№ 207/3753/15-к
№ 1-в/207/23/18
УХВАЛА

25 січня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровскої області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське (колишня назва м. Дніпродзержинськ) подання старшого державного виконавця Південного відділу ДВС м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровскій області ОСОБА_3 про обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

У поданні державного виконавця Південного відділу ДВС (вул.Ялтинська, 2, Південний, колишня назва - Баглійський, район) зазначено, що на підставі виконавчого листа № 207/3753/16-к, виданого 02.11.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 932,30 грн., у відшкодування моральної шкоди 5000 грн., постановою державного виконавця від 29.08.2017 року відкрито виконавче провадження. Рішення на день звернення з поданням боржником не виконано, тричі на адресу боржника направлено виклики і здійснено вихід виконавцем за місцем проживання боржника, але двері житла ніхто не відчинив.

Однак в обгрунтування подання державний виконавець послався на ст. 377-1 ЦПК України в редакції закону від 18.03.2004 року, котра втратила силу станом на час звернення з поданням згідно Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII.

Згідно діючої на час судового розгляду норми, встановленої ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Державний виконавець до суду не з`явився, належним чином повідомлений про день та час судового розгляду.
Відповідно до Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.
Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.
За правилом п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України, тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Згідно ст. 2 зазначеного Закону документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Згідно ст. 3 зазначеного Закону перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.
Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.
Тому суд враховує, що суб`єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) чи інший документ, який надає право на виїзд за кордон, і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України. До подання державним виконавцем додано акти про вихід за місцем проживання боржника, котрі не підписані відповідно до встановленої форми понятими, вказані акти свідчать лише про те, що на час виходу за адресою нікого не виявилось вдома і двері виконавцеві не відчинили. При цьому жоден виклик боржникові не вручено, поштовим відділенням повернуто. Не вказано, чи перевірялась можливість зміни адреси місця проживання боржником, вибуття його, наприклад, до місця несення військової служби, зокрема, у зоні бойових дій, тощо.
Також державний виконавець одночасно з даним поданням звернувся до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, яке судом задоволено. Відповідно суд позбавлений можливості у разі запровадження такого обмеження виконати приписи ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України і в одноденний строк повідомити про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження.
Таким чином причини неявки боржника до державного виконавця не з`ясовані, державним виконавцем не вжито усіх передбачених законом заходів до повідомлення боржника про наявність відкритого виконавчого провадження. Так за вироком суду, на підставі якого видано виконавчий лист, боржникові визначено покарання, виконання якого покладалось на кримінально-виконавчу інспекцію, відповідно до повідомлення станом на 02.02.2017 року засуджений ОСОБА_4 відбув покарання. Крім того, до подання не додано заяви стягувача, котра б свідчила, що на день направлення подання борг не повернуто і підстави для закриття виконавчого провадження відсутні.
Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, тому відповідно до положень ст. 12, ст. 13 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".
За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала.
За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України, яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 258-259, 260, 261, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Південного відділу ДВС м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровскій області ОСОБА_3 про обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий у справі ОСОБА_1