Справа № 308/1347/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28.02.2018 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 лютого 2018 року,
в с т а н о в и в :
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працюючого, розлученого, не судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю на строк - два місяці, а саме до 08.04.2018 року, із забороною останньому залишати місце проживання цілодобово.
Органом досудового розслідування встановлено, що 08 лютого 2018 року близько 01 години 30 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з прямим умислом, тобто усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, із корисливих мотивів, із метою заволодіння чужим майном, проникли до автомобіля шляхом ривка задніх дверей на автомобілі марки ВАЗ моделі 2103 жовтого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником, якого являється ОСОБА_11 . При цьому ОСОБА_10 знаходився зі сторони місця водія, а ОСОБА_6 допомагав штовхати автомобіль тримаючись за багажне відділення. Продовжуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою перемістивши автомобіль до перехрестя вулиць Сільвая-Мала, де намагалися завести автомобіль, однак їх було затримано працівниками патрульної поліції.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.289 КК України.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обираючи запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вказав, що слідчим та прокурором не доведено обставини, які можуть бути достатніми для обрання запобіжного заходу тримання ОСОБА_6 під вартою на досудовому слідстві. Слідчим суддею також враховано відсутність даних про порушення підозрюваним процесуальної поведінки під час досудового слідства, а сама по собі тяжкість злочину, в якому він підозрюється, не може бути підставою, для застосування такого суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою.
В апеляції захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 09.02.2018 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо його підзахисного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту із забороною залишати житло у певну пору доби. Апеляцію обгрунтовує тим, що слідчий суддя не в повній мірі врахував дані про особу підозрюваного, зокрема те, що на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, а тому застосувавши до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, обмежив його право на працю, оскільки ОСОБА_6 з 19 грудня 2017 року працевлаштований на Західноукраїнській філії «ТОВ Солюшнє» .
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 . На думку прокурора, наявні ризики, а саме: що підозрюваний може переховуватись від органів розслідування або суду та незаконно впливати на свідків, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, дають достатні підстави для застосування саме цього запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляцію та висловили заперечення щодо апеляційної скарги прокурора, який підтримав доводи поданої апеляції скарги, Прокурор просив її задовольнити та відмовити в задоволенні апеляційної скарги, поданої захисником ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 . Перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Дослідивши матеріали провадження та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя правильно встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Обставини справи та дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 свідчать, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину, не можуть вважатись виключними підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного.
З урахуванням наведеного, а також даних про особу ОСОБА_6 , а саме, що він має постійне місце проживання, даних про ухилення від органу досудового розслідування чи перешкоджаня кримінального провадження слідчим та прокурором не надано, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме, домашнього арешту .
Крім того, суд поклав на ОСОБА_6 певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт; не відлучатись із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, а саме тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки обставини на які вказує прокурор в апеляції були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано менш суворий запобіжний захід, який, на думку колегії співмірний з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким не має.
Разом з тим, наведені в апеляції адвоката ОСОБА_12 доводи на захист підозрюваного ОСОБА_6 також були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею, зазначені мотиви не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді в цій частині і застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного у виді особистого зобов`язання.
Проте, доводи адвоката ОСОБА_12 в тому, що домашній арешт із забороною підозрюваному ОСОБА_6 залишати місце проживання цілодобово позбавляє його права на працю та трудову діяльність, яка є необхідною в умовах його проживання, є підставними.
Так, із матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 працює в`язальником схемних джгутів на Західноукраїнськиій філії «ТОВ Смарт Солюшнс», а також має на утриманні малолітню дитину.
Зважаючи на зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що заборона підозрюваному ОСОБА_6 залишати своє житло цілодобово позбавить його можливості матеріально забезпечувати себе та свою сім`ю, а відтак не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, апеляційна скарга захисника ОСОБА_12 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 09 лютого 2018 року зміні.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 09 лютого 2018 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту - змінити, визначивши запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання з 21.00 год. по 06.00 год. наступного дня.
В решті ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 09 лютого 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: