слідчого ізолятора .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту її оголошення.

Суддя: