ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт з угодою про примирення, які надійшли у кримінальному провадженні № 201/2185/18 (пр. № 1-кп/201/384/2018), відомості про яке 13 лютого 2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна вища, одруженого, раніше не судимого, працюючого директором «ДЗМВ», обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом від 26 лютого 2018 року, обвинувачений ОСОБА_4 08 лютого 2018 року, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , проходячи повз будівлю сараю побачив вхідні металеві двері, які він визначив об`єктом свого злочинного посягання. В той же день, близько 20.00 години, знаходячись в тому ж місці, обвинувачений ОСОБА_4 реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, викрав чуже майно, а саме металеві вхідні двері сараю, вартістю 373 гривні 75 копійок, які належать ОСОБА_5 .

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.

Разом із обвинувальним актом до суду була надана угода про примирення, укладена під час досудового розслідування між потерплим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди, сторони останньої підтверджують істотні для даного кримінального провадження обставини, а також обов`язок ОСОБА_4 визнати себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Крім того вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Разом з цим потерпілий ОСОБА_5 , також пояснив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України, та просив затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена відповідно до положень Загальної частини КК України та в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 із призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376, 468, 469, 471, 473-476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень) 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1