Справа № № 585/4228/17
Номер провадження 1-в/585/370/17
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
20 грудня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд сумської області в складі: головуючого -судді: ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , представника Роменської ВК 56 ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Ромни заяву засудженого ОСОБА_6 , 1987 р.н., про його умовно дострокове звільнення, -

В С Т А Н О В И В:
08 листопада 2017 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, обґрунтовуючи її тим, що він будучи засудженим вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17.06.2014 року за ст.ст. 186 ч.2,3, 187 ч.2,3, 70 ч.1, 71 КК України до 08 років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. На час звернення до суду з даною заявою він відбув половину призначеного йому покарання, а тому набув права на звернення з клопотання про умовно-дострокове звільнення. Адміністрація Роменської ВК 56 йому безпідставно в цьому відмовила. Він відбуваючи покарання в Роменській ВК 56 працює, вину в скоєному визнає повністю та розкаюється, вважає , що виправився і має право на умовно-дострокове звільнення.

В судовому засіданні представник Роменської ВК 56 проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_6 заперечував. На думку адміністрації ВК він не виправився, а тому не заслуговує на УДЗ: поведінка його є мінливою, крім заохочень він має стягнення, стягнення, було і суворе - це поміщення на 10 днів до канцеру, який є крайнім заходом. Заохочнення отримував за роботу по облаштуванню благоустрою і жодного разу не виявив бажання працювати на виробництві. Вже звільнявся умовно-достроково, в період УДО вчинив злочин, за який нині відбуває покарання. Вину в скоєному злочину не визнає і міру покарання вважає надто суворою, а тому комісія вважала, що на даний час не завершився його процес ресоціалізації та ще не здатний до самоконтрольованої законослухняної поведінки.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою заяву підтримав та просив її задовольнити і звільнити його від покарання достроково. Додатково пояснив , що він відбув необхідну частину призначеного судом покарання , встановленого режиму відбування покарання не порушує, а ті порушення, які він мав, вони вважаються погашеними, бере участь в житті та облаштуванню установи в якій відбуває покарання. Пояснив, що його готові прийняти на роботу після звільнення і він має намір почати нове життя. Крім того зазначив, що він є постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС.

В судовому засідання адвокат ОСОБА_4 заяву засудженого ОСОБА_6 підтримала і просила її задовольнити з підстав викладених у ній. Вважала, що є підстави для звільнення ОСОБА_6 умовно-достроково, оскільки з матеріалів особової справи вбачається, що засуджений дійсно став на шлях виправлення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення заперечувала, підтримала думку представника колонії.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до наступних висновків.

08 листопада 2017 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення його від покарання. ( а.с.1-2,4)

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання регламентується положеннями ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України, частиною 3 якої визначено: стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш мяким, орган, або установа виконання покарання у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м»яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Судовий розгляд клопотань (подань) про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, здійснюється за правилами судового розгляду, визначеного статтями 318-380 КПК, з чого випливає обов`язковість дотримання судом принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст.22 КПК).

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією щодо особи засудженого суд бере до уваги, що засуджений має ряд заохочень, що свідчить про бажання стати на шлях виправлення, однак у зв`язку з тим, що засуджений неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, покарання призначене йому судом вважає надто суворим, а відтак , на думку суду, не усвідомлює шкідливих наслідків скоєного ним злочину. Вже звільнявся умовно-достроково, але знову вчиняє умисні злочини в період УДО.
Твердження захисника та засудженого про наявність у нього заохочень та погашення стягнень хоча і знайшли своє підтвердження під час розгляду даного клопотання, але вони не є тією безумовною обставиною, яка повинна бути застосована судом під час вирішення питання про застосування УДО, оскільки засудженим не надано доказів того, що після звільнення він буде прийнятий на роботу, а документи, які ним подані свідчать про те, що він повернеться в ті ж умови, в які він вже повертався раніше під час застосування до нього УДО, і які на його думку впливали на вчинення ним злочину.
На підставі ст.81 КК України, керуючись ст. 154 КВК України, ст.ст.537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_6 , 1987 року народження про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Копію ухвали негайно надіслати засудженому, РВК (№56).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення - протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя - підпис-
Копія вірна:
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1