Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
21 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
Головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
його захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою прокурора, матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст.287 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 12.10.2017 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого директором ППФ «Астон», раніше не судимого, визнано винуватим та засуджено за ст.287 КК України з призначенням покарання - 2 /два/ роки обмеження волі, без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.

Звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання за скоєне кримінальне правопорушення передбачене ст.287 КК України на підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Письмові речові докази залишено в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ квадро цикл «Motoleader», без реєстраційного номеру, номер рами « НОМЕР_1 », білого кольору, який зберігається на території майданчику ДП МВС України «Інформ Ресурси» вирішено повернути власнику ОСОБА_6 .

За вироком суду, ОСОБА_6 , 2 квітня 2017 року приблизно о 20 год. 30 хв. будучи власником квадроцикла «Motoleader», без реєстраційного номеру, номер рами НОМЕР_1 , у зв`язку із чим являється відповідальним за його технічний стан та експлуатацію, в порушення вимог п.2.9 „г Правил дорожнього руху України затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 (далі Правила дорожнього руху), знаходячись в полі поблизу вул.Тиннівська в м.Рівне, достовірно знаючи, що його неповнолітня дочка ОСОБА_8 не має прав на керування транспортним засобом, у зв`язку із відсутністю посвідчення водія, допустив її до керування квадроциклом .

Після допуску до керування квадроциклом, ОСОБА_8 , яка не мала права на керування вказаним транспортним засобом, 02.04.2017р. приблизно о 21 год.30 хв., в порушення вимог пункту 2.1.а) Правил дорожнього руху, рухаючись на спуск по вул.Тиннівська в м.Рівне, зі сторони вул. Я.Гашека у напрямку вул. Лугова, зі швидкістю приблизно 25 км/год, в порушення вимог пунктів 2.3.б) 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху, проявила неуважність до дорожньої обстановки, при виникненні перешкоди для руху у вигляді вибоїни на проїзній частині, яку вона об`єктивно спроможна була виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду даної перешкоди, та допустила наїзд на вибоїну, що призвело до втрати керованості транспортного засобу та виїзду за межі проїзної частини на праве узбіччя, де відбувся наїзд на вантажний автомобіль ЗІЛ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв на узбіччі, та придорожнє дерево.

В результаті дорожньо транспортної пригоди пасажири квадроцикла ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» а ОСОБА_10 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Не погоджуючись із вироком суду прокурором ОСОБА_11 подано апеляційну скаргу. Не заперечуючи проти доведеності вини, правильності кваліфікації дій та обґрунтованості призначеного ОСОБА_6 покарання, апелянт вважає, що судом безпідставно повернуто обвинуваченому квадроцикл «Motoleader», який у кримінальному провадженні речовим доказом не визнавався. Водночас стверджує, що питання долі речових доказів судом у ході судового розгляду не вирішувалось, відповідні матеріали провадження не досліджувались. Просить вирок суду змінити, виключити з його резолютивної частини відомості про повернення ОСОБА_6 речового доказу - квадроцикла «Motoleader».

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримку поданої прокурором апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину встановлені сукупністю зібраних у справі доказів, яким судом дана повна та всебічна оцінка, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким не оспорюються.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ст.287 КК України (допуск до керування транспортним засобом особи, яка не має права на керування транспортним засобом, вчинене особою відповідальною за експлуатацію транспортного засобу, якщо це спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тяжке тілесне ушкодження або його смерть) є вірною.

У відповідності до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Зазначені вимоги закону судом дотримані належним чином.

Що стосується вимог апеляційної скарги прокурора стосовно не вирішення судом першої інстанції у ході судового розгляду питання долі речових доказів судом, а також не дослідження відповідних матеріалів провадження, - то колегією суддів встановлено наступне.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції законно, у відповідності до вимог чинного КПК України, вирішив питання долі речових доказів.

Зокрема, положеннями частини 9 статті 100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Що стосується вимог апеляційної скарги прокурора стосовно допущення судом істотних порушень КПК України, зокрема на його думку, безпідставного повернення ОСОБА_6 речового доказу - квадроциклу, який у кримінальному провадженні речовим доказом не визнавався, колегією суддів встановлено наступне.

На переконання колегії суддів, наведені прокурором доводи не є такими, що могли суду перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Так, згідно ст.41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як вбачається з матеріалів провадження, постановою про визнання та долучення до провадження речових доказів від 04.04.2017 року (а.к.п.30), - «квадроцикл «Motoleader», без реєстраційного номеру, номер рами « НОМЕР_1 », білого кольору, визнаний та долучений до матеріалів кримінального провадження №0000063 як речовий доказ».

В контексті п.1 ч.1 ст.415 КПК України, підставами для зміни вироку суду є встановлення судом апеляційної інстанції порушень, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 частини вказаної статті. Водночас, прокурор у поданій ним апеляційній скарзі покликається на ч.1 ст.412 КПК України, як на підставу зміни вироку, що не передбачено чинним кримінальним процесуальним Законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, зазначене у ній, не є підставами, в порядку ст.409 КПК України, для скасування або зміни судового рішення, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :

________________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3