Справа № 304/174/16-к
Провадження № 1-в/304/75/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника Перечинського РВ з питань пробації
ОСОБА_4 ,
засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Перечинського районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо засудженої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Курайлисай Тайпанського району Казахської республіки, мешканки АДРЕСА_1 , без освіти, непрацюючої, заміжньої (має на утриманні шістьох неповнолітніх дітей), громадянки України, раніше судимої,

про звільнення від покарання на підставі п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», -

В С Т А Н О В И В:

до Перечинського районного суду надійшло подання начальника Перечинського районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про звільнення засудженої ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із застосуванням п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Подання вмотивоване тим, що вироком Перечинського районного суду від 02 грудня 2016 року ОСОБА_5 засуджена за ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання. Під час перебування на обліку ОСОБА_5 зарекомендувала себе з позитивної сторони, оскільки до адміністративної відповідальності не притягалася, нового злочину не вчинила, на даний час доглядає шістьох неповнолітніх дітей, а тому підпадає під дію п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». За таких обставин просить подання задовольнити.

У судовому засіданні засуджена ОСОБА_5 проти вказаного подання заперечила та просила не звільняти її від покарання на підставі п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки до закінчення визначеного їй іспитового строку залишилося всього 2 місяці.

Представник Перечинського РВ з питань пробації ОСОБА_4 у судовому засіданні з урахуванням думки ОСОБА_5 просив у задоволенні подання відмовити та повернути матеріали до органу з питань пробації для подальшого виконання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , враховуючи позицію засудженої, також просив не застосовувати до неї п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та відмовити у задоволенні подання.

Обміркувавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 02 грудня 2016 року ОСОБА_5 засуджена за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і на підставі ч. 1 ст. 70 цього Кодексу їй остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також встановлено, що іспитовий строк у ОСОБА_5 закінчується 02 грудня 2017 року. Даний іспитовий строк вона відбуває благополучно, а саме за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягалася, нового злочину не вчинила.

Разом з цим, керуючись принципом гуманізму, відповідно до статті 92 Конституції України, положень Кримінального кодексу України і Закону України "Про застосування амністії в Україні" Верховна Рада України п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» постановила звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» виконання цього Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Застосування цього Закону здійснюється, зокрема, щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.

Згідно ч. 1 ст. 11 цього Закону рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за які засуджена ОСОБА_5 , є злочинами невеликої та середньої тяжкості.

Крім цього, ОСОБА_5 має шістьох дітей, яким не виповнилося 18 років, а саме доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та синів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а. с. 38). Відповідно до повідомлення служби у справах дітей Перечинської районної державної адміністрації Закарпатської області № 453/01-05 від 12 вересня 2017 року така з позовом до суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 не зверталася (а. с. 43).

Однак, у судовому засіданні ОСОБА_5 просила не звільняти її від покарання на підставі п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки до закінчення визначеного їй іспитового строку залишилося всього 2 місяці.

Відповідно до ч. 8 ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ч. 8 ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні подання начальника Перечинського районного відділу з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про звільнення ОСОБА_5 від покарання на підставі п. «В» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1