11-кп/775/36/2017(м)
264/3741/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000002 від 13 січня 2015 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 червня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, українця, маючого середню технічну освіту, непрацюючого, одруженого, інваліда ІІ групи, раніше судимого:

1) 27 лютого 2006 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

2) 11 лютого 2011 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджено за:

- ч.2 ст.307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого;

- ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинуваченого.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк покарання зараховано строк перебування під вартою з 16 квітня 2015 року по 16 березня 2016 року з розрахунку: один день перебування в установі попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

в с т а н о в и л а:

вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України, з метою незаконного збуту наркотичних засобів у період між 45-ю та 55-ю хвилинами 16 години 31 березня 2015 року біля входу в хірургічне відділення Маріупольської лікарні № 1, розташованої по вул. Бодрова, 2в м. Маріуполі, всупереч вимогам ст.13 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» продав за 200 грн. ОСОБА_8 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 2,55г.

Він же, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України, з метою повторного незаконного збуту наркотичних засобів у період між 35-ю та 50-ю хвилинами 14 години 16 квітня 2015 року біля готелю «Дружба», розташованого на пр. Металургів, 211 в м. Маріуполі, всупереч вимогам ст.13 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» продав за 200 грн. ОСОБА_8 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 2,42г.

Він же, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України, приблизно 14 квітня 2015 року на одному з ринків м. Маріуполя всупереч вимогам ст.13 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» у невстановленої особи для власного вживання придбав канабіс, який незаконно зберігав за місцем проживання в кв. АДРЕСА_3 , де 16 квітня 2015 року в період з 17 години до 19 години 05 хвилин працівники міліції під час обшуку вилучили два паперових згортка з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом масою 3,32г та 2,6г, які обвинувачений, незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , оскаржили його в апеляційному порядку.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається, що він вважає свою вину за ч.2 ст.307 КК України не доведеною та визнає себе винуватим за ч.2 ст.309 КК України.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, захисник ОСОБА_6 вказує на те, що суд безпідставно прийняв до уваги суперечливі показання свідка із зашифрованими анкетними даними ОСОБА_8 , при цьому не мотивував, чому не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Таким чином, висновки суду щодо винуватості ОСОБА_7 у інкримінованих йому правопорушеннях не відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам.

Крім того, з обвинувального акту від 15.06.2015 року вбачається, що в ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими та правова кваліфікація, з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність, однак, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, яке має бути обов`язково. Така некоректність обвинувального акту, фактична відсутність у ньому формулювання обвинувачення перешкодило ОСОБА_7 розуміти, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення його звинувачують.

Також посилається на те, що згідно протоколу автоматичного розподілу слідчого судді від 16.06.2015 року, для розгляду клопотання слідчого, прокурора за даним кримінальним провадженням автоматизованою системою обрано слідчого суддю ОСОБА_11 , яким 16.06.2015 року винесена ухвала.

Згодом, 27.10.2015 року протоколом автоматичного розподілу справ між суддями, дане кримінальне провадження розподілено судді-доповідачу ОСОБА_11 , який постановив вирок від 09.06.2016 року. Вважає, що зазначений суддя, який приймав участь у даному кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, не мав права, згідно чинного законодавства, примати участь в ньому в якості судді-доповідача.

Після надходження обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , згідно протоколу розподілу автоматизованою системою документообігу суддею-доповідачем була визначена ОСОБА_12 , однак в неавтоматичному режимі 27.10.2015 року було призначено суддю ОСОБА_11 , яким в подальшому винесено оскаржуваний вирок від 09.06.2016 року. При цьому, у вказаному протоколі не відображена причина проведення неавтоматичного розподілу справи. Таким чином, головуючим суддею самостійно було визначено себе суддею-доповідачем даного кримінального провадження. А це свідчить про те, що вирок постановлено незаконним складом суду.

Крім того, посилається на самостійну зміну головуючим, неузгоджену зі сторонами, порядку дослідження доказів у ході судового розгляду кримінального провадження. Незважаючи на заперечення сторони захисту з цього приводу, суддя-доповідач не прийняв їх до уваги, перешкодивши таким чином реалізувати процесуальне право на відстоювання правової позиції стороною захисту.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні скарги, просили вирок суду скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, думку прокурора про законність і обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України, є обґрунтованими. Його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.307 та ч.2 ст. 309 КК України.

Викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про те, що він не мав наміру збувати наркотичний засіб, а купив його на прохання ОСОБА_13 , за що останній лише віддав йому гроші, були ретельно перевірені судом та не знайшли свого підтвердження.

Посилання захисника ОСОБА_6 відносно того, що досудове слідство і судовий розгляд проведені неповно, однобічно, а висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи, істотно порушені вимоги кримінального процесуального закону і неправильно застосований кримінальний закон, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості, є безпідставними.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що досудове слідство і судовий розгляд проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи. Викладені у вироку висновки суду про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні і детально викладеними у вироку доказами.

Вина ОСОБА_7 підтверджується показаннями вказаних у вироку свідків, матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, матеріалами оперативної закупівлі, висновками експертиз, даними протоколів інших слідчих дій.

Мотивуючи висновки про винність ОСОБА_7 в незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, а також в зберіганні вказаного наркотику особою, що раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 УК України, суд у вироку послався на показання свідка ОСОБА_8 про те, що залучався працівниками міліції як покупець наркотичних засобів у ОСОБА_7 . Працівники міліції давали йому гроші на їх придбання, на які він придбав наркотики і повертався з ними до них. Всі дії по придбанню наркотичних засобів проводилися у присутності понятих.

Версія обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що приблизно за два дні до обшуку в його квартирі він разом із ОСОБА_13 поїхав на ринок, де придбав два згортки коноплі для особистого вживання та один для ОСОБА_13 , на його прохання, бо в нього не було грошей. Всього заплатив 600 грн., по 200 грн. за згорток. Всі згортки забрав додому. Домовився з ОСОБА_13 , що віддасть йому коноплю, коли той принесе гроші. 16 квітня 2015 року приблизно о 14 годині 35 хвилин він та його пасинок ОСОБА_14 пішли за пивом, зустріли ОСОБА_13 , який передав ОСОБА_14 200 грн., а він тим часом віддав ОСОБА_13 згорток з коноплею, були предметом перевірки судом першї інстанції.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 у той частині що він із ОСОБА_13 поїхав на ринок, де придбав два згортки коноплі для особистого вживання та один для ОСОБА_13 , на його прохання, бо в нього не було грошей, були спростованні свідком ОСОБА_8 , який заперечував ці обставини та наполягав на тому, що він разом із ОСОБА_7 не був на ринку, не звертався до ОСОБА_7 з проханням придбати для нього коноплю у борг.

За показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка оперативного покупця ОСОБА_8 вбачається, що вперше оперативна закупка проходила в Міській лікарні № 1, де лікувався обвинувачений. ОСОБА_15 віддав згорток, пояснивши, що там находиться конопля, на вулиці біля лікарні та одержав за це гроші у сумі 200 грн.

Вдруге домовилися зустрітися з ОСОБА_7 біля готелю «Дружба», обвинувачений був ще з одним хлопцем. ОСОБА_13 передав ОСОБА_15 гроші, після чого хлопець, який був з обвинуваченим передав ОСОБА_13 згорток.

Не прийняти до уваги пояснення свідка ОСОБА_8 у суду не було підстав, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими доказами по справі, які були ретельно перевірені судом першої інстанції і, яким була надана належна правова оцінка.

