Справа № 520/9084/17
Провадження № 1-кп/520/956/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
/

29.09.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002553 від 29.06.2017 року відносно
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

- 26.04.1996 року Біляївським районним судом Одеської області за ст. 140 ч. 3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого 25.07.1997 року згідно Указу Президента України «Про амністію»;

- 17.12.2001 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений 17.09.2005 року по відбиттю строку покарання;

- 07.06.2002 року Біляївським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 70 ч. 4 приєднано не відбутий строк покарання 1 рік позбавлення волі за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2001 року, остаточно призначено покарання 4 роки позбавлення волі, звільнений 17.09.2005 року за відбиттям строку покарання;

- 23.11.2006 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строкомна 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 05.02.2009 року за відбиттям строку покарання;

- 02.02.2010 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 263 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на4 роки позбавлення волі, звільнений 18.09.2013 за відбиттям строку покарання;

- 05.08.2014 року Київським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч. 3, ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на2 роки, звільненого 05.08.2014 року на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» в 2014 році звільнений від відбування покарання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Так,19.06.2017 року приблизно о 12.00 годині, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , діючи умисно та за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 , визначили предметом злочинного посягання майно ОСОБА_4 .

Усвідомлюючи свої дії обвинувачений ОСОБА_6 разом з обвинуваченим ОСОБА_5 під час вживання алкогольних та спиртних напоїв разом з ОСОБА_7 , який є сином потерпілої ОСОБА_4 , зловживаючи довірою, з метою заволодіння чужим майном, під приводом необхідності використання електронної карти міста Одеси для подальшого визначення маршруту та транспортних засобів, щоб добратися до певної вулиці, попросили та отримали від ОСОБА_7 ноутбук «Lenovo B580», вартістю 5415 гривень, який належить ОСОБА_4 , після чого, обвинувачений ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 вказаний ноутбук не повернули, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились ноутбуком «Lenovo B580» на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 5415 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 ч. 2 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 ч. 2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст. 190 КК України та пояснив, що 19.06.2017 року , приблизно о 12.00 годині він, разом з ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , випивали алкогольні напої. Він попросив ноутбук у сина потерпілої ОСОБА_8 , щоб подивитись карту міста, після чого, він з ОСОБА_5 забрали ноутбук і пішли з квартири з зазначеним ноутбуком, який продали на ринку "Привоз", а кошти розділили між собою.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст. 190 КК України та пояснив, 19.06.2017 року, приблизно о 12.00 годині він, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , разом з обвинуваченим ОСОБА_6 вживали алкогольні напої. Він з ОСОБА_6 попросили у сина потерпілої ОСОБА_8 ноутбук, щоб подивитись карту міста, після чого, він з ОСОБА_6 забрали ноутбук, який належав потерпілій ОСОБА_8 і пішли з квартири. Потім на ринку "Привоз" вони продали данний ноутбук, а кошти поділили між собою.

Крім визнання обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вини у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, їх вина доведена та дослідженими судом письмовими матеріалами кримінального провадження, якими підтверджуються показання обвинувачених стосовно часу, місця та обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме:

-витягом з ЄРДР №0002553;

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 28.06.2017 року, в якій потерпіла ОСОБА_4 просить прийняти заходи до ОСОБА_5 , який вкрав належний їй ноутбук «Lenovo B580»;

-протокол огляду ноутбука «Lenovo B580» від 14.07.2017 року;

-постановою про визнання речових доказів та їх передачу на зберігання від 14.07.2017 року, з якого вбачається, що оглянутий предмет ноутбук «Lenovo B580» та його визнано речовим доказом за зазначеним кримінальним провадженням;

-матеріалами характерізуючими особу обвинуваченого ОСОБА_5 :

-матеріалами характерізуючими особу обвинуваченого ОСОБА_6 ;

-заявою потерпілої ОСОБА_8 з проханням слухати справу без її участі та відсутність претензії матеріального та морального характеру до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ст. 337 ч. 1 КПК України.

Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази, які суд визнає належними та допустимими, в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм злочину, доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд кваліфікує:
- за ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує:
- за ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, того що він не працює та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття, відсутність матеріальної шкоди, наявність на утриманні малолітньої доньки.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України: рецидив злочинів.

Враховуючи вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає доцільним і можливим застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 дію ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, бо вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, того що він не працює, раніше не судимий та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття, відсутність матеріальної шкоди, наявність на утриманні малолітньої доньки.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України відсутні.

Обвинуваченому ОСОБА_6 судом було роз`яснено Закон України "Про амністію у 2016 році". Проти застосування амністії обвинувачений ОСОБА_6 відмовився.

Враховуючи вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає доцільним і можливим застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 дію ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, бо вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Процесуальних витрат згідно зі ст. 124 КПК України немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 370-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 ( два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язок, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту залишити без змін.
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 ( один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язок, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1