Справа № 750/3242/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1034/2017
Категорія - ч.2 ст. 389 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № №0000475, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 серпня 2017 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-25.10.2016 року Новозаводським районним судом м.Чернігова за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт,

обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та вважати ОСОБА_6 засудженою до покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 2 місяці арешту.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.10.2016 року, вважати її засудженою до покарання у виді 2 місяців 8 днів арешту. В решті цей вирок залишити без змін.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 серпня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

Відповідно до ст.ст.71, 72 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_6 за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.10.2016 року, і остаточно призначено їй покарання у вигляді 2 місяців 10 днів арешту.

Строк відбування покарання обвинуваченій визначено рахувати з моменту її фактичного затримання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що судом 1 інстанції покарання у виді 80 годин громадських робіт перераховано у 10 днів арешту, які повністю приєднано як невідбуту частину покарання, а не частково, як зазначено в резолютивній частині вироку.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.10.2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 80 годин громадських робіт.

07.12.2016 року ОСОБА_6 поставлено на облік у Деснянському районному секторі ЧМВ з питань пробації та належним чином письмово ознайомлено з умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також про передбачену ч.2 ст.389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, про що в останньої відібрано підписку та направлено для відбування покарання до Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління», розташоване за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 50.

Однак, ОСОБА_6 , умисно, з метою ухилення від відбування покарання, починаючи з 09.12.2016 року не з`являлась до зазначеного підприємства для відбування призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт без поважних причин, чим ухилилась від його відбування.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених в ній підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченої ОСОБА_6 при обставинах, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченої та інших учасників судового провадження, слухання кримінального провадження у суді І інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_6 покарання суд, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винної, яка раніше притягувалась до кримінальної та адміністративної відповідальності, її вік, освіту, сімейний та майновий стан, ставлення до вчинення, визнання вини та обґрунтовано дійшов висновку про призначення їй покарання у виді арешту, із застосуванням положень ст. ст. 71, 72 КК України, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 25.10.2016 року ОСОБА_6 засуджена за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт, покарання за яким не відбуте.

Судом 1 інстанції, у відповідності до ч. 1 ст. 72 КК України, покарання у виді 80 годин громадських робіт перераховано у 10 днів арешту.

Проте, призначаючи ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ч.1 ст.71, ст. 72 КК України, та посилаючись у резолютивній частині вироку на необхідність призначення їй покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.10.2016 року, суд припустився помилки та приєднав останній повністю невідбуте покарання за попереднім вироком.

Тому колегія суддів вважає, що доводи прокурора про неправильне призначення ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України, заслуговують на увагу.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок суду у частині призначеного ОСОБА_6 покарання зміні через неправильне застосування кримінального закону при призначенні покарання.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 серпня 2017 року відносно ОСОБА_6 , - в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженою за ч.2 ст. 389 КК України до 2 місяців арешту.

Відповідно до ст.ст.71, 72 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_6 за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.10.2016 року, і остаточно призначити їй покарання у виді 2 місяців 8 днів арешту.

В іншій частині даний вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4