В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.12.2017 Справа №607/6756/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001488 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Годів Зборівського району Тернопільської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні 1 малолітня дитина, працюючого водієм в ТзОВ «СЕ Борднетце-Україна», зареєстрованого в с.Годів Зборівського району Тернопільської області, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Так, в обвинуваченого ОСОБА_3 , який 01 травня 2017 року близько 00 год. 30 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння по вул.Симоненка, 2 в м.Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, реалізовуючи який, він тоді ж і там же, підійшов до належного ОСОБА_5 автомобіля марки ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, який знаходився у дворі наведеного будинку, після чого умисно, всупереч волі власника, за допомогою власних ключів від іншого автомобіля ВАЗ, відчинив водійську дверку автомобіля марки ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, та, запустивши двигун т/з, покинув на ньому місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив вказаному вище потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму15 028, 32 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

05 грудня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.289 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме за ч.1 ст.289 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. в дохід держави. Згідно п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за даним вироком.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 05 грудня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання та звільнення даного обвинуваченого від його відбування на підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити укладену 05 грудня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.289 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, зокрема, у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. в дохід держави.

На підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за даним вироком.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1