Справа №490/994/18 20.02.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2018 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новокрасне Красноокнянського району , Одеської області, громадянина України, що проживає за адресою:: АДРЕСА_1 . Підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.185, ст.348 КК України,
-- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, без права внесення застави

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, з можливістю внесення застави.

Провадження: № 11-сс/784/97/18 Слідчий суддя: ОСОБА_8
Категорія: оскарження ухвали Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Вказує, що кримінальні правопорушення у яких підозрюється ОСОБА_6 не відносяться до злочинів, визначених у п.п.1, 2, 3 ч.4 ст. 183 КПК України, які дають право слідчому судді, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_6 підозрюється в наступному.
07.02.2018р. близько 20 год. 00 хв. у ОСОБА_6 , ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 , виник злочинний намір на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення крадіжки з офісу ПАТ «Радсад», розташованого в с. Радісний Сад Миколаївського району Миколаївської області, вул. Миру,1.
08.02.2018 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на автомобілі марки «Мерседес» під керуванням ОСОБА_6 прибули з м. Одеси до буд. АДРЕСА_2 , з метою візуальної перевірки наявності в ній працівників підприємства або охорони та подальшого проникнення до будівлі.
За досягнутою домовленістю між собою, ОСОБА_6 зупинив автомобіль неподалік будівлі та залишився в ньому чекати, а ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , попрямували до будинку АДРЕСА_2 . Візуально переконавшись у відсутності осіб у приміщенні, діючи умисно, реалізуючи раніше виниклий намір, направлений на заволодіння чужого майна, поєднаний з проникненням у приміщення, шляхом віджиму замка пошкодили вхідні двері, після чого ОСОБА_10 отримавши доступ увійшов до приміщення будівлі, а ОСОБА_9 залишився чекати біля входу у приміщення.
Перебуваючи в кабінеті приміщення «Радсад», ОСОБА_10 викрав з нього касовий апарат і внаслідок спрацювання сигналізації, ОСОБА_10 покинув приміщення та разом з ОСОБА_9 направились до автомобіля, де їх чехав ОСОБА_6 . Сівши до автомобіля ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 із викраденим касовим апаратом з місця вчинення злочину зникли.
Крім того, 08.02.2018р. близько 14 00 ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_9 і ОСОБА_6 прямуючи на автомобілі «Мерседес» на автодорозі «Одеса-Мелитополь-Новоозавськ» були зупинені працівниками патрульної поліції.
У той час, у ОСОБА_9 , при собі був пістолет, який за попередньою домовленістю, з ОСОБА_10 та ОСОБА_6 перед вчиненням злочину, взяв з собою, на випадок застосування, у разі необхідності під час вчинення, запланованої крадіжки, у разі виявлення останніх на місця злочину або їх затримання.
Розуміючи суспільну небезпеку та можливість вбивства співробітника поліції, і свідомо допускаючи це, з метою реалізації раптово виниклого наміру, направленого на вбивство працівника правоохоронного органу, ОСОБА_9 який перебував на переднього сидіння, відчинив двері автомобіля та здійснив постріл з вищевказаного пістолета у бік оперуповноваженого СКП Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській областіу ОСОБА_11 , який перебував у безпосередній близькості до ОСОБА_9 .
Постріл зроблений ОСОБА_9 , був невлучним, проте бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, перезарядивши пістолет, здійснив повторний постріл у бік працівника поліції.
Після чого, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 були затримані працівниками поліції, що позбавило їх можливості довести свій злочинний намір до кінця.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0001171 за ознаками ч.3 ст. 185 та ст.348 КК України.
09.02.2018р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
Цього ж дня слідчим СВ Миколаївського районного відділення поліції Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_15 направлено клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглянувши клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не забезпечить належної його поведінки в ході досудового розслідування та під час судового розгляду в кримінальному провадженні.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без зміни, вивчивши матеріали кримінального та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно вимог ст. 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ці вимоги закону дотримані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу. Так, належним чином та з достатньою повнотою досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання відносно ОСОБА_6 такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Є правильним висновок слідчого судді про те, що надані прокурором докази, зокрема, протоколи прийняття заяв про вчинення злочину; протоколи допиту потерпілого та свідків , протоколи огляду місця події на даний час доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ст. 348 КК України. Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаних злочинів.

З огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років та особливого тяжкого злочину за який передбачено покарання у від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст. 183 КПК України стосовно нього може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як видно з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 вчинив два злочини, один з яких є тяжким, а інший особливо тяжким, не має постійного місця роботи, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків не має.
Вищезазначене вказує на те, що дійсно існують ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Доводи захисника відносно того, що вчинені підозрюваним кримінальні правопорушення не відносяться до злочинів, які дають право слідчому судді при обранні запобіжного заходу не визначати розмір застави, не є слушними.
Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 вчинив злочин передбачений ст.348 КК України (посягання на життя працівника правоохоронного органу).
Матеріали провадження свідчать про те, що свідок ОСОБА_16 пояснив, що він з іншими працівниками поліції підійшли до водійських дверей автомобіля та просили вийти водія та пасажирів з машини. На дану вимогу, а ні водій, а ні пасажири не відреагували, сиділи у автомобілі. Далі відчинилися двері пасажира і він почув, як чоловіки які сиділи у автомобіли кричали: «Стріляй, стріляй».
В автомобілі крім інших осіб знаходився і ОСОБА_6 , дії якого були направлені на вчинення насильства до працівників поліції.
Отже, злочин, передбачений ст.348 КК України, вчинений підозрюваним відноситься до злочинів, вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Так, суд першої інстанції обгрунтовано, відповідно до приписів ч.4 ст. 183 КПК України не визначив розмір застави.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення.

З огляду на наведене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2018 року, якою ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: