Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1130/17
провадження № 1-кп/650/188/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ України
21 грудня 2017 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Олександрівка клопотання обвинуваченого про його звільнення у кримінальному провадженні № 0000315 від кримінальної відповідальності у порядку ч.4 ст. 309 КК України,
встановив:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0000315 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Біла Криниця Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 06.07.1993 року Бериславським районним судом Херсонської області за ст. 117 ч.3, ст. 118 ч.2, ст. 42 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнився 13.06.1997 року умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 1 рік 23 дні; 22.07.2013 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ст. 122 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, судимості за що в установленому законом порядку зняті та погашені, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України.
В судовому засіданні від ОСОБА_4 надійшло клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності у порядку ч.4 ст. 309 КК України, щодо якого він пояснив, що із самого початку звернувся до Великоолександрівської ЦРЛ з метою проходження лікування від наркозалежності, яке розпочати не зміг з об`єктивних причин. Далі, коли у нього з`явилася можливість він пройшов лікування в КУ «Обласний наркологічний диспансер» Херсонської обласної ради в період часу з 13.12.2017 року по 19.12.2017 року, отримавши за цей період належне лікування в наслідок якого його стан поліпшився і на даний час він не вживає наркотиків, тоді як до лікування не міг утриматись від них жодного дня. На даний час він вважає, що вилікувався, наркотиків не вживає. З метою підтримання свого стану приймає ліки призначені йому відповідно до виписного епікризу від 19.12.2017 року. Розпочавши лікування був обізнаний щодо можливості уникнення кримінальної відповідальності, однак основною метою звернення до лікувального закладу було отримання необхідного лікування. Щодо обставин кримінального правопорушення обвинувачений пояснив, що дійсно він тривалий час вживає, шляхом паління, канабіс, що дозволяє йому полегшувати біль, який він відчуває від поранень, які отримав під час служби в АТО. На даний час він вживає спеціальні ліки, які є достатніми для полегшення болю.
Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого, наполягав на його задоволенні вказавши, що дії обвинуваченого свідчать про його чіткий намір видужати, а звернення обвинуваченого за лікуванням після пред`явлення обвинуваченого акту, законом не заборонено. Обвинувачений не зміг одразу після звернення до лікувальної установи розпочати лікування за сімейними обставинами, однак своїми подальшими діями довів дійсні наміри та пройшов у встановленому порядку необхідне лікування. На даний час обвинувачений не вживає наркотичних речовин, а отже він перестав бути суспільно-небезпечним для оточуючих.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали надані прокурором та обвинуваченим, суд прийшов до наступного.
В судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України за обставин викладених в обвинувальному акті, а отже судом встановлено, що 07.08.2017 року ОСОБА_4 близько 10.00 години, знаходячись на території господарського подвір`я домоволодіння за місцем свого постійного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на порушення правового режиму обігу наркотичних засобів, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно, не маючи на те відповідного дозволу, придбав (зірвав) листя з однієї рослини роду Коноплі, яке в подальшому переніс до приміщення літньої кухні, з якого в подальшому, за місцем свого проживання, шляхом висушування та дрібного подрібнення, виготовив речовину, частину якої помістив у паперовий згорток, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якої в перерахунку на суху речовину становить 13,81 г, який розмістив на поличці столу в кімнаті літньої кухні за місцем свого проживання, та іншу частину помістив у паперовий згорток з частини аркушу паперу, яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса якої в перерахунку на суху речовину становить 0,535 г, які розмістив на поличці столу в кімнаті літньої кухні за місцем свого проживання, де зберігав її з метою вживання шляхом куріння, без мети збуту, яку було виявлено та вилучено загальною масою 14,345 г працівниками поліції 12.08.2017 під час проведення санкціонованого обшуку вказаного домоволодіння.
Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується його показами, показами свідків та наданими і дослідженими судом наступними доказами.
Протоколом проведення обшуку від 12.08.2017 року з фототаблицею до нього згідно якого за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ухвали слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 09.08.2017 року, проведено обшук за результатами якого виявлено та вилучено: речовину рослинного походження, яку ОСОБА_4 добровільно видав, паперові згортки які знаходилися у приміщенні літньої кухні один на столі навпроти вхідних дверей, а інший під столом паперові згортки з вмістом речовини рослинного походження, саморобний пристрій для вживання наркотичної речовини, речовину рослинного походження, який також знаходився у приміщенні літньої кухні навпроти вхідних дверей під столом.
Висновком експерта № 1342-НР від 18.08.2017 року згідно якого надана на експертизу подрібнена речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору, вилучена в ході обшуку 09.08.2017 року за місцем проживання обвинуваченого є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого, в перерахунку на суху речовину, становить 13,81 г. Вартість експертизи склала 742,20 грн., канабіс масою 13,81 г разом з первинною упаковкою згідно постанови слідчого від 21.08.2017 року залучені до кримінального провадження як речові докази.
Висновком експерта № 1341-НР від 19.08.2017 року згідно якого надана на експертизу подрібнена речовина рослинного походження зелено кольору з пряним запахом, вилучена в ході обшуку 09.08.2017 року за місцем проживання обвинуваченого є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого, в перерахунку на суху речовину, становить 0,535 г. Вартість експертизи склала 742,20 грн., канабіс масою 0,535 г разом з первинною упаковкою згідно постанови слідчого від 25.08.2017 року залучені до кримінального провадження як речові докази.
Висновком експерта № 1343-НР від 21.08.2017 року згідно якого надана на дослідження пляшка та наперсток з металу містив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, маса якого, в перерахунку на суху речовину, становить 0,580 г. Вартість експертизи склала 742,20 грн., а саморобний пристрій для вживання наркотичної речовини виготовлений із верхнього фрагменту пластикової пляшки прозорого кольору на горловині якої знаходиться саморобний предмет (наперсток) та нижнього фрагменту пластикової пляшки прозорого кольору з написом «Живчик», що залучено до кримінального провадження як речовий доказ.
Показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які пояснили, що приймали участь у проведенні обшуку 12.08.2017 року за місцем проживання обвинуваченого під час якого були вилучені наркотичні речовини та пристрої для паління канабісу.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Згідно ч.4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.4 ст. 286 КК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно роз`яснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», зазначено про те, що коли під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. При цьому, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ч.4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Так, матеріалами кримінального провадження підтверджується факт вчинення обвинуваченим злочину передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, а зі змісту виписного епікризу медичної картки стаціонарного хворого № 812/17 від 19.12.2017 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 страждав на наркоманію, що виражалось в фізичній залежності, яка була викликана полегшенням проявів хвороб під дією канабісу. Обвинувачений систематично вживав канабіс, для запобігання чому звернувся та пройшов лікування у спеціалізованій Комунальній установі «Обласному наркологічному диспансері» Херсонської обласної ради в стаціонарному відділенні в період часу з 13.12.2017 року по 19.12.2017 року. На час звернення обвинуваченого до лікувального закладу він був в свідомості, орієнтовний правильно, без продуктивної психосимптоматики на час огляду. Фон настрою знижений, хворий дещо стривожений. Наркологічного анамнезу не приховував, в розмові поводив себе упорядковано. Вказував на наявність потягу до вживання наркотику, власну неспроможність утриматись від вживання. Критичність до свого стану у обвинуваченого була збережена, він погодився з умовами лікування та госпіталізацією, висловлював налаштованість на припинення наркотизації та навіть паління тютюну. Обвинувачений пройшов лікування у відповідності до Стандартів діагностико-лікувального процесу стаціонарної допомоги, розділ наркологія, та клінічних протоколів надання медичної допомоги зі спеціальності «наркологія», затверджених наказами МОЗ № 226 та № 681 (лікування: діагностичні комплекси № 3, 7, лікувальний комплекс № 9, профілактичний комплекс № 3).
Також, згідно вказаного виписного епікризу характер та особливості перебігу хвороби, стан при виписці були наступні: за час перебування в відділенні стан хворого з покращенням, прояви синдрому відміни куповано, перебіг без особливостей. В відділенні поводив себе упорядковано, режиму відділення та лікування дотримувався. Фон настрою з покращенням, наявність потягу до вживання наркотику заперечував. Висловлював налаштованість на подальше утримання. Лікування без ускладнень, нічний сон спокійний до ранку, апетит лишається зниженим. Виписаний за погодженням із хворим, за сімейних обставин, надано рекомендації. Ефективність лікування визначена як одужання за основним захворюванням.
