В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисник обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, судимого
- 16.01.2015 року Берегівським районним судом за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України 2 роки іспитового строку;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
11 серпня 2015 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи в м. Чоп, по вул. Туряниці, неподалік магазину АВС «Зіна», умисно, таємно, з корисливих спонукань , з метою заволодіння чужим майном , викрав велосипед типу монтенбайк, марки «OKEAN МESSA», темно-синього кольору, на якому поїхав у невідомому напрямку, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 2000,00 гривень.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю. По суті фактичних обставин справи пояснив, що точної дати не пам`ятає за спливом часу, влітку 2015 року виходячи з приміщення кафе в м. Чоп , де вжив алкогольні напої, помітив велосипед, який був припаркований біля будівлі магазину , який викрав і поїхав на ньому . Через деякий час був затриманий працівниками поліції, які вилучили у нього велосипед.
В судові засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`являвся, надіслав на адресу суду заяву в якій просив розглянути кримінальне провадження у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має . Враховуючи, що потерпілий не був свідком вказаних подій, суд, керуючись ст.325 КПК України, ухвалив рішення про проведення судового розгляду за його відсутності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений, захисник не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений , захисник правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності , що свідчить про відверте небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення , скоїв кримінальне правопорушення під час іспитового строку, за місцем проживання характеризується посередньо, проходив лікування у відділенні ОКТМО Фтизіатрія з діагнозом ВДТБ та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом згідно статті 67 КК України не встановлено.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України, за правилами, передбаченими ч.ч.1, 2 , 3 ст. 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 вчинив злочин 11.08.2015 року , тобто до ухвалення вироку Берегівським районним судом від 28 березня 2017 року, яким він засуджений за ч. 2 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України.

За таких обставин ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України призначивши покарання за сукупністю злочинів, передбачених за даним вироком, та за злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України , за який його засуджено вироком Берегівського районного суду від 28 березня 2017 року, застосувавши принцип часткового складання покарань.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.
При прийнятті рішення про початок строку відбування покарання , а відповідно й зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбутого покарання, враховується те, що згідно вироку Берегівського районного суду від 28 березня 2017 року строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховано з моменту його затримання, а саме з 18.01.2017 року.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 /два/ роки позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених за даним вироком та за злочин, передбачений ч. 2 ст.185 КК України , за який його засуджено за вироком Берегівського районного суду від 28 березня 2017 року, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_4 остаточно до відбуття призначити покарання у вигляді 3 /три/ роки і 10 / десять/ місяців позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 18.01.2017 року.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення за період з 18.01.2017 року по 28 березня 2017 року включно згідно ч.5 ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 306,90 гривень за проведення судової експертизи .
Речовий доказ по справі: велосипед типу монтенбайк, марки «OKEAN МESSA» - залишити в розпорядженні власника ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1