Справа № 645/693/16-к
Провадження № 1-кп/645/82/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2017 року м. Харків
Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений: 21.01.1998 року вироком Московського районного суду м.Харкова за ст.ст. 144 ч.1, 141 ч.2, 140 ч.2, 17, 140 ч.3, 42 КК України до 5 років позбавлення волі, 05.08.2003 року вироком Ленінського районного суду м.Харкова за ст.ст. 395,186 ч.2, 296 ч.1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 11.03.2008 року Зміївським районним судом Харківської області за ст. 263 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, 01.08.2011 року вироком Дзержинського районного суду м.Харкова за ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України з застосуванням ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засуджений, -
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,
19 листопада 2015 року, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_7 , вступивши в попередню змову з ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, з метою наживи та незаконного збагачення, незаконно проникли в квартиру АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні вказаної квартири, маючи намір подавити волю до спротиву ОСОБА_9 , який знаходився в приміщенні квартири, почали наносити йому удари руками, ногами в область голови, чим заподіяли останньому забиті рани голови, синці на голові, тулубі, лівій руці, садина на голові, тулубі, лівій руці, садина на голові, верхніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Коли ОСОБА_9 не міг чинити опір протиправним діям ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , останні відкрито викрали з приміщення квартири: мікрохвильову піч «Samsung», model: PG 831R, білого кольору, вартістю 450 гривень, болгарку «Сraft Tec 230/2100W», вартістю 188 гривень, перфаратор «Темп ПЕ - 900» з комплектувальною валізою, вартістю 255 гривень, електролобзік «Einhell BT-JS 800E» з комплектувальною валізою, вартістю 183 гривні, дрель «Wintech wed - 350», вартістю 81 гривня, флешку «Transcend JetFlash 730 16 GB», вартістю 66 гривень, флешку «Kingston Data Traveler 101 G 2 8Gb», вартістю 20 гривень, праску «TEFAL FV 3730», вартістю 127 гривень, а також нагородні медалі за спортивні досягнення в кількості 6 штук, значки «Готовий до праці та оборони» в кількості 2 штук, склоріз з рукояткою чорного кольору, жіночий годинник «Qwartz» з камінням, чоловічий годинник «Восток» без ремінця, МП-3 плеєр «Platronics» в неробочому стані, ремінець «Orient» сірого кольору від годинника, кільце біжутерія з камінцями, мобільний телефон «Siemens C62» (imei: НОМЕР_1 ), чоловічий шкіряний гаманець чорного кольору з написом «FERRE», візитницю чорного кольору з пластиковими (дисконтними картами) та банківськими картками «ПриватБанк» ( НОМЕР_2 ), ( НОМЕР_3 ), обігрівач «Saturn» в неробочому стані, богарку «HEGMANN» HWS 125-900, ударну дрель радянського виробництва, які матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_9 не представляють. Відкрито заволодівши майном останнього, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з місця події зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, причинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1370 гривень.
Допитані у судовому засіданні обвинувачені у ході судового розгляду першочергово винними себе не визнали, однак, в подальшому, беззаперечно визнали себе винними у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України, пояснили суду про обставини викладені вище, зазначивши, що дійсно 19 листопада 2015 року вони проникли до квартири ОСОБА_9 , де нанесли йому декілька ударів руками та ногами, після чого відкрито заволоділи його майном.
Допитаний у ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_9 пояснив суду, що 19 листопада 2015 року, приблизно о 15 год. 30 хв., він спав в кімнаті своєї квартири АДРЕСА_3 , коли почув сторонні кроки в квартирі, коли прокинувся побачив раніше не знайомих йому двох чоловіків, в подальшому стало відомо, що це ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які почали наносити йому удари руками та ногами по голові та тулубі, першим почав наносити удари ОСОБА_7 , потім приєднався ОСОБА_5 , після чого останні почали виносити з його квартири речі.
