Справа № 675/290/18
Провадження № 1-в/675/86/2018
У Х В А Л А

"02" лютого 2018 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ЗВК № 58 ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав у режимі відеоконференції подання начальника державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» ОСОБА_7 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Якутськ Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина Російської Федерації, освіта неповна середня, не одруженого, до засудження не працював, раніше неодноразово судимого,
про призначення примусового годування шляхом вливання поживної рідкої харчової суміші через зонд,
В С Т А Н О В И В :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2013 року, який вступив в законну силу 25 вересня 2013 року, ОСОБА_5 засуджено за ст. 187 ч. 4, 71 КК України до 10 років 03 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.

Початок строку відбування покарання 21 червня 2011 року.

Кінець строку 17 червня 2019 року.

Регіональна комісія з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі в Хмельницькій області (протокол № 36 від 23 жовтня 2013 року) визначила ОСОБА_5 максимальний рівень безпеки з відбуванням покарання у звичайних жилих приміщеннях.

02 лютого 2018 року начальник державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» ОСОБА_7 звернувся до суду з поданням про призначення ОСОБА_5 примусового годування шляхом вливання поживної рідкої харчової суміші через зонд. Посилається на те, що засуджений не приймає їжу з 22 січня 2018 року. Вказує на те, що згідно медичного висновку лікаря в зв`язку із голодуванням існує очевидна загроза життю засудженого ОСОБА_5 .

У судовому засіданні представник державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» ОСОБА_4 подання підтримав, зазначив, що стан здоров`я засудженого постійно погіршується, а тому у зв`язку з голодуванням існує очевидна загроза його життю.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене подання.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти його задоволення, вказав, що не вбачає об`єктивних даних, які б свідчили про погіршення здоров`я засудженого, наголосив на відсутності нормативно встановленого порядку примусового годування.

Засуджений ОСОБА_5 просив суд відмовити в задоволенні подання. Пояснив, що почуває себе добре та не бажає, щоб до нього були застосовані вказані у поданні заходи.

Суд, заслухавши думку прокурора, представника ЗВК № 58, засудженого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , дослідивши матеріали подання, приходить до висновку, що подання слід задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до ч. 3 ст. 116 КВК України, примусове годування засудженого, який заявив про відмову від прийняття їжі, забороняється. Примусове годування може бути застосовано лише на підставі рішення суду, прийнятого за висновком лікаря, що засудженому загрожує розлад здоров`я стійкого характеру та існує очевидна загроза його життю. Особа, яка відмовилася від прийняття їжі, з моменту встановлення цього факту має перебувати під постійним наглядом лікаря. При підготовці висновку лікар, зважаючи на стан здоров`я засудженого, визначає вид примусового годування. Питання про застосування примусового годування вирішується судом в порядку, передбаченому законом.

Вказана норма кореспондується з приписами п. 7 ч. 1 ст. 537 КПК України, згідно з якими питання про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення вирішуються у порядку виконання вироків згідно частини другої статті 539 цього Кодексу.

Крім того, слід відмітити, що згідно з ч. 4 ст. 539 КПК України подання про примусове годування засудженого розглядаються протягом 24 годин з моменту надходження відповідного подання до суду суддею одноособово.

При постановленні рішення по суті заявленого подання судом враховується наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 з 22 січня 2018 року не приймає їжу.

Під час медичного обстеження засудженого, яке відбулося 01 лютого 2018 року, встановлено наступне: шкірні покриви бліді, тургор шкіри знижений, м`язева тканина розвинута добре, температура тіла складає 36,4 градусів за Цельсієм, вага тіла - 71 кг при зрості 167 см. Попередні антропометричні дані: вага тіла 26 січня 2018 року складала 76 кг. Артеріальний тиск - 100/70 мм.рт.ст., пульс - 98 поштовхів на хвилину слабого наповнення, над легенями везикулярне дихання, живіт м`який, впалий, не болючий, перистальтика кишківника не прослуховується, цукор крові складає 4,2 ммоль/л. На даний час засуджений перебуває в медичній частині установи: проводиться щоденний моніторинг ваги тіла, артеріального тиску, частоти серцевих скорочень. Вага тіла зменшилась за час відмови від вживання їжі на 5 кг., зменшились показники вмісту цукру у крові до 4,2 ммоль/л., збільшилась частота серцевих скорочень до 98 поштовхів на хвилину. Стілець відсутній, діурез знижений, відчутній запах ацетону з рота. Діагноз: голодування, загальна інтоксикація.

Відповідно до медичного висновку від 01 лютого 2018 року начальника медичної частини державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» таке голодування загрожує розладом здоров`я засудженого стійкого характеру та існує очевидна загроза для його життя.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторкані і безпека визнається в Україні найвищою соціальною цінністю.

На думку суду, з огляду на ту обставину, що засуджений фактично опинився перед загрозою розладу здоров`я стійкого характеру та існує очевидна загроза його життю, що підтверджено відповідними доказами, вжиття заходів щодо примусового годування шляхом вливання поживної рідкої харчової суміші через зонд не можуть вважатися такими, що принижують людську гідність.

Доводи сторони захисту щодо відсутності нормативного врегулювання порядку примусового годування не є підставою для зміни висновку суду про необхідність застосування такого заходу до засудженого, оскільки останньому загрожує розлад здоров`я стійкого характеру та існує очевидна загроза його життю.

Не визнаються випадки примусового годування засуджених порушенням їх прав і Європейським судом з прав людини, який у рішенні у справі «Невмержицький проти України» зазначив, що примусове годування, у принципі, не вважається поводженням, що принижує людську гідність.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого подання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 116 КВК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Подання начальника державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» задовольнити.

Призначити примусове годування шляхом вливання поживної рідкої харчової суміші через зонд засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом: суддя

Секретар: