Справа № 709/1207/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2017 року смт. Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000317, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2017 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у
с. Федоровка Суражського району Брянської області Російської Федерації, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, на утриманні має неповнолітню дитину, непрацююча, раніше несудима, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що вона
10 квітня 2017 року близько 15:00, перебуваючи по вул. Комашко у с. Велика Бурімка Чорнобаївського району Черкаської області, переслідуючи мету відкритого викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, умисно, відкрито, протиправно, з метою особистого збагачення, без застосування насильства, шляхом вільного доступу, вирвала з рук у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung SGH-C450» вартістю 157,50 гривень, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи від 3 травня 2017 року за № 4/798 зі стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25,00 гривень, що підтверджується товарним чеком ПП ОСОБА_7 , чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 182,50 гривень, після чого з місця вчинення злочину зникла.
Такі дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Висновки органу досудового розслідування про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину ґрунтуються на показах потерпілої, обвинуваченої, документах, протоколах слідчих дій, висновках експертів, досліджених у судовому засіданні, зокрема:
-протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_5 від
10 квітня 2017 року, згідно з яким до Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області 10 квітня 2017 року звернулася ОСОБА_5 та повідомила, що близько 15:00
ОСОБА_3 нанесла їй тілесні ушкодження, а після чого забрала мобільний телефон марки «Samsung» щоб вона не зателефонувала;
-заяві ОСОБА_3 про добровільну видачу мобільного телефону «Samsung SGH-C450», що належить ОСОБА_5 , відповідно до змісту якої обвинувачена ОСОБА_3 10 квітня
2017 року добровільно видала мобільний телефон марки «Samsung», який вихопила з рук у потерпілої ОСОБА_5 ;
-протоколі огляду предметів та визнання їх речовими доказами від 10 квітня 2017 року, відповідно до якого слідчим СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 у службовому кабінеті оглянуто мобільний телефон марки «Samsung SGH-C450», який має IMEI-код НОМЕР_2 , чорного кольору, має потертості і подряпини, забруднення, зняття покриття на кнопках, задня кришка прилягає нещільно;
-висновку судово-товарознавчої експертизи від 3 травня 2017 року № 4/798, згідно з яким ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung SGH-C450» станом на 10 квітня 2017 року при умові технічно справного стану та придатності його для використання за призначенням, могла становити 157,50 гривень; визначити ринкову вартість стартового пакету «Київстар» станом на
10 квітня 2017 року не видається можливим у зв`язку з тим, що стартовий пакет не відноситься до промислових товарів народного споживання;
-товарного чеку б/н та без зазначення дати, виданого ПП ОСОБА_9 , згідно з яким вартість стартового пакету мобільного оператора «Київстар» становить 25,00 гривень;
-висновку експерта від 16 травня 2017 року № 05-8-01/172, згідно з яким на основі проведеної судово-медичної експертизи з приводу спричинених тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 у останньої виявлено тілесні ушкодження: синці лівого плеча, лівого коліна, садна, синець правого коліна, що виникли від дії тупого предмету чи предметів, не виключено в термін, вказаний в постанові слідчого, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;
-протоколі проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_5 від 15 травня 2017 року, де в присутності понятих потерпіла ОСОБА_5 показала на місці як обвинувачена ОСОБА_3 штовхнула її та вихопила мобільний телефон;
-протоколі слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_3 від 15 травня 2017 року, де в присутності понятих у приміщенні службового кабінету підозрювана ОСОБА_3 на статисті показала як саме вона штовхнула потерпілу ОСОБА_5 і вихопила в неї з рук мобільний телефон.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що обвинувачена ОСОБА_3 є її односельчанкою. 10 квітня 2017 року близько 15:00 вона поверталася додому по своїй вулиці, погано бачила, оскільки сліпило сонце. До неї на велосипеді під`їхала обвинувачена ОСОБА_3 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, оскільки її очі були червоні та вона мала запах алкоголю з ротової порожнини. Обвинувачена ОСОБА_3 кинула велосипед і почала ображати її, штовхнула двома руками в груди, від чого остання впала і вдарилася лівою стороною голови об асфальт, збила праве коліно, отримала синці. Вона, намагаючись встати і достаючи мобільний телефон з правого карману куртки, сказала, що зараз зателефонує своєму синові та покличе його на допомогу. Почувши це, обвинувачена ОСОБА_3 вихопила в неї з руки мобільний телефон, розірвавши карман, та поїхала до місцевого «генделика». Внаслідок протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_3 їй нанесено легкі тілесні ушкодження, у зв`язку з чим заявлено цивільний позов про стягнення майнової та моральної шкоди, оскільки потрібні кошти на лікування.
