Провадження № 1-кп/750/130/18

У Х В А Л А
03 січня 2018 року колегія суддів Деснянського районного суду м. Чернігова у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю: секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченої ОСОБА_10
розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_10 , обвинуваченої за ч. 5 ст. 186 КК України, обвинувальний акт відносно якої надійшов від прокурора Чернігівської місцевої прокуратури та внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001739 від 04 березня 2017 року

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаний обвинувальний акт разом з додатками щодо ОСОБА_10 надійшов до суду 27 грудня 2017 року.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду та обрати щодо обвинуваченої ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою у зв`язку з його закінченням, про що подав відповідне письмове клопотання.
Потерпілі у підготовчому судовому засіданні прокурора підтримали.
Захисник ОСОБА_9 , та обвинувачена ОСОБА_10 просили повернути обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши обвинувальний акт з додатками, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Вимоги до обвинувального акту регламентовані ст. 291 КПК України, частина друга пункт другий якої, зокрема, передбачає, що обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

В порушення вказаної норми у обвинувальному акті відсутні відомості щодо місця проживання обвинуваченої ОСОБА_10 , у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що обвинувальний акт в частині анкетних даних не відповідає вимогам закону.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 п. 5 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Такими встановленими фактичними обставинами у обвинувальному акті є те, що 03 березня 2017 року близько 14 год. ОСОБА_10 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення прибула до квартири АДРЕСА_1 , до якої проникла через незамкнені двері, та незаконно з вказаної квартири відкрито викрала:

- мобільний телефон марки "Iphone 5" з карткою мобільного оператора "МТС", жіночу замшеву сумочку бузкового кольору з грошовими коштами в сумі 2000 грн., жіночу туалетну воду марки "Miss Baci" об`ємом 50 мл., кобеля йоркширського тер`єра, що належать ОСОБА_11 , чим спричинила останній матеріальну шкоду на загальну суму 8 377 грн. 39 коп.;

- металевий сейф з кодовим замком та з грошовими коштами, електрочайник марки "Philips HD 4670", кавомашину марки "Delonghi", радіоняню марки "TOPCOM KS-4240", пляшку віскі марки "Red Label" ємкістю 4,5 л., два роутери марки "TP Link TL WR841N", ноутбук марки "Lenovo Idea Pad 310-15 IAP (80TT001SRA) 8300", телевізор марки "Samsung", телевізор марки "Dex", що належать ОСОБА_6 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1 609 271 грн. 76 коп.;

- дві дорожні сумки чорного кольору, що належать ОСОБА_7 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1 240 грн.

Згідно положень п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Обвинувачення має бути викладено чітко і конкретно, в ньому має бути виписана як об`єктивна, так і суб`єктивна сторона злочину.
Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист, а як наслідок, слугує у подальшому беззаперечною підставою для скасування вироку суду.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції пор захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії" зазначає, що деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Всупереч вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України формулювання обвинувачення не містить повної та детальної інформації щодо обставин вчиненого діяння. Зокрема, якщо мало місце відкрите заволодіння ОСОБА_10 чужим майном, то обвинувачення не містить інформації про те, хто був очевидцем при відкритому заволодінні майном у обмеженому просторі квартирі, і яким чином відбувався процес пограбування. Крім того, з конструкції обвинувачення вбачається, що шляхом проникнення до квартири ОСОБА_10 викрала певну кількість об`ємних та габаритних предметів, що викликає сумнів у можливості відкритого заволодіння ними внаслідок однієї протиправної дії, у зв`язку з чим обвинувачення є неконкретним та не чітко сформульованим.
Реєстр матеріалів досудового розслідування, як обов`язковий додаток до обвинувального акту, містить протоколи прийняття заяв про злочин від потерпілої ОСОБА_12 , протоколи її допитів, але у обвинувальному акті така потерпіла не значиться і доступ до матеріалів кримінального провадження їй не надавався. Натомість, матеріали кримінального провадження для ознайомлення надавались ОСОБА_11 , але обвинувальний акт і реєстр матеріалів не містять підтвердження того, що потерпілі ОСОБА_12 і ОСОБА_11 є однією особою.
Крім того, згідно обвинувального акту, подія злочину мала місце 03.03.2017, про що свідчать також протокол прийняття заяви ОСОБА_12 про кримінальне правопорушення, та внесення 04.03.2017 за цим фактом відомостей до ЄРДР. Разом з тим, у реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначені також протоколи про прийняття заяв від потерпілої ОСОБА_12 про кримінальні правопорушення від 12.09.2017 та 27.09.2017 (розділ 1, п.п. 61, 62), за якими відомості до ЄРДР не вносились і інформація про проведення будь-яких процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень за цими заявами у реєстрі відсутні.
Всупереч положень ч. 11 ст. 290 КПК України, яка зобов`язує сторін здійснити відкриття одне одній додаткових матеріалів, обвинуваченій ОСОБА_10 не був забезпечений доступ до речових доказів, які прокурор планує використати в суді на підтвердження винуватості обвинуваченої, що підтвердили обвинувачена ОСОБА_10 та прокурор у підготовчому судовому засіданні.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення є неконкретне, що позбавляє обвинувачену належним чином здійснювати свій захист, у зв`язку з чим обвинувальний акт та його невід`ємна частина реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам закону та підлягають поверненню прокурору Чернігівської місцевої прокуратури.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, з огляду на існування заявлених у клопотанні прокурора ризиків, а саме, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, усвідомлюючи свою відповідальність та можливу міру покарання у разі доведеності її винуватості, намагатиметься переховуватися та ухилятися від суду, може впливати на потерпілих та свідків, перебувала тривалий час у розшуку, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_10 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою згідно положень ч. 3 ст. 315 КПК України.

Керуючись ст. ст. 290, 291, 314 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_10 , обвинуваченої за ч. 5 ст. 186 КК України, повернути прокурору Чернігівської місцевої прокуратури як такий, що не відповідає вимогам ст. ст. 290, 291 КПК України.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 02 березня 2018 року.

На ухвалу протягом семи днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3