Справа № 577/1773/17
Провадження № 1-кп/577/280/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_6 ,
представника сектора ювенальної превенції
Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_8 ,
за ч.2 ст. 190 КК України,
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 16 грудня 2016 року близько 21 години, перебуваючи в приміщенні гуртожитку ДПТНЗ «Конотопський професійний аграрний ліцей» в с. Заводське, Конотопського р-ну по вул. Заводській, 68 прийшов до кімнати № 214, де мешкав його знайомий ОСОБА_9 та попрохав останнього надати йому свій мобільний телефон «Нокіа 301» під приводом послухати музику на його телефоні та з умовою повернути його на наступний день. У подальшому ОСОБА_4 , користуючись корисливими мотивами, направленими на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого отримав від ОСОБА_9 телефон «Нокіа 301». Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_4 заволодівши мобільним телефоном з місця скоєння злочину зник, телефон потерпілому в обумовлений час не віддав та наступного дня продав телефон потерпілого ОСОБА_10 за 250 гривень, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, а ОСОБА_9 протягом грудня 2016 року березня 2017 року відмовляв у поверненні телефону, розповідаючи вигадані причини.
Відповідно до висновку експертизи №19/119/9-3/1181е вартість мобільного телефону «Нокіа 301» складає 733 гривень.
Своїми злочинними діями, ОСОБА_4 завдав ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 733 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю. Підтвердив обставини скоєння ним злочину, викладені в обвинувальному акті, зазначивши, що він мав скрутне становище і з метою його поліпшення під приводом послухати музику на телефоні випросив у ОСОБА_9 його мобільний телефон «Нокіа 301», з умовою повернути його на наступний день. Телефон потерпілому в обумовлений час не віддав та наступного дня продав його знайомому ОСОБА_10 за 250 гривень, які він витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаявся і просить суворо не карати. Пояснив, що він працює і має тимчасові заробітки, відшкодував заподіяні збитки потерпілому у повному обсязі, а також добровільно відшкодував і моральну шкоду в сумі 200 гривень і потерпілий до нього претензій не має. Просить застосувати до нього амністію і звільнити від покарання, оскільки злочини він вчинив, будучи неповнолітнім.
Законний представник ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що шкодує, про те, що вчинив син, вона спілкувалася з сином з цього приводу, намагаючись з`ясувати, чому син так вчинив, буде з ним спілкуватися і далі з метою недопущення подібного. Просить вибачення за негідну поведінку сина, підтримує його заяву про застосування амністії.
Таким чином, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставинами, які помякшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те, що має молодий вік, добровільно відшкодував шкоду потерпілому і той претензій не має.
ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий.
Враховуючи вищевказані обставини, обставини справи, і наставші наслідки, відомості про особу ОСОБА_4 , суд, взявши до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Конотопським міськрайонним відділом з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе у громаді та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб, дійшов висновку про призначення йому покарання у виді штрафу і що така міра покарання буде необхідною і достатньою для його перевиховання і попередження скоєння ним нових злочинів.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив про те, що ОСОБА_4 може бути звільнений від покарання на підставі ст. 1 п. «а» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, оскільки на час скоєння злочину був неповнолітнім, злочин скоїв умисний, не тяжкий та не особливо тяжкий, до 07 вересня 2017 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому підпадає під дію вказаного Закону і підлягає звільненню від покарання і він не заперечує проти застосування до ОСОБА_4 вказаного закону і звільнення від покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 подав клопотання про звільнення його від покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році». Його підтримала і захисник ОСОБА_5 .
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового розгляду, які підтримують клопотання, вважає, що дане клопотання обгрунтоване і відповідає діючому законодавству, а тому підлягає задоволенню.
Згідно ст. 85 КК України на підставі Закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи, стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу Українита цього Закону. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. 07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників. Відповідно до п."а" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили : підлягають особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
ОСОБА_4 на час скоєння злочину був неповнолітнім, злочин скоїв умисний, середньої тяжкості, до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому згідно ст. 1 п. «а» ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, ЗУ «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року, ст. ст. 537, 539 КПК України, підлягає звільненню від покарання на підставі ст. 1 п. «а» Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме, що в подальшому, протягом останніх десяти років, до нього не може бути застосована амністія.
В силу ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, повязані із залученням експерта, а питання про речові докази слід вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 1 п. «а» ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, ЗУ «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року, ст. ст. 370, 374 КПК України, -
Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
У відповідності зі ст. 70 ч.4 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання у виді невідбутої частини покарання за вироком Кролевецького районного суду від 20 грудня 2016 року, яким він засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік, та покарання у виді штрафу 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, які виконувати самостійно.
Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття покарання, призначеного даним вироком суду, на підставі ст. 1 п. «а» Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, повязані із залученням експерта в сумі 263 гривні 88 копійок.
Речові докази по справі: мобільний телефон «Нокіа 301», що знаходиться під збережною розпискою у потерпілого ОСОБА_9 повернути йому, як законному володільцю.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1