Обвинувачена ОСОБА_10 після подання потерпілою ОСОБА_5 цивільного позову вину в інкримінованому їй злочині не визнала та звернулася до суду з клопотанням про призначення їй захисника, при розгляді справи покладалася на розсуд суду. Під час допиту у судовому засіданні показала, що подія відбулася десь у квітні приблизно о 15:00. Вона їхала з магазину на велосипеді та на вулиці, де вони разом з потерпілою ОСОБА_5 проживають, побачила останню, під`їхала до неї, поклала велосипед і хотіла з`ясувати чого потерпіла
ОСОБА_5 ображає і чіпляється до її дитини. Під час розмови вони стояли на узбіччі, між ними виникла сварка, потерпіла ОСОБА_5 почала її ображати, а тому вона штовхнула її двома руками у груди, внаслідок чого остання впала на траву. Як саме впала потерпіла ОСОБА_5 обвинувачена ОСОБА_3 не пам`ятає. Погрожуючи, що зараз зателефонує синові і їй від нього дістанеться, потерпіла ОСОБА_5 почала доставати з кишені куртки мобільний телефон. Почувши це, вона вихопила з рук потерпілої мобільний телефон та поїхала додому, при цьому наміру його продати в неї не було. Приблизно через 20-30 хвилин після цього до неї додому приїхали співробітники поліції і вона добровільно видала мобільний телефон.
За змістом ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 18 Пленуму Верховного Суду України від
1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» винність особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Частиною 4 цієї статті Кодексу встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, тобто у відкритому заволодінні чужим майном (грабежі), який за своєю суттю є корисливим злочином.
Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується прямим умислом, коли особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, відкрито вилучає чуже майно, передбачає спричинення матеріальної шкоди і бажає спричинити таку шкоду, вольовою ознакою прямого умислу є бажання настання передбачуваних наслідків такого діяння. Крім того особа переслідує корисливий мотив.
Разом з тим, як з показів потерпілої ОСОБА_5 , так і з показів обвинуваченої
ОСОБА_3 , наданих у судовому засіданні, вбачається, що в останньої прямого умислу на протиправне заволодіння мобільним телефоном не було, при цьому відсутній корисливий мотив. Досліджені судом письмові докази також не спростовують вказані обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.
Відповідно до п. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини тягар доказування лежить на стороні обвинувачення.
Вказана норма знайшла своє закріплення у ч. 1 ст. 92 КПК України, де зазначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 45 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпції щодо фактів.
Разом з тим стороною обвинувачення не доведено наявність в обвинуваченої
ОСОБА_3 прямого умислу на заволодіння мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_5 з корисливих мотивів належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
З огляду на викладене суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши, надані докази стороною обвинувачення, давши їм належну оцінку, дійшов висновку про необхідність виправдання ОСОБА_3 , оскільки стороною обвинувачення не доведено наявність в її діянні складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 про відшкодування 1368,23 гривень майнової шкоди та 5000,00 гривень моральної шкоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч. 1 ст. 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.
За таких обставин цивільний позов ОСОБА_5 підлягає залишенню без розгляду.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 494,35 гривень слід компенсувати за рахунок держави.
Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_3 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати невинуватою ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю наявності у діянні складу злочину.
Цивільний позов залишити без розгляду.
Речові докази, а саме мобільний телефон марки «Samsung SGH-C450», що переданий під розписку ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 494,35 гривень компенсувати за рахунок держави.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та її захиснику, прокурору, потерпілій.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1