Показання обвинувачених повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вони не заперечують, як і кількість і вартість викраденого майна. З урахуванням повного визнання вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, вважає за доцільне дослідженням доказів, які стосуються особи обвинувачених. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує в межах пред`явленого обвинувачення, за ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує в межах пред`явленого обвинувачення, за ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.
Вину обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_5 судом не встановлено.
Визнання обвинувачуваними своєї вини перед закінченням судового розгляду, суд пом`якшуючою обставиною не визнає, виходячи з наступного. Згідно роз`яснень, що містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної
особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає
свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання
виправити ситуацію, що склалася. В ході судового розгляду обвинувачені вину свою не визнавали, а вже після вивчення доказів у справі, при наявності безспірних доказів, які підтверджують їх вину у фактично скоєному, вони визнали свою вину, однак це, на думку суду, не може свідчити про те, що вони виражають каяття з приводу скоєного кримінального правопорушення і бажають виправити ситуацію, що склалася.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , передбаченою ст. 67 КК України суд визнає рецидив скоєння кримінальних правопорушень.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.
Оскільки суд кваліфікує дії ОСОБА_7 , ОСОБА_5 в межах пред`явленого обвинувачення, суд не визнає обтяжуючою покарання обставиною вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, так як така, що не найшла свого підтвердження у ході судового розгляду.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше засуджений неодноразово засуджений за вчинення в тому числі умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, не працює.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не засуджений на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, не працює.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правпорушення, особу винних, обставину, визнану судом такою, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді реального позбавлення волі, що відповідає санкції статті.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (№ 2046-VIII від 18.05.2017), ч. 5 ст. 72 КК України викладена в новій редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 КК України, суд вважає необхідним, до часу, який передував дню набрання чинності вказаним Законом, застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України, у редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII, що діяла до 21.06.2017 року, і зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 , строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 20.11.2015 року до 20.06.2017 року, та з 21.06.2017 року до дня набрання вироком законної сили - з розрахунку день за день попереднього ув`язнення, обвинуваченому ОСОБА_5 , строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 21.11.2015 року до 20.06.2017 року, та з 21.06.2017 року до дня набрання вироком законної сили - з розрахунку день за день попереднього ув`язнення.
Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані ними доказами з точки зору належності і допустимості,та розглянувши сам спір у кримінальному провадженні, на підставі ч. 5 ст. 128 КПК України, за правилами, встановленими цим Кодексом та в частині процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, які цим Кодексом не врегульовані, застосувавши норми Цивільного процесуального кодексу України в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства, вважає за необхідне зазначити про таке.
Відповідно до вимоги ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи N 6-183цс14 від 03.12.2014 року, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно абзацу 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» від 12.06.2009 року встановлено, що розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги ст. ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів.
Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Зі змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.
Згідно з ч. 1 ст. 179 цього ж Кодексу предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Так, в даному випадку предметом доказування є сума матеріальної шкоди, даний факт відноситься до предмету доказування по цивільному позову та підлягає детальному аналізу судом.
Цивільний позов в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди підлягає задоволенню у розмірі доведеності, як вбачається з матеріалів справи, загальна вартість заподіяної матеріальної шкоди складає 1370 гривень, потерпілому під розписку було повернуто мікрохвильову піч «Samsung», model: PG 831R, нагородні медалі за спортивні досягнення в кількості 5 штук, чоловічий шкіряний гаманець чорного кольору з написом «FERRE», візитницю чорного кольору з пластиковими (дисконтними картами) та банківськими картками «ПриватБанк» ( НОМЕР_2 ), ( НОМЕР_3 ), жіночий годинник «Qwartz» з камінням, ремінець «Orient» сірого кольору від годинника, чоловічий годинник «Восток» без ремінця, кільце біжутерія з камінцями, склоріз з рукояткою чорного кольору, МП-3 плеєр «Platronics», нагрудні медалі у кількості 3 шт, значки «Готовий до праці та оборони» в кількості 2 штук, мобільний телефон «Siemens C62» (imei: НОМЕР_1 ), з урахуванням повернутого, сума матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_9 складає 920 гривень, яка підлягає стягненню з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 в солідарному порядку.
