№ 317/178/18
№/п 1-кп/317/135/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2018 року

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0001787 від 09.12.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розумівка Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

26.06.2006 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
02.03.2007 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 13.10.2008 року з Бердянської ВК № 77 за постановою Бердянського міського суду Запорізької області від 03.10.2008 року умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України, не відбутий строк покарання 10 місяців 29 днів;
12.07.2010 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, 13.05.2011 року знятий з обліку КВІ у зв`язку з новим засудженням;
03.03.2011 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 12.07.2010 року і остаточно визначено покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений 10.03.2014 з Софієвської ВК № 55 за відбуттям строку покарання;

04.01.2017 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 125 ч. 1, 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
26.11.2017 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні кімнати будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс один удар кулаком правої руки в область лівої частини обличчя ОСОБА_6 .

В результаті чого потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, у вигляді: синця в ділянці лівого ока, який згідно висновку експерта № 2935 від 19.12.2017 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Крім того, 27.11.2017 приблизно о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите заволодіння чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, знаходячись з дозволу власника домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 пройшов до кімнати вищевказаного будинку, звідки взяв матерчату сумку, всередині якої знаходилась відеокамера «SONY» DCR-DVD505, вартістю 1350 гривень, яка належить ОСОБА_6 .

Після чого, продовжуючи свій умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, розуміючи що за його діями спостерігають сторонні особи, а саме ОСОБА_7 , яка вимагала від ОСОБА_4 зупинитися та припинити протиправні дії. На вимоги ОСОБА_7 останній не реагував, при цьому для того щоб безперешкодно залишити територію домоволодіння відштовхнув ОСОБА_7 від себе та покинув приміщення будинку з викраденим майном.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у злочинах, що йому інкримінуються, підтвердив, що дійсно вчинив злочини при вищевикладених обставинах, пояснив суду, що 26.11.2017 року ввечері вони сиділи, відпочивали у будинку АДРЕСА_2 , і у них з ОСОБА_6 відбувся конфлікт, внаслідок чого він наніс один удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_6 . Крім того. 27.11.2017 року вранці він прийшов у будинок АДРЕСА_2 , взяв сумку з відеокамерою, а коли його намагалися зупинити, викривши його дії з викрадення майна, він відштовхнув жінку і залишив приміщення будинку, відеокамеру віддав другу, щоб той здав її у ломбард.

Беручи до уваги позицію учасників судового провадження, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України та наслідки її застосування, суд вирішив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежити дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України подальше дослідження доказів за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження не проводилося.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, а також за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин та злочин невеликої тяжкості.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд враховує те, що він раніше судимий, характеризується негативно.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочинів.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів (щодо злочину за ст. 125 ч.1 КК України), оскільки ОСОБА_4 , будучи судимим за умисний злочин, вчинив новий умисний злочин.

Беручи до уваги характер, сукупність та тяжкість вчинених ОСОБА_4 злочинів у період випробування, неодноразові судимості за вчинення умисних злочинів, що свідчить про його стійку антисуспільну установку та небажання встати на шлях виправлення, суд вважає неможливим застосування відносно обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі.

За правилами ст. 71 КК України до покарання ОСОБА_4 за цим вироком підлягає приєднанню частково покарання за попереднім вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 04.01.2017 року.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо вирішення долі речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Суд на підставі ст. 374 ч.4 КПК України повинен у резолютивній частині вироку зазначити, зокрема, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до ст. 331 КПК України суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили продовжити відносно ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі, про що надійшло клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 336, 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 125 ч.1, 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання:

-за ст. 125 ч.1 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт;

-за ст. 186 ч.2 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частково не відбуте покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 04.01.2017 року, призначивши ОСОБА_4 остаточно загальний строк покарання за сукупністю вироків п`ять років три місяці позбавлення волі.

Речові докази відеокамеру «SONY» DCR-DVD505 із зарядним пристроєм та чохлом, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 повернути йому за належністю; 2 диски (DVD-R та CD-R) із відеозаписами слідчих дій, що не були долучені до матеріалів судового провадження та не досліджувалися залишити у матеріалах кримінального провадження.

До набрання вироком законної сили продовжити відносно ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі.

Строк покарання ОСОБА_4 вираховувати з моменту його затримання, тобто з 12.40 годин 09 грудня 2017 року.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення, через Запорізький районний суд Запорізької області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1