12.01.2018 Єдиний унікальний номер 205/5264/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2
по кримінальному провадженню, внесеному 23.01.2016 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000279
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, який працює бригадиром з переміщення у ПрАТ «ДМЗ «ЄВРАЗ», неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:
04.12.2015 року у ОСОБА_3 , який знаходився в будинку №14-А по пров. Дальньоуральському у м. Дніпрі (Дніпропетровську), виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, що знаходились на рахунку кредитної картки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 04.12.2015 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_6 та використовуючи привід для виплати кредитної заборгованості за покупку мобільного телефону марки «Lenovo S60А» для ОСОБА_7 , маючи вільний доступ до вищевказаної кредитної картки ОСОБА_6 , яка знаходилась у тумбочці однієї з кімнат будинку №14-А по пров. Дальньоуральському в м. Дніпрі (Дніпропетровську), взяв зазначену кредитну карту та направився до банкомату, розташованого по вул. Миронова у будинку №4. Знаходячись за вищевказаною адресою, а саме - біля банкомату «Приватбанк» САDN 3702, розташованого за адресою: м. Дніпро (Дніпропетровськ), вул. Європейська (Миронова), буд.4, 04.12.2016 року о 13:37 годин, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вставив картку ОСОБА_6 до банкомату, після чого, ввівши необхідний пін-код, провів транзакцію по зняттю грошових коштів в сумі 4 680 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись останнім на власний розсуд.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_6 , 04.12.2015 року у 17:05 годин, утримуючи при собі кредитну карту ОСОБА_6 , ОСОБА_3 направився до банкомату «Приватбанк» CADN 5547, розташованого за адресою: м. Дніпро (Дніпропетровськ), пр. Д. Яворницького (Карла Маркса), буд.119-А, де реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вставив картку ОСОБА_6 до банкомату, після чого, ввівши необхідний пін-код, провів транзакцію по зняттю грошових коштів в сумі 3 120 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись останнім на власний розсуд.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_6 , 06.12.2015 року у 13:37 годин, утримуючи при собі кредитну карту ОСОБА_6 , ОСОБА_3 направився до банкомату «Приватбанк» CADN 6286, розташованого за адресою: м. Дніпро (Дніпропетровськ), вул. Велика Діївська (Братів Трофімових), буд.459, де реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вставив картку ОСОБА_6 до банкомату, після чого, ввівши необхідний пін-код, провів транзакцію по зняттю грошових коштів в сумі 2 600 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись останнім на власний розсуд.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_6 , 09.12.2015 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, утримуючи при собі кредитну карту ОСОБА_6 , ОСОБА_3 направився до банкомату «Приватбанк», розташованого за адресою: м. Дніпро (Дніпропетровськ), пр. Д. Яворницького (Карла Маркса), буд.92, де реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вставив картку ОСОБА_6 до банкомату, після чого, ввівши необхідний пін-код, провів транзакцію по зняттю грошових коштів в сумі 847 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись останнім на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 11 247 гривень.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 пояснив, що свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає частково і пояснив наступне.

На початку грудня 2015 року він разом зі своєю колишньою дівчиною ОСОБА_8 , та її прийомними батьками ОСОБА_6 (який є потерпілим у даному кримінальному провадженні) та його цивільною дружиною ОСОБА_9 , з якими проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 , приїхав до магазину електроніки, який знаходився на ж/м Комунар (Покровський) у м. Дніпро, аби придбати мобільний телефон для ОСОБА_10 . При цьому між ними була домовленість, що вказана покупка буде здійснення у кредит, і він ( ОСОБА_11 ) разом з ОСОБА_12 будуть його оплачувати, однак договір кредиту і перший внесок за покупку буде здійснено з кредитної картки ОСОБА_13 .

Під час оформлення кредиту на купівлю телефону виявилося, що кредитна картка ОСОБА_13 була неактивована, що перешкоджало її використанню під час покупки. В зв`язку з цим він ( ОСОБА_11 ) взяв певну суму грошових коштів у ОСОБА_9 і через термінал вніс кошти на вказану картку, таким чином активувавши її, при цьому в якості номеру телефону для смс-сповіщень за вказаним кредитним рахунком він зазначив свій номер мобільного, а не ОСОБА_13 , оскільки хотів таким чином відслідковувати стан рахунку і оплати кредиту.

Після придбання телефону, ОСОБА_13 віддав свою кредитну картку йому і ОСОБА_10 , аби вони і в подальшому могли сплачувати кредит за здійснену покупку.

Приблизно через тиждень після цього він ( ОСОБА_11 ), взяв кредитну карту ОСОБА_13 з дому і через банкомати у різних районах м. Дніпра зняв з неї готівкові кошти на суму приблизно 11 000 грн., які вони разом з ОСОБА_10 витратили на свої особисті потреби, покупки і розваги.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 обвинувачений не визнав, посилаючись на те, що ним вже було здійснено повне відшкодування заподіяної ним матеріальної шкоди на суму 15 600 гривень.

Не дивлячись на фактичне невизнання своєї винуватості у інкримінованому кримінальному правопорушенні, вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження у ході судового розгляду.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_9 , та з ОСОБА_8 , яку вони вважають своєю названою донькою. ОСОБА_10 у 2015 році познайомилася з ОСОБА_14 (який у даному кримінальному провадженні є обвинуваченим), і вони стали проживати всі разом за їх спільним місцем мешкання.

На початку грудня 2015 року з метою купівлі нового мобільного телефону для ОСОБА_10 він ( ОСОБА_13 ) разом зі своєю дружиною, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 приїхали до магазину «Фокстрот», який розташований на житловому масиві Покровський (Комунар) у м. Дніпрі. Під час оформлення кредиту для купівлі телефону він звернувся за допомогою до ОСОБА_11 , аби той допоміг йому перевести готівкові кошти на кредитну картку через термінал з метою її активації, для чого повідомив обвинуваченому пін-код від своєї кредитної картки. При цьому він повністю довіряв ОСОБА_11 , так як той був хлопцем ОСОБА_10 і проживав спільно з ними.

Після оформлення кредиту і купівлі мобільного телефону вони всі разом поїхали додому, при цьому він ( ОСОБА_13 ) передав свою кредитну картку ОСОБА_10 , так як ОСОБА_11 запевнив його, що вони будуть з її допомогою сплачувати кредит.

Через декілька тижнів він помітив, що у ОСОБА_11 з`явився новий мобільний телефон, останній почав витрачати значні кошти на продукти харчування. Це викликало підозри у нього ( ОСОБА_13 ) і його цивільної дружини, в зв`язку з чим вони звернулися до відділення «Приватбанку», де дізналися, що кошти з кредитної картки у розмірі кредитного ліміту в сумі 12 500 гривень були зняті іншою особою, при цьому жодних смс-повідомлень на його мобільний телефон щодо зняття коштів не надходило. Однак у банку розповіли, що кредитний рахунок був прив`язаний до іншого номеру, яким виявився номер мобільного телефону ОСОБА_11 .

Повернувшись додому, він ( ОСОБА_13 ) спитав у обвинуваченого щодо зняття коштів з його рахунку, проте той сказав, що нібито загубив картку, і йому невідомо, хто знімав з неї кошти. Однак через деякий час він отримав із банку роздруківку фотознімків, які свідчили про те, що саме ОСОБА_11 знімав грошові кошти у декількох банкоматах у м. Дніпрі.

Після цього обвинувачений запевняв, що найближчим часом поверне зазначені кошти, однак так цього і не зробив, що і стало підставою для звернення ним ( ОСОБА_13 ) до правоохоронних органів. Вже на стадії досудового розслідування даного кримінального провадження батьки ОСОБА_11 перевели на його кредитний рахунок грошові кошти у сумі 14 500 гривень, однак ця сума не покрила всіх витрат, так як банком, окрім суми заборгованості, було нараховано пеню і штрафні санкції.

Потерпілий повністю підтримав пред`явлений ним цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 суми матеріальної і моральної шкоди, просив суд повністю його задовольнити. Крім того, потерпілий вважав за можливе призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Крім показань потерпілого ОСОБА_6 , вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження і в показаннях свідка ОСОБА_9 , яка суду пояснила наступне.

Обвинувачений ОСОБА_15 їй добре відомий, оскільки він у 2015 році зустрічався і проживав разом з її названою донькою ОСОБА_8 , за спільним місцем мешкання її та цивільного чоловіка - ОСОБА_6 (який у даному кримінальному провадженні є потерпілим) за адресою: м. Дніпро, пров. Дальньоуральський, буд.14-А. Так, у грудні 2015 року вони у магазині «Фокстрот», що розташований на ж/м Покровський (Комунар) у м. Дніпрі, придбали мобільний телефон для ОСОБА_10 , при цьому ця покупка була здійснена у кредит, під час оформлення якого ОСОБА_11 допомагав ОСОБА_13 з активацією кредитної картки і дізнався пін-код від неї. В подальшому потерпілий передав цю картку ОСОБА_10 і ОСОБА_16 , аби вони мали можливість сплачувати кредит.

Через декілька тижнів вона помітила, що у ОСОБА_11 з`явилися кошти, так як останній передав значну суму грошей на лікування своєї бабці, придбав собі новий мобільний телефон, відеокамеру, почав купувати дорогі продукти харчування, які їх сім`я раніше не могла собі дозволити. Це викликало у неї підозру, і вона разом з ОСОБА_13 звернулася до «Приватбанку», де їм повідомили, що грошові кошти з вказаної вище картки були зняті невідомою особою. При цьому, як свідчила інформація з банку, смс-сповіщення про банківські операції за карткою надходили на номер мобільного телефону, яким користувався в той час саме ОСОБА_11 .

Після цього обвинувачений зізнався, що він зняв грошові кошти із вказаної кредитної картки, яка належала ОСОБА_13 , і запевнив, що найближчим часом поверне їх, однак так цього і не зробив, через що вони з цивільним чоловіком звернулися до поліції із заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Крім показань потерпілого та свідка, вина ОСОБА_3 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.01.2016 року, ОСОБА_6 просив органи поліції притягти до відповідальності ОСОБА_3 як особу, яка шахрайським шляхом заволоділа його грошовими коштами;

- згідно з банківською випискою від 10.12.2015 року за картковим рахунком № НОМЕР_1 за період часу з 01.12.2015 року по 31.01.2016 року, у період часу з 04.12.2015 року по 09.12.2015 року ОСОБА_3 у різних банкоматах «Приватбанку» з вказаного карткового рахунку було знято готівкових коштів на суму 11 247 гривень;

- із протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 27.05.2016 року слідує, що на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2016 року з ПАТ КБ «Приватбанк» на CD-диску було вилучено матеріали фото- та відео-зйомки з банкоматів CADN 5547, CADN 3702 та CADN 6286, в яких ОСОБА_3 04.12.2015 року, 06.12.2015 року та 09.12.2015 року знімав готівкові кошти з карткового рахунку, відкритого на ім`я потерпілого ОСОБА_6 ;

- відповідно до протоколів огляду від 16.06.2016 року і фото-таблиць до них, об`єктами огляду є банкомати ПАТ «Приватбанк» з написами CADN 5547 та CADN 3702, що розташовані відповідно у будинку №119-А по пр. Д. Яворницького (Карла Маркса) та у будинку АДРЕСА_3 , в яких 04.12.2015 року ОСОБА_3 зняв готівкові кошти з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 ;

- згідно з протоколом огляду від 16.06.2016 року і фото-таблиці до нього, об`єктом огляду є банкомат ПАТ «Приватбанк» з написом CADN 6286, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд.459, в якому 06.12.2015 року ОСОБА_3 зняв готівкові кошти з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 ;

- із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2016 року слідує, що свідок ОСОБА_9 на знімку під №1 впізнала ОСОБА_3 як особу, що зняла готівкові кошти з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 ;

- відповідно до протоколу перегляду фотознімків від 24.06.2016 року і фото-таблиці до нього, свідок ОСОБА_9 на пред`явлених до перегляду цифрових фотознімках впізнала ОСОБА_3 в момент зняття грошових коштів через банкомати «Приватбанку» з карткового рахунку, відкритого на ім`я потерпілого ОСОБА_6 ;

- із протоколу перегляду фотознімків від 24.06.2016 року і фото-таблиці до нього слідує, що ОСОБА_3 підтвердив, що на пред`явлених до перегляду цифрових фотознімках зображений саме він в момент зняття грошових коштів через банкомати «Приватбанку» з карткового рахунку потерпілого ОСОБА_6 ;

- згідно з постановою слідчого СВ Ленінського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 27.05.2016 року, вилучений та оглянутий в ПАТ КБ «Приватбанк» компакт-диск під №209784, що містить технічну інформацію, визнаний речовим доказом та залишений на зберіганні у матеріалах кримінального провадження.

По справі потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 10 273 (десять тисяч двісті сімдесят три) гривні 20 (двадцять) копійок та про відшкодування моральної шкоди на загальну суму 15 000 гривень.

Виходячи з принципів розумності і справедливості, суд вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно із положеннями ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову.

Стаття 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.ст.22, 1166 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Шкода завдана неправомірними діями майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час розгляду кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 заволодів майном потерпілого ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою, тобто вчинив шахрайство, в результаті якого потерпілому було заподіяно матеріальну шкоду на суму 11 247 гривень.

В судовому засіданні було встановлено, що батьками обвинуваченого ОСОБА_3 на картковий рахунок потерпілого ОСОБА_6 було перераховано грошові кошти в сумі 15 600 гривень, що підтвердив і сам потерпілий.

Зазначена обставина вказує на те, що матеріальна шкода, заподіяна ОСОБА_6 злочинними діями ОСОБА_3 , як було встановлено в ході досудового розслідування, була добровільно відшкодована останнім в повному обсязі.

Потерпілий в своїй позовній заяві не вказав на конкретний розрахунок матеріальної шкоди, яка б документально підтверджувалася банківськими виписками та розрахунками, квитанціями про нарахування процентів та пені за користування кредитом, іншими належними доказами його позовних вимог. Тому, суд вважає не зрозумілим, чи має відношення заявлена потерпілим в його позові сума матеріальної шкоди до шкоди, завданої діями обвинуваченого.

У зв`язку з чим, суд приходить до однозначного і безсумнівного висновку про те, що позов ОСОБА_6 в частині стягнення матеріальної шкоди не підлягає задоволенню.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_6 в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідності до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода полягає у тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Таким чином, враховуючи наявність моральної(немайнової) шкоди у потерпілого ОСОБА_6 , яка була завдана йому незаконними діями обвинуваченого, шляхом зловживання довірою потерпілого та членів його сім`ї, враховуючи характер, обсяг та тривалість душевних страждань, яких зазнав потерпілий, суд виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає заявлений розмір моральної шкоди у сумі 15 000 грн. завищеним, в зв`язку з чим приходить до висновку, що сума в розмірі 5000 грн., повністю відповідає глибині моральних страждань та переживань потерпілого.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла повне підтвердження в ході судового розгляду, і його умисні дії, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), за ч.1 ст.190 КК України кваліфіковані вірно.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, позицію потерпілого, дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді громадських робіт.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 5 000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речовий доказ:

* вилучений та оглянутий в ПАТ КБ «Приватбанк» компакт-диск під №209784, що містить технічну інформацію, який визнаний речовим доказом та залишений на зберіганні у матеріалах кримінального провадження - залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя
Секретар -