Що стосується відшкодування моральної шкоди, то, суд вважає, що моральна шкода підлягає частковому стягненню з обвинувачених виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Оцінюючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить з положень ст. 1167 ЦК України, Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
У позовній заяві потерпілий зазначив, що завдана йому моральна шкода виразилася в короткочасній втраті здоров`я і довгостроковому лікуванні.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167, ст. 23 ЦК України, а також п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що така шкода заподіяна злочинними діями обвинувачених, враховує характер та обсяг душевних страждань потерпілого.
Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 2 000 гривень, оскільки тягар цивільної відповідальності у даному випадку має нести винна у завданні шкоди особа, якою є обвинувачені.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, а саме витрати за проведення двох судово дактилоскопічних експертиз у сумі 982 грн. 08 коп. кожна, судово - товарознавчої експертизи у сумі 307 грн. 20 коп., підлягають стягненню з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області в долевому порядку.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді чотирьох років і шести місяців позбавлення волі.
В строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 20.11.2015 року до 20.06.2017 року (редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII), та з 21.06.2017 року до дня набрання вироком законної сили (в редакції Закону України від 18.05.2017 року № 2046-VІІІ) - з розрахунку день за день попереднього ув`язнення
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з 20 листопада 2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, суд вважає необхідним залишити без змін - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді чотирьох років і чотирьох місяців позбавлення волі.
В строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 20.11.2015 року до 20.06.2017 року (редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII), та з 21.06.2017 року до дня набрання вироком законної сили (в редакції Закону України від 18.05.2017 року № 2046-VІІІ) - з розрахунку день за день попереднього ув`язнення
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 21 листопада 2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, суд вважає необхідним залишити без змін - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27.
Стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 920 (дев`ятсот двадцять) гривень у якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) гривень у якості відшкодування заподіяної моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області процесуальні витрати, пов`язані з проведенням вартість проведення судової товарознавчої експертизи №5034 від 18.01.2016 року у розмірі 153 грн. 60 коп. (сто п`ятдесят три гривні шістдесят копійок) з кожного, судово дактилоскопічних експертиз №363 від 18.01.2016 року, №226 від 05.02.2016 року у сумі 982 грн. 08 коп. (дев`ятсот вісімдесят дві гривні вісім копійок) з кожного.
Речові докази - мікрохвильову піч «Samsung», model: PG 831R, нагородні медалі за спортивні досягнення в кількості 5 штук, чоловічий шкіряний гаманець чорного кольору з написом «FERRE», візитницю чорного кольору з пластиковими (дисконтними картами) та банківськими картками «ПриватБанк» ( НОМЕР_2 ), ( НОМЕР_3 ), жіночий годинник «Qwartz» з камінням, ремінець «Orient» сірого кольору від годинника, чоловічий годинник «Восток» без ремінця, кільце біжутерія з камінцями, склоріз з рукояткою чорного кольору, МП-3 плеєр «Platronics», нагрудні медалі у кількості 3 шт, значки «Готовий до праці та оборони» в кількості 2 штук, мобільний телефон «Siemens C62» (imei: НОМЕР_1 ), які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили, вважати йому повернутими.
Речовий доказ простирадло з РБК, вилучене під час ОМП 19.11.2015 року за адресою: АДРЕСА_4 , що знаходиться на відповідальному зберіганні в камері схову Немишлянському відділу поліції ГУ НП в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_9 .
Речовий доказ кросівки білого кольору «Nike» РБК, вилучені під час ОМП 19.11.2015 року, що знаходиться на відповідальному зберіганні в камері схову Немишлянському відділу поліції ГУ НП в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю.
Речовий доказ: осколки керамічного сосуду з РБК, вилучені під час ОМП 19.11.2015 року за адресою: АДРЕСА_4 , що знаходиться на відповідальному зберіганні в камері схову Немишлянському відділу поліції ГУ НП в Харківській області, після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: