печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7706/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0004275 від 17 листопада 2017 року - прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
13 лютого 2018 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0004275 від 17 листопада 2017 року - прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор у судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004275 від 17листопада 2017 року, за фактом кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 діючи умисно за попередньою змовою з невстановленими особами, переслідуючи злочинний умисел, зареєстрували та придбали суб`єкти господарської діяльності, а саме: ТОВ «Імекфрут» (), ТОВ «ТД ФОІ» (), ТОВ «Фрудом» (), ТОВ «Велес Фрут» () та ТОВ «ДОМАТЕС» (), після чого в період 2015-2017 років здійснюючи імпорт на митну територію України фруктів та овочів, використовуючи реквізити підконтрольних їм підприємств, здійснювали реалізацію раніше імпортованого товару за готівку третім особам з подальшим оформленням первинної бухгалтерської документації без фактичного продажу в адресу вигодонабувачів.
З матеріалів клопотання вбачається, що ТОВ «ДОМАТЕС» (40673007) та інші невстановлені особи для своєї незаконної діяльності використовують банківські рахунки №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , що відкриті та обслуговуються в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005). Також, ТОВ «ДОМАТЕС» (40673007) використовує банківські рахунки №№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , що відкриті та обслуговуються в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299).
Прокурор вказує, що з метою забезпечення збереження речових доказів грошей, набутих кримінально противоправним шляхом, виникла необхідність на час досудового розслідування накласти арешт на кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «ДОМАТЕС» (40673007), що відкриті та обслуговуються в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005, м. Київ вулиця Андріївська, 2/12) та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299, м. Київ вул. Грушевського, 1Д).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: спеціальної конфіскації та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на банківські рахунки підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, та забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання сторони кримінального провадження № 0004275 від 17 листопада 2017 року - прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт та заборонити відчужувати кошти в частині видаткових операцій, з банківських рахунків ТОВ «ДОМАТЕС» (40673007):
- №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , що відкриті та обслуговуються в АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005);
- №№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , що відкриті та обслуговуються в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299).
Арешт накласти в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету та заробітної плати.
Зобов`язати службових осіб АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005) та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (МФО 305299), надати співробітникам Генеральної прокуратури України, та співробітникам Державної фіскальної служби України інформацію у письмовому вигляді про суму коштів, що будуть знаходитись на рахунках на час надання ухвали для виконання у вигляді довідки та в подальшому надавати слідчому Генеральної прокуратури таку інформацію станом на перше число кожного місяця до 01 травня 2018 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1