Справа №591/4448/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/406/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/4448/17 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 17 серпня 2017 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9

підозрюваного ОСОБА_10

захисників адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданих апеляційних скаргах:

- захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки підозра є необґрунтованою, під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не було доведено наявності будь-яких ризиків, а також неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання. Крім того, зазначає, що ОСОБА_10 не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку, і має на утриманні батьків похилого віку;

- захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_13 просить скасувати ухвалу слідчого судді та звільнити ОСОБА_10 з-під варти на підставі ч.ч.3 і 5 ст.206 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не було доведено наявності обґрунтованої підозри та обставин, передбачених ст.199 КПК України, слідчий суддя не дослідила обставини та підстави затримання підозрюваного, крім того, з ухвали не зрозуміло чи був отриманий дозвіл на затримання та доставку ОСОБА_10 до слідчого судді.

17.08.2017 до Зарічного районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури Сумської області, звернувся слідчий СВ ГУНП в Сумській області ОСОБА_14 , яке обґрунтував тим, що 12.08.2017 близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_15 , знаходячись на березі р. Псел у с. В. Рибиця Краснопільського району Сумської області, з корисливих мотивів завдали декілька ударів металевою трубою в область потиличної голови потерпілого ОСОБА_16 , в результаті чого настала смерть останнього.

12.08.2017 до ЄРДР за № 0000209 були внесені відповідні відомості про вчинення злочину, передбаченого п.п.6 і 12 ч.2 ст.115 КК України.

16.08.2017 о 06 год. 53 хв. ОСОБА_10 був затриманий і в цей же день йому було вручене повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15-ти років або довічне позбавлення волі, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, вчиняти нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 17.08.2017 до ОСОБА_10 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Своє рішення слідчий суддя вмотивувала тим, що пред`явлена ОСОБА_10 підозра є обґрунтованою та існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і вчиняти нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_10 та його захисників ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які підтримали апеляційні скарги, доводи прокурора ОСОБА_9 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вказані вище апеляційні скарги захисників задоволенню не підлягають з таких підстав.

Розглянувши клопотання слідчого та застосувавши до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшла висновку про необхідність застосування до останнього саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч.1 ст.176 КПК України.

При вирішенні цього питання слідчий суддя дотрималася вимог ст.ст.176, 177, 178, 183 і 194 КПК України, з`ясувала і дослідила всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого п.п.6 і 12 ч.2 ст.115 КК України, існування встановлених у ст.177 КПК України ризиків, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого п.п.6 і 12 ч.2 ст.115 КК України, за який законом передбачено кримінальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 15-ти років або довічне позбавлення волі, існують реальні ризики того, що перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчиняти нові злочини, і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в ухвалі слідчого судді ризикам.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих сторонами кримінального провадження доказів у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.178 і ч.1 ст.194 КПК України, а будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні, тому доводи апеляційних скарг захисників про необґрунтованість підозри є безпідставними.

Крім того, при встановленні факту наявності (чи відсутності) обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_10 колегія суддів керується не тільки положеннями національного кримінального процесуального законодавства, а враховує й практику з цього питання Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України), яка відображена в рішенні від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також в рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В інших рішеннях «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Окрім того, суд погодився, що обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту (рішення від 15.09.2009 у справі «Ямрозі проти Польщі», рішення від 10.02.2011 у справі «Плєшков проти України»).

Що стосується доводів апеляційних скарг відносно недоведеності обставин, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують заявлені ризики, а також неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, то колегія суддів теж не може взяти їх до уваги, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, ОСОБА_10 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчиняти нові злочини.

Крім того, колегія суддів також враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду.

Вказані висновки Європейського суду з прав людини з урахуванням зазначених вище обставин, на думку колегії суддів, і свідчать про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Зазначені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_12 обставини як те, що ОСОБА_10 не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку, і має на утриманні батьків похилого віку, не є тими безумовними і беззаперечними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування тримання під вартою.

Колегія суддів не може прийняти до уваги також і доводи захисника ОСОБА_11 про порушення вимог кримінального процесуального закону при затриманні ОСОБА_10 , оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що затримання ОСОБА_10 відбулося на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України та не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання він був доставлений до суду для розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що відповідає вимогам ст.211 цього Кодексу.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги захисників без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 17 серпня 2017 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4