Справа № 339/304/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2018 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000552 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тисів Болехівської міської ради, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, згідно ст. 89 КК України є особою, що немає судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,- в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна при таких обставинах.
23.07.2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , побачив належний останній мобільний телефон марки HaierW757, після чого в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 23.07.2017 року близько 06 год., перебуваючи у вказаному будинку, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки HaierW757, вартістю 1100 грн., сім-карту оператора МТС, вартістю 25 грн. і сім-карту оператора Лайф, вартістю 25 грн., заподіяши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1150 грн.
З викраденими речами відправився за місцем свого проживання, а тому маючи реальну можливість розпорядитися мобільним телефоном, довів свій злочинний умисел до кінця.
Винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, окрім визнання ним вини та власного зізнання у вчиненому, повністю підтверджується сукупністю належних, допустимих і узгоджених між собою доказів, досліджених судом безпосередньо в судовому засіданні відповідно до вимог ст.92 КПК України.
Обвинувачений визнав свою вину у вчиненні крадіжки. Однак неодноразово змінював покази щодо місця та способу вчинення крадіжки. Так, спочатку вказав, що перебував в будинку потерпілої, якої не було вдома, разом із її співмешканцем ОСОБА_6 та випивали спиртне. Він залишився ночувати у вказаному будинку, а зранку, проснувшись, побачив телефон на креденці та викрав його, після чого пішов додому. На наступний день здав телефон у ломбард. В подальшому він змінив свої покази та вказував, що співмешканець потерпілої ОСОБА_6 лежав у парку п`яний, а біля нього в траві був телефон, який випав з кишені. Вказаний телефон забрав собі. Він приносив потерпілій кошти в сумі 1000грн., які надав йому працівник поліції ОСОБА_7 для закупки макової соломки і ці кошти заплатив за макову соломку, яку купив у ОСОБА_6 .
Суд вважає, що змінені покази обвинуваченого з приводу обставин вчинення крадіжки телефону у ОСОБА_6 , який лежав п"яним в парку, є неправдивими та спростовуються поясненнями потерпілої, свідка ОСОБА_6 та матеріалами справи.
Зокрема, потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що 23 липня 2017року до будинку, в якому вона проживає, прийшов обвинувачений і залишився з її співмешканцем ОСОБА_6 , а вона пішла на роботу, залишивши свій телефон чоловікові. Зранку не змогла дозвонитися на телефон, який був в зоні недосяжності. Прийшовши додому, запитала чоловіка, чому не відповідає на телефон і де подівся обвинувачений. ОСОБА_6 відповів, що коли він зранку проснувся в будинку, то ОСОБА_4 уже не було , а телефона немає, тому подумав, що вона забрала з собою на роботу. Зрозумівши, що телефон викрали, вона пішла у ломбард, з"ясувати чи не приніс хтось її телефон. У ломбарді повідомили, що немає такого телефона і вона попросила, щоб їй повідомили, якщо б його хтось здав. Через деякий час, коли її чоловік перебував у парку разом з обвинуваченим, то біля них проходила продавець ломбарду, яка вказала на ОСОБА_4 , повідомивши, що він здав телефон потерпілої у ломбард. Вказаний телефон викупила у ломбарді за 800 грн. (650 грн вартість телефона + 150 грн. комісія). На даний час обвинувачений відшкодував заподіяні їй збитки , претензій до нього немає, просить суворо не карати.
Як пояснив свідок ОСОБА_6 ( цивільний чоловік потерпілої), 22 липня 2017 року до будинку, де проживає разом з потерпілою, прийшов обвинувачений, вони разом випили та пішли спати. А коли зранку проснувся, то обвинуваченого вже не було. Приїхала з роботи дружина ОСОБА_5 та спитала де телефон, який залишала вдома. Ходив в ломбард і до таксистів в пошуках телефону. Прийшов ОСОБА_4 , він запитав, де телефон, але обвинувачений сказав, що не знає. Одного дня, перебуваючи в парку з обвинученим, проходила працівник ломбарду та вказала, що обвинувачений приніс телефон, про який говорила потерпіла. Прийшовши в ломбард з потерпілою, показали документи і впізнали телефон. ОСОБА_4 пообіцяв, що поверне гроші, які потерпіла заплатила, щоб викупити телефон. Через деякий час обвинувачений приніс гроші в сумі 1000 грн. та пояснив, що 800 грн. - за телефон, а 200 грн. борг за випивку. Поліція забрала вказані кошти і вказала, що обвинувачений надав гроші за макову соломку, яку ніби купив у нього. На даний час він перебуває під вартою за продаж обвинуваченому макової соломки.
Свідок ОСОБА_8 , працівник ломбарду «Синдикат+», підтвердила, що літом 2017 року до неї на роботу прийшов обвинувачений та приніс телефон . При цьому пояснив, що йому погано і терміново потрібні гроші, тому хоче здати телефон. Вона взяла телефон, який був без чехла, без карток оператора мобільного зв`язку та карти пам`яті, поставила на продаж і видала гроші. Після того прийшла потерпіла, принесла документи і повідомила, що в неї викрали вказаний телефон і сама викупила його. Повертаючись додому, побачила в парку обвинуваченого в компанії чоловіків та запитала, чому він приніс крадений телефон. ОСОБА_6 запитав, чи це телефон його дружини, на що вона відповіла, що так. Між обвинувачений і ОСОБА_6 виникла з цього приводу суперечка і вони стали вияснювати між собою щодо факту крадіжки телефону.
Пояснення потерпілої щодо обставин вчинення крадіжки узгоджуються із матеріалами справи.
Зокрема, в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.09.2017 року від ОСОБА_5 вбачається, що остання повідомляє про те, що 23.07.2017 року в неї з будинку ОСОБА_4 викрав її мобільний телефон марки «HaierW757» , імей 1 : НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 (а.с.113).
Вказана заява зареєстрована в ЄРДР по кримінальному провадженню №0000552 від 08.09.2017, що підтверджується витягом (а.с.112).
З дозволу потерпілої працівниками поліції здійснено огляд її будинку в АДРЕСА_2 (а.с.114).
Як зазначено в протоколі огляду від 07.09.2017 року з фото таблицями, оглядом місця події є територія господарства, що знаходиться в АДРЕСА_2 , у ході огляду виявлено паперову коробку від мобільного телефону, на якій мається напис «HaierW757» та написи IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 (а.с. 115-120).
Письмовою заявою ОСОБА_5 від 09.09.2017 року надано дозвіл працівникам поліції на огляд мобільного телефону марки «HaierW757»(а.с.123).
В протоколі огляду від 09.09.2017 року зафіксовано мобільний телефон марки «HaierW757» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 (а.с.124-127).
Постановою про визнання речовими доказами, вказаний телефон визнано речовим доказом та повернути потерпілій, про що свідчить розписка від 09.09.2017 ОСОБА_5 про те, що вона отримала від працівників поліції мобільний телефон марки «HaierW757» (а.с.128-129).
Згідно довідки вартість вказаного мобільного телефону марки «HaierW757» становить 1100 грн., а вартість стартового пакета МТС- 25 грн., стартового пакета ЛАЙФ 25 грн. (а.с. 130).
У протоколі проведення слідчого експерименту від 18.09.2017 року з фото таблицями, який проводився з дозволу потерілої ОСОБА_5 18.09.2017 року в її домогосподарстві, що в АДРЕСА_2 відображено дії ОСОБА_4 щодо обставин вчинення ним крадіжки. Зокрема, він вказав, яким чином 23.07.2017 року з будинку ОСОБА_5 викрав її мобільний телефон (а.с.131-135).
Аналізуючи та оцінюючи здобуті у провадженні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена, його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.185КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обираючи вид і розмір покарання за скоєне обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує відповідно до ст. 65, 67,68 КК України ступінь тяжкості вчиненого правопорушення за ч.1 ст. 185 КК УКраїни, дані про особу обвинуваченого, який є таким, що немає судимості, непрацевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті Болехівської ЦМЛ не знаходиться, має на утриманні неповнолітню дитину, обставини, що пом`якшують покарання, до якого суд відносить відшкодування збитків потерпілій .
Представник Долинського міськрайонного сектору служби пробації надала досудову доповідь про обвинуваченого, в якій дійшла висновку, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його способу життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с.43).
Санкцією ч.1 ст.185 КК передбачено покарання у виді штрафу, громадськихта виправних робіт, арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.
З врахуванням викладеного, беручи до уваги особу обвинуваченого, його поведінку після вчинення злочину, вжиття ним заходів для відшкодування збитків, внаслідок чого потерпіла немає претензій та просила суворо не карати, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України.
Разом з тим, п.«в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що особи не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, підлягають звільненню від відбування покарання за вчинення умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України.
У ст. 3 вказаного Закону зазначено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Злочин, який вчинив обвинувачений, згідно класифікації за ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Оскільки згідно запису акту про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 61) обвинувачений є батьком неповнолітньої і в судовому засіданні заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» ( а.с.53) і він є суб`єктом амністії , то суд приходить до висновку про необхідність його звільнення від призначеного покарання.
Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України, у відповідності до якої гроші, цінності, та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).
Керуючись ст.100, 368, 373, 374КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання - штраф в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Відповідно до положень п. «в » ст.1Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.
Речовий доказ:
- мобільний телефон марки HaierW757, який знаходиться на зберіганні ОСОБА_5 , залишити їй, як законному власнику.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.
Суддя ОСОБА_1