У суду немає підстав піддавати сумніву заявлену обвинуваченим мету його звернення до лікувального закладу, яка полягає у добровільному лікуванні від наркотичної залежності, а не в уникненні покарання, на чому наполягає прокурор, оскільки дії обвинуваченого як до так і після лікування та обставини за яких вони мали місце про це свідчать.
Так, з пояснень допитаного в судовому засіданні лікаря-нарколога Великоолександрівської ЦРЛ ОСОБА_8 , судом встановлено, що у літку поточного року ОСОБА_4 звернувся до вказаної лікарні з метою проходження лікування від наркотичної залежності, яке фактично не почав посилаючись на різні обставини, які на її думку не перешкоджали обвинуваченому за наявності бажання розпочати стаціонарне лікування.
Суд приймає до уваги вказані обставини, які обвинуваченим не заперечувалися, однак звертає увагу при цьому на подальшу поведінку обвинуваченого, яка свідчить про його чітке бажання вилікуватись над наркотичної залежності.
Так, суд вважає переконливими твердження обвинуваченого щодо неможливості розпочати лікування з огляду на те, що не він міг за сімейними обставинами розпочати стаціонарне лікування, адже він не міг залишити малолітніх дітей від попереднього шлюбу та матір похилого віку, яка хвора та потребує постійного догляду і які проживають з ним, без піклування.
Після вирішення вказаних сімейних обставин, обвинувачений за першої можливості звернувся до лікувального закладу, спочатку для полегшення симптомів викликаних травмами отриманими під час служби в АТО, для чого пройшов лікування в період часу з 01.12.2017 року по 13.12.2017 року в Комунальному закладі «Херсонський обласний госпіталь інвалідів та ветеранів війни» Херсонської обласної ради і де отримав лікування, яке допомогло йому полегшити той біль, який він до цього зменшував дією канабісу, а після пройшов спеціальний курс проти наркотичної залежності.
Під час розгляду справи суд спостерігав зміну стану обвинуваченого, згідно якого останній спочатку з`являвся в судові засідання у пригніченому стані, був роздратований та гостро реагував на дії учасників судового розгляду, що в подальшому пояснював продовженням вживання наркотичних засобів, а потім, після лікування обвинувачений в судовому засіданні активно приймав участь, поводився стримано та мав вигляд здорової людини, що він пояснив видужанням та виразив впевненість у закріпленні отриманого результату.
Крім того, даючи оцінку обставинам щодо дійсної мети лікування обвинуваченого, суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений не виявив наміру скористатись правом на амністію, яка могла бути застосована під час розгляду справи і підлягала застосуванню за його заявою в разі подання, про що обвинуваченому роз`яснювалось, що не може свідчити про його стійке бажання уникнути кримінальної відповідальності.
Твердження прокурора про те, що факт звернення обвинуваченого до лікувального закладу вже після вручення йому обвинувального акту та початку судового розгляду виключає можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 309 КК України, спростовується диспозицією вказаної норми закону, яка можливість такого звільнення не пов`язує із повідомленими прокурором обставинами.
Зі змісту вказаної норми та вищенаведених роз`яснень вищих судових інстанцій вбачається, що встановленню підлягають, крім іншого, факт добровільності звернення особи до лікувального закладу і факт початку її лікування від наркоманії, обов`язок спростування яких покладається саме на прокурора, як сторону обвинувачення, який в судовому засіданні будь-яких доказів з приводу цього не надав, клопотань про допит осіб, які б могли дати відповідні свідчення або витребування додаткових доказів на спростування вказаних фактів, не надходило, висловлена позиція прокурора зводиться до оцінки тих самих обставин, які досліджені судом та яким ним надана оцінка із наведенням відповідних мотивів.
З поведінки обвинуваченого, його пояснень та обставин установлених лікарем-наркологом під час лікування, встановлено, що обвинувачений страждав на наркоманію, яка розвилась внаслідок систематичного вживання обвинуваченим канабісу з метою полегшення постійного, нестерпного болю, що за умови наявності вищевказаних травм, на лікування яких обвинуваченому не надавали передбачених безкоштовних ліків, потребувало лікування.
Обвинувачений звернувся до лікувального закладу 13.12.2017 року в якому розпочав та пройшов лікування від наркоманії, отримавши позитивний результат у вигляді видужання.
Висновки суду щодо ухилення особи від кримінальної відповідальності у такий спосіб мають бути зроблені на підставі належних та допустимих доказів або випливати із сукупності переконливих обставин, які мають між собою узгоджуватись та спростовувати інші встановлені обставини, які свідчать на користь обвинуваченого. Припущення з цього приводу не можуть бути покладені в обґрунтування висновку суду про вказаний намір особи та не можуть позбавити права особу бути звільненою від кримінальної відповідальності за умови дотримання встановлених законом обставин.
Також, суд враховує, що положення ч.4 ст. 309 КК України, встановлюють одну із підстав звільнення від кримінальної відповідальності, про яку обвинувачений може бути обізнаний як до так і після початку кримінального переслідування, а момент звернення особи до лікувального закладу може виступати однією із обставин, яка підлягає оцінці у сукупності з іншими обставинами встановленими судом.
Крім того, даючи оцінку встановленим фактам, суд бере до уваги, що звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за встановлених обставин відповідає завданням Кримінального кодексу України, які превалюють над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі та сприятиме боротьбі із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними, шляхом стимулювання осіб до правомірної поведінки, через встановлені законом способи заохочення.
Вирішуючи клопотання на користь обвинуваченого суд також бере до уваги, що ОСОБА_4 до лікування, зокрема спонукала вагітність дружини та народження нею в період розгляду справи дитини, якою він постійно і повністю має намір опікуватись і інтереси якої, в першу чергу намагався захистити батько звернувшись до лікувального закладу та позбавившись наявної залежності.
Крім того, суд бере до уваги той факт, що не дивлячись на кримінальне переслідування обвинуваченого та вилучення у нього усіх наркотичних засобів за місцем проживання, останній знайшов можливість знову вживати наркотик про що неодноразово пояснював в судовому засіданні і що вбачається з зазначеного вище виписного епікризу. Тобто обвинувачений міг і схильний був надалі вживати наркотики, однак обрав інших шлях і вирішив видужати. В подальшому обвинувачений наркотичні засоби не вживав, що вкотре свідчить про його чітку мету.
Також, слід прийняти до уваги властивості характеру обвинуваченого, які він проявив під час проходження служби на посаді старшого водія радіотелефоніста протитанкового артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини за призивом під час мобілізації на особовий період, під час якої він зарекомендував себе як дисциплінований, здібний та відповідальний військовослужбовець, який ставиться до доручень відповідально, виконує їх вчасно та якісно, цілеспрямований, стійкий до стресових ситуацій, що додатково може свідчити про дійсні наміри обвинуваченого щодо лікування та наявність у нього рис, що дозволяють досягати поставленої мети.
Таким чином, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 будучи наркозалежним, добровільно, за власною волею, маючи змогу і в подальшому вживати наркотики, самостійно звернувся до спеціалізованої наркологічної установи де отримав тривалу кваліфіковану медичну допомогу та позбавився наркотичної залежності, клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, а справа закриттю.
Відповідно до п. 3 ч.9 ст. 100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконними обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується. Тому речові докази у справі підлягають знищенню.

Витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ необхідно покласти на обвинуваченого, а отже з останнього на користь держави підлягає стягненню сума в розмірі 2226,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, ч.4 ст. 309 КК України, ст.ст.110, 284-288, 369, 371, 372 КПК України, суд
постановив:
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ч.4 ст.309 КК України.
Кримінальне провадження № 0000315 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрити.
Речові докази по справі, а саме: особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою, в перерахунку на суху речовину 13,81 г, поміщений в паперовий згорток з газети «Рідна країна; особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою, в перерахунку на суху речовину 0,535 г, поміщений в паперовий згорток; особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою 0,580 г, розміщений на поверхні верхньої та нижньої частин пляшок та предмету з металу знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів в сумі 2226,60 грн.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Херсонської області через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ________________ ОСОБА_1