Справа № 718/782/16-к
Провадження № 1-кп/727/355/17
У Х В А Л А
07 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці
в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю : прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черннівці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
15 серпня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Чернівці з Апеляційного суду Чернівецької області надійшли матеріали кримінального провадження №000180 для розгляду по суті.
15 серпня 2017 року постановлено ухвалу, щодо призначення вищевказаного кримінального провадження до підготовчого судового засідання.
18 серпня 2017 року постановлено ухвалу, щодо призначення кримінального провадження №000180 до судового розгляду та обрання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні, прокурором заявлено клопотання про продовження термінів запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки строк їх тримання під вартою закінчується 15.11.2017 року, однак розгляд справи ще не закінчений, підстав для зміни запобіжного заходу на інший, не має, так як не усунуті ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисники та обвинувачені заявили клопотання, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки прокурор не послався на ризики, які існують на даний час, таких ризиків немає, тому підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Заслухавши доводи учасників судового кримінального провадження з питання доцільності продовження терміну дії та їх змін, відповідно застосованих до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , запобіжних заходів тримання під вартою, колегія суддів приходить до наступного.

Вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України, визначено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

На підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 серпня 2017 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 листопада 2017 року з врахуванням того, що вони, є раніше судимими, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Згідно абз.2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При визначенні питання доцільності продовження тримання під вартою, колегія суддів бере до уваги, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, ці злочини вчинили в період не знятої і непогашеної судимості, крім того ОСОБА_9 не має постійного місця проживання на території України, є громадянином іншої держави; ОСОБА_8 перебував у розшуку, а тому зважаючи на їх соціальні звязки є підстави вважати, що вони можуть переховуватися від суду, а також для запобігання вчинення ними ще інших злочинів і продовження своєї протиправної діяльності, так як ризики, передбачені ст.177 ч.1 КПК України, не усунуті.
При вирішенні даного питання, колегією суддів також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, яка відповідно до вимог ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, а також практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з усталеною судовою практикою, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Приймаючи таке рішення колегія суддів враховує, що тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішення ЄСПЛ від 18.03.2008 у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), а тому тримання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , під вартою є необхідним для забезпечення їх присутності в суді, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі, з урахуванням особи останніх.

Продовжуючи міру запобіжного заходу відповідно, обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії»).

Враховуючи, що спливає двомісячний строк з дня обрання існуючого запобіжного заходу обвинуваченим та з об`єктивних причин, немає реальної можливості завершити судовий розгляд (завершення дослідження речових доказів; допиту обвинувачених, вирішення ряду клопотань), за відсутності підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , слід продовжити термін дії застосованих до них запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 05 січня 2018 року, включно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 350, 371, 372 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Продовжити дію терміну застосованого запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ст. 187 ч. 3 КК України на строк до 05 січня 2018 р.
Продовжити дію терміну застосованого запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Молдови, молдованина, без певного місця проживання, обвинуваченого за ст. 187 ч. 3 КК України, на строк до 05 січня 2018 р.
Копії ухвали вручити стороні обвинувачення, стороні захисту, обвинуваченим та направити в Чернівецьку виправну установу № 33 для відома і виконання.

В задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший вид запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою особисте зобовязання, зокрема: - захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ; - захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3