Факт збуту 31.03.2015 року обвинуваченим ОСОБА_7 . Шитову канабісу на території міської лікарні № 1 підтверджується протоколом огляду грошових коштів від 31 березня 2015р. , з якого вбачається, що 31 березня 2015 року в період з 16 годин до 16 годин 25 хвилин в автомобілі DAEWOO реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться біля будівлі інфекційного відділення міської лікарні № 1, оперативним уповноваженим відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків оглянуті чотири купюри номіналом 50 грн., що мають наступні серії та номери: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , РБ № 4720001;

протоколами огляду покупця, з яких вбачається, що в період з 30-ї до 45-ї хвилини 16 години 31 березня 2015 року у тому ж автомобілі оперативним працівником міліції оглянуто ОСОБА_8 , якому було доручено проведення оперативної закупівлі канабісу в ОСОБА_7 , для чого він одержав чотири купюри номіналом 50 грн., що мають наступні серії та номери: НОМЕР_2 , ЕЦ № 7819010, ПА № 2285360, РБ № 4720001; в період з 16 години 55 хвилин до 17 годин 20 хвилин 31 березня 2015 року в автомобілі DAEWOO реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 передав працівнику міліції паперовий згорток з маріхуаною, яку він декілька хвилин тому купив у наркозбувальника за одержані до цього 200 грн.

За висновком експерта НДЕКЦ ГУ МВС України в Донецькій області № 161 від 02.04.2015 року надана на дослідження речовина, вилучена 31.03.2015 року в ході особистого огляду у ОСОБА_8 масою 2,83гр. визнана особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого у перерахунку на суху речовину складає 2,55гр.

Факт передачи ОСОБА_8 16 квітня 2015 року приблизно о 14 годині 35 хвилин біля готелю «Дружба», наркотичного засобу, за що обвинувачений ОСОБА_7 отримав гроші в сумі 200 гривень, які були у нього вилучені при обшуку, не заперечував і сам обвинувачений ОСОБА_7 .

Дані обставини були підтверджені і свідком ОСОБА_8 , який також підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_7 був разом з невідомим йому молодим чоловіком, він за домовленістю передав ОСОБА_7 гроші у сумі 200 гривень, після чого хлопець, який був з обвинуваченим передав йому згорток.

При цьому сідок ОСОБА_8 заперечував, що переданий наркотичний засіб належав йому і був придбаний за його проханням ОСОБА_7 у борг.

Не прийняти до уваги пояснення свідка ОСОБА_8 як доказ вини обвинуваченого ОСОБА_7 у суду першої інстанції не було підстав, оскільки вони повністю узгоджуються і підтверджуються як письмовими доказами по справі, так і поясненнями свідків, які були досліджені судом у судовому засіданні.

Так, протоколу огляду грошових коштів від 16 квітня 2015р. підтверджується, що в період з 14 годин 15 хвилин до 14 годин 25 хвилин в автомобілі «DAEWOO» реєстраційний номер НОМЕР_5 , який знаходиться біля будинку № 166-а по пр. Металургів м. Маріуполя, оперативним уповноваженим відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків оглянуті одна купюра номіналом 100 грн. серії КВ № 9368358, одна купюра номіналом 50 грн. серії ПЖ № 4148920, дві купюри номіналом по 20 грн., що мають серії та номери: КЙ № 6612539, ПА № 8067194, та одна купюра номіналом 10 грн. серії КЛ № 0647017.

ОСОБА_8 було доручено проведення оперативної закупівлі канабісу в ОСОБА_7 , для чого він одержав одну купюру номіналом 100 грн. серії КВ № 9368358, одну купюру номіналом 50 грн. серії ПЖ № 4148920, дві купюри номіналом по 20 грн., що мають серії та номери: КЙ № 6612539, ПА № 8067194, та одну купюру номіналом 10 грн. серії КЛ № 0647017. Відповідно до протоколу огляду покупця від 16 квітня 2015 року.

В період з 14 години 50 хвилин до 15 годин 10 хвилин 16 квітня 2015 року в автомобілі DAEWOO реєстраційний номер НОМЕР_5 біля будинку № 166-а по пр. Металургів м. Маріуполя ОСОБА_8 передав працівнику міліції паперовий згорток з маріхуаною, яку він декілька хвилин тому купив у обвинуваченого ОСОБА_7 за одержані до цього 200 грн., що підтверджується протоколом огляду покупця від 16 квітня 2016р.

