Єдиний унікальний номер справи 185/3565/17
Провадження № 1-кп/185/301/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000260 від 27 січня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайське Ясинуватського району Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 24 листопада 2015 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 70, ст. 76, ст. 104 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 24 листопада 2015 року був засуджений Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за скоєння кримінальних злочинів, але в період звільнення від покарання з випробувальним терміном, продовжив вчиняти кримінальні правопорушення.
27 січня 2017 року приблизно о 10.00 год. ОСОБА_5 , знаходився біля магазину «Продукти № 112», розташованого поблизу басейну «Дельфін» по вул. Дніпровській м. Павлограда, разом зі знайомим ОСОБА_4 . ОСОБА_5 побачив у ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Леново А6020А40», і в нього виник злочинний намір на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою з корисливих мотивів, з метою наживи.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 попросив у ОСОБА_4 вищевказаний мобільний телефон, під вигаданим приводом подзвонити, не маючи намір його повертати. Після чого потерпілий ОСОБА_4 , довіряючи ОСОБА_5 , пішов до магазину «Продукти № 112», а ОСОБА_5 скориставшись відсутністю потерпілого, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, повторно заволодів мобільним телефоном марки «Леново А6020А40», зникнувши з викраденим майном та розпорядившись на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому матеріальні збитки на суму 3467,04 гривень, як вбачається з висновку судово-товарознавчої експертизи № 1157-17 від 16 березня 2017 року).
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у скоєному, та відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.
Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_5 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінуються за обставин, які вказані вище.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив злочин середньої тяжкості у період випробувального терміну, обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України не встановлено. Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді позбавлення волі.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вчинив вищевказане кримінальне правопорушення у період умовного звільнення від покарання, суд вважає необхідним, у відповідності до ст. 71 КК України приєднати до призначеного покарання не відбуту частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2015 року.

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2015 рокута призначити ОСОБА_5 остаточне покарання, за сукупністю вироків, у вигляді чотирьох років десяти днів позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, час попереднього ув`язнення з 01 березня 2017 року до 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати на проведення експертизи у сумі 198 грн. на користь держави.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1