Справа № 567/1524/17 .
У Х В А Л А

29.12.2017 рокум. Острог

Слідчий суддя

Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3

розглянувши клопотання представника ТОВ "СВ ЛАЙФ" про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000524

встановив:
директор ТОВ "СВ ЛАЙФ" звернувся в суд із клопотанням про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 21.12.2017р., на автобус марки "БАЗ А079.20 Еталон", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТзОВ "СВ ЛАЙФ".

В обґрунтування клопотання зазначив, що представник ТОВ "СВ ЛАЙФ" не був повідомлений про час та місце розгляду клопотання про арешт майна і на даний час потреба в застосуванні арешту майна - автобуса марки "БАЗ А079.20 Еталон", реєстраційний номер НОМЕР_1 відпала, оскільки з даним транспортним засобом проведені всі слідчі дії, в тому числі огляд транспортного засобу проведено експертами.

З врахуванням наведеного, просить скасувати арешт автобуса марки "БАЗ А079.20 Еталон", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ "СВ ЛАЙФ", який було накладено ухвалою слідчого судді від 21.12.2017р.

В судове засідання представник ТОВ "СВ ЛАЙФ" не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Слідчий Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Пояснив, що слідчим відділом Острозького ВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000524 за фактом ДТП, яка мала місце 19.12.2017 року близько 17:00 год. на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів в с.Грем`яче Острозького району Рівненської області, за участі автомобіля марки "DACIA LOGAN", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 та маршрутного транспортного засобу автобуса сполученням "Рівне-Острог", марки "БАЗ А079.20 Еталон", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , в результаті якого водій ОСОБА_4 та пасажири маршрутного автобуса ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження.

Вказує, що на даний час потреба в арешті автобуса, який є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не відпала, оскільки по даній справі призначено судові інженерно-транспортні експертизи транспортних засобів та судову інженерно-транспортну експертизу з транспортно-трасологічного дослідження, які на даний час не проведено і за відсутності їх результатів вирішення питання про необхідність подальшого арешту автобуса є передчасним. Окрім того, зазначив, що у нього відсутні офіційні данні про проведення обстеження автобуса експертом.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що слідчим відділом Острозького ВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000524 від 19.12.2017 р. за фактом ДТП, яка мала місце 19.12.2017 року близько 17:00 год. на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів в с.Грем`яче Острозького району Рівненської області за участі автомобіля марки "DACIA LOGAN", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 та маршрутного транспортного засобу автобуса сполученням "Рівне-Острог", марки "БАЗ А079.20 Еталон", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , в результаті якого водій ОСОБА_4 та пасажири маршрутного автобуса ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою від 21.12.2017р. накладено арешт на автобус марки "БАЗ А079.20 Еталон", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТзОВ "СВ ЛАЙФ" (юридична адреса м.Рівне вул.Чорновола,27), встановивши заборону власнику автобуса, чи будь-якій іншій особі за його дорученням, відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаним транспортним засобом, до скасування арешту у встановленому законом порядку.

При вирішенні питання про арешт майна суд прийшов до висновку, що оскільки транспортні засоби, за участі яких відбулась ДТП самі по собі та в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають важливе значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі шляхом проведення інженерно-транспортних експертиз з дослідження технічного стану транспортних засобів, та інженерно-транспортних експертиз з транпортно-трасологічного дослідження, та дані автомобілі є доказами злочину, відповідають критеріям ст.98, 167 КПК України, тому наявні достатні підстави для накладення арешту на дані транспортні засоби.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Звертаючись до суду з клопотанням про скасування арешту майна представник ТОВ "СВ ЛАЙФ" посилається на те, що не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання про арешт майна і на даний час відпала потреба в арешті майна.

В судовому засіданні встановлено, що суд вжив всіх передбачених законом заходів для повідомлення представника ТОВ "СВ ЛАЙФ" про час та місце розгляду справи шляхом інформування його за телефоном № НОМЕР_3 , який зазначений в ЄДРПОУ, як такий, що використовується ТОВ "СВ ЛАЙФ" та за телефоном НОМЕР_4 (абонент ОСОБА_11 ), який став відомий суду в процесі вирішення питання про повідомлення учасників процесу про час та місце розгляду справи від водія автобуса ОСОБА_5 . Водночас, в ході розгляду клопотання про скасування арешту встановлено, що ухвала суду про арешт майна ТОВ "СВ ЛАЙФ" не оскаржувалась.

Щодо посилань представника ТОВ "СВ ЛАЙФ" на невиправдане втручання в господарську діяльність товариства суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Однак клопотання не містить обґрунтувань та викладу обставин щодо того, яким чином накладення арешту на автобус, як речового доказу, в обсязі заборони його відчуження, що є найменш обтяжливим способом арешту майна, перешкоджає здійсненню господарської діяльності ТОВ "СВ ЛАЙФ".

Крім того, суд вважає безпідставним посилання представника ТОВ "СВ ЛАЙФ" про невідповідність вимогам законодавства накладення арешту на автобус в обсязі тимчасового позбавлення права власника на відчуження зазначеного транспортного засобу до прийняття процесуального рішення у справі, оскільки згідно вимог ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а ч.4 ст.174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Вказані вимоги були враховані судом під час розгляду клопотання про арешт майна.

Водночас, в судовому засіданні встановлено, що на даний час потреба в арешті автобуса, який є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не відпала, оскільки по даній справі слідчим призначено судові інженерно-транспортні експертизи транспортних засобів та судову інженерно-транспортну експертизу з транспортно-трасологічного дослідження, які на даний час не проведено, а тому за відсутності даних про проведення огляду автобуса експертом, а також відсутності висновків експертиз вирішення питання про необхідність подальшого арешту автобуса є передчасним.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що потреба в подальшому арешті автобуса не відпала, будь-яких доказів того, що арешт накладено необґрунтовано ТОВ "СВ ЛАЙФ" суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, як передчасному.

На підставі викладеного, керуючись ст.131, 167, 170-173, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
в задоволенні клопотання представника ТОВ "СВ ЛАЙФ" про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000524, накладеного на автобуса марки "БАЗ А079.20 Еталон", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ "СВ ЛАЙФ", відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддяОСОБА_1