Вилучена 16.04.2015 року в ході особистого огляду у ОСОБА_8 речовина, масою 2,70г є особливо небезпечним наркотичним засобом-канабісом, маса якого у перерахунку на суху речовину складає 2,42г., що в вбачається за висновком експерта НДЕКЦ ГУ МВС України в Донецькій області № 161 від 20.04.2015 року

Дії оперативного покупця свідка ОСОБА_8 супроводжувалися понятими свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та мало місце візуальне спостереження за обвинуваченим ОСОБА_7 з використанням відеозапису.

Свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які брали участь у проведенні слідчих (негласних) дій у якості понятих, підтверджені обставини оперативної закупки ОСОБА_8 наркотичних засобів у ОСОБА_7 і вилучення канабісу та інших речових доказів за місцем його проживання.

Показання свідків узгоджуються з даними відповідних протоколів та поясненнями ОСОБА_8 , у зв`язку з чим у суду не було підстав не прийняти їх до уваги, як доказ вини обвинуваченого ОСОБА_7 у збуті наркотичних засобів.

В ході судового слідства було оглянуто диски з відеозаписом першого, другого етапів оперативної закупки наркотичних засобів закупником ОСОБА_8 у обвинуваченого ОСОБА_7 , які підтверджують досліджені в судовому засідання пояснення свідків та письмові докази, досліджені судом.

На відеозаписі оперативних закупок від 31 березня та 16 квітня 2015 року, зафіксовано передачу грошей ОСОБА_7 в обмін на паперові згортки. Послідовність подій повністю узгоджується з показаннями оперативного покупця та понятих.

Свідки, допитані в судовому засіданні, чітко надали свої пояснення стосовно місця проведення оперативних закупок наркотичних засобів, часу, які грошові кошти і якими купюрами було видано закупнику, процедуру видачі грошових коштів закупнику, обшуку закупника до проведення закупки та після проведення оперативної закупки, підпис відповідних документів, як вони супроводжували закупника до місця закупки та назад, як робітниками поліції було вилучено наркотичний засіб, отриманий під час проведення оперативної закупки, а також послідовність дій працівників поліції при затриманні обвинуваченого, його обшуку та вилучені у нього наркотичних речовин, а також грошових коштів, які видавалися закупнику для другого етапу закупки, порядок та послідовність обшуку квартири за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 та порядок вилучення, оформлення наркотичних засобів, а також оформлення відповідних процесуальних документів за даним фактом.

Коллегія суддів вважає, що пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_8 надані в судовому засіданні, повністю узгоджуються з відеоматеріалами оперативних закупівель від 31 березня та 16 квітня 2015 року, матеріалами здійснення негласних слідчих дій, актами та протоколами: огляду покупця, огляду та вручення грошових коштів, оперативної закупівлі, огляду вилучених наркотичних засобів, згідно яких після кожної оперативної закупівлі у покупця були вилучені наркотичні засоби, та постановою про визнання їх речовими доказами, даними протоколу обшуку квартири обвинуваченого ОСОБА_7 за місцем його проживання, де були вилучені наркотичні засоби, висновками судово-хімічних експертиз.

Крім того, суд вважає, що вказані оперативні та слідчі дії проведені відповідно до вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, та зловживання ними»; Інструкції «Про порядок проведення контрольованої поставки та оперативної закупівлі товарів, предметів, речей, послуг, документів, засобів і речовин, у тому числі заборонених для обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форм власності», затвердженої спільним наказом МВС України, СБ України, Міністерства доходів і зборів України від 19.09.2013 року, норм кримінального процесуального закону, ст.271 КПК України та ухвал слідчого судді Апеляційного суду Донецької області від 27 січня 2015 року та 11 березня 2015 про надання дозволу на проведення негласних слідчих (оперативних) дії.

Заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 своєї вини у збуті наркотичних засобів суд обґрунтовано розцінив як спробу ухилитись від відповідальності за скоєний злочин, оскільки його винуватість повністю підтверджується показаннями свідків та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, які є взаємопов`язаними і достатніми для висновку про обґрунтованість обвинувачення та такими, що не дають підстав для сумніву в їх допустимості та достовірності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 за ст.307 ч.2 КК України, не спростовує досліджені в судовому засіданні докази, пояснень свідків та на думку колегії суддів є безпідставними і недостовірними, зумовленими позицією його захисту від пред`явленого йому звинувачення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України, як збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений повторно особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України та за ч.2 ст.309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України.

Посилання захисника ОСОБА_6 на те, що суддя ОСОБА_11 не мав права розглядати дане кримінальне провадження, оскільки приймав участь у ньому в якості слідчого судді, спростовується наданою відповіддю керівника апарату Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області, в якій зазначено, що 16 червня 2015 року одночасно до суду надійшли кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України та клопотання старшого прокурора прокуратури Іллічівського району м. Маріуполя про обшук житла та іншого володіння особи в іншому кримінальному провадженні. Секретарем суду створювались обліково-статистичні картки та був здійснений автоматизований розподіл зазначених матеріалів, результатом якого стали два протоколи автоматичного визначення судді у справах №264/3740/15-к та 264/3741/15-к. З огляду на те, що картки створювались в один проміжок часу (з 08:16 по 08:47 год.), внаслідок технічної помилки, протокол у справі 264/3740/15-к потрапив до кримінального провадження 264/3741/15-к.

Таким чином, суддя ОСОБА_11 не приймав процесуальні рішення під час досудового розслідування кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.

Твердження захисника відносно самостійної зміни головуючим порядку дослідження доказів у ході судового розгляду кримінального провадження дійсно мало місце.

Відповідно до вимог ст.349 КПК України, після виконання дій, передбаченнях статтею 348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. Докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, а зі сторони захисту - у другу. Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дійсно, з аудіозапису судового засідання вбачається, що головуючим змінено порядок дослідження доказів у ході судового розгляду зазначеного кримінального провадження, але це не є суттєвим порушенням, який міг бути підставою для скасування вироку суду.

Доводи захисту, які зазначені в апеляційній скарзі, про те, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, яке має бути обов`язково, така некоректність обвинувального акту, фактична відсутність у ньому формулювання обвинувачення перешкодило ОСОБА_7 розуміти, у вчиненні якого саме кримінального правопорушення його звинувачують, суперечить матеріалам справи.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статі закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинуваченому ОСОБА_7 було оголошено обвинувачення у судовому засіданні, роз`яснена суть обвинувачення, у вчиненні якого він обвинувачувався, із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, та було з`ясовано чи зрозуміле йому обвинувачення, чи визнає він себе винним, якщо частково, то в якій саме частині, і чи бажає він давати показання.

У свою чергу, обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення, у вчиненні якого він обвинувачувався, винним він себе визнав частково за ст.309 КК України та не визнав свою провину за ст.307 КК України, висловив бажання давати показання, які надав у судовому засіданні.

При таких обставинах колегія судді вважає, що процесуальні права обвинуваченого ОСОБА_7 були дотримані, право на захист порушено не було.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у кримінальному провадженні зібране достатньо доказів, які прямо і побічно викривають ОСОБА_7 в незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів повторно; в незаконному зберіганні наркотичних засобів особою, що раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК України. Судом дана належна оцінка зібраним органом досудового слідства доказам в їх сукупності і зроблений правильний висновок про кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.307; ч.2 ст.309 КК України. Тому інші апеляційні доводи обвинуваченого та його захисника, які з достатньою повнотою перевірені судом першої інстанції, також є безпідставними.

Покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст.65 УК України. Суд врахував тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого. Тому, на думку колегії суддів, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Будь які дані, які свідчили б про необ`єктивність, упередженість органів досудового слідства або суду, істотні порушення норм кримінального процесуального закону, перешкоджали або могли перешкоджати повно і всебічно розглянути справу, у тому числі і ті, про які йде мова в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , не встановлено.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 червня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни.

На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 3-х місяців, засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з часу вручення йому копії ухвали.

Судді:

______________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3