Номер справи137/1150/17
1-кп/137/127/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі:головуючого- судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
30.07.2017 р. приблизно о 01:00 год. ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи по вул. Центральна, в с. Супрунів Літинського району Вінницької області, виявив автомобіль «Ореl Kadett», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на узбіччі дороги поряд із домогосподарством під №80 та власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Надалі ОСОБА_4 діючи з прямим умислом на крадіжку чужого майна, з корисливою метою незаконного збагачення, за допомогою металевої викрутки демонтував дзеркало заднього виду правих пасажирських дверцят автомобіля Ореl Kadett державний номерний знак НОМЕР_1 , вартість якого складає 500 грн. Надалі ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел на крадіжку чужого майна, за допомогою металевої викрутки відчинив водійські дверцята та проник в салон автомобіля Opel Kadett державний номерний знак НОМЕР_1 , де поклав демонтоване дзеркало на пасажирське сидіння та почав демонтувати авто магнітолу «Pioneer deh-9300sd», яка була вмонтована у панелі приладів та вартість якої складає 800 грн.
Під час вчинення протиправних дій, спрямованих на таємне викрадення чужого майна, з причин, що не залежали від його волі, ОСОБА_4 не зміг довести злочин до кінця, оскільки був помічений та затриманий на місці вчинення злочину власником автомобіля.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, тобто замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та зазначив, що визнає в повному обсязі цивільний позов заявлений потерпілим.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав цивільний позов та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 просила застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вважаючи, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.
Крім визнання вини обвинуваченим в інкримінованого йому злочині, його винуватість також підтверджується наступним.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що 30.07.2017 р. прокинулась уночі від гуркоту на вулиці. Оскільки була підозра на викрадення автомобіля, котрий знаходиться на вулиці біля домогосподарства, вона розбудила брата ОСОБА_5 та вони вийшли до автомобіля, та побачили, що в автомобілі знаходився ОСОБА_4 , котрий не є власником чи користувачем зазначеного автомобіля.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила суду, що під час нічних подій 30.07.2017 р. впізнала свого сусіда ОСОБА_4 котрий намагався викрасти речі з автомобіля належного її сину ОСОБА_5 . Із запаху з ротової порожнини та нечіткої ходи ОСОБА_4 зробила висновок, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Суд вважає, доведеною винуватість ОСОБА_8 за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Судом враховано, що ОСОБА_4 раніше не судимий (а.с. 53), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.55) на обліку в лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (а.с. 54).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Обставиною, що відповідно до п. 6 ч.1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшує його покарання, беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів буде покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов заявлений ОСОБА_5 в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає до задоволення та стягнення відповідних сум з ОСОБА_4 оскільки знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та визнається обвинуваченим.
При вирішенні цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.
Відповідно постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», а саме п. 9 з якого вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З підстав вищенаведеного, а також того, що твердження потерпілого ОСОБА_5 що він та його сім`я зазнали душевних страждань внаслідок пошкодженого майна не підтверджено належними доказами, однак враховуючи визнання ОСОБА_4 заподіяної моральної шкоди, суд приходить до переконання, що цивільний позов заявлений в частині стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення на суму 1000 грн., оскільки злочинними діями ОСОБА_4 потерпілому завдано моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях та моральних переживаннях шляхом порушення нормального ритму його життя.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 50, 65 КК України, ст. ст. 100, 368, 370, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов заявлений потерпілим задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 26.04.2016 р. Літинським РС УДМС України у Вінницькій області) жителя АДРЕСА_1 на користь потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт серія НОМЕР_3 , виданий 22.03.2004 р. Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області жителя АДРЕСА_2 3300 (три тисячі триста) грн. матеріальної шкоди, та 1000 (одну тисячу) грн. моральної шкоди.
Речові докази: мобільний телефон «Samsung» із сім карткою та пачку сигарет "Бонд" передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити в його розпорядженні;Три сліди пальців рук та змиви РБК, передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області - знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_9