Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження №1-кп/641/812/2017 Справа №646/8794/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурора ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, -
В підготовчому судовому засіданні заявлене клопотання прокурором щодо проводження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , який посилався на те. що в ході досудового розслідування до ОСОБА_6 слідчим суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватись від суду, вказаний ризик обґрунтовується тяжкістю вчиненого злочину та покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим. Крім того, існує ризик незаконного впливу обвинуваченим на свідків та потерпілого в кримінальному провадженні, які на даний час не допитані судом. Зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, неодружений, даних про наявність постійного джерела доходів немає, тобто відсутні стійкі соціальні зв`язки обвинуваченого, у зв`язку з чим вважав, що застосування біль м`якого запобіжного заходу неможливе та вказав, що є достатні підстави вважати, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом продовження строку запобіжного заходу - тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Захисник обвинуваченого заперечував проти продовження строку запобіжного заходу його підзахисному, при цьому вказав, що прокурором не доведені ризики, передбачені ст.. 177 КПК України.
Крім того, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному з тримання під вартою на домашній арешт, при цьому вказав, що під час перебування в умовах тримання під вартою, його підзахисний мав спробу суїциду, його стан здоров`я значно погіршився, тому він не має можливості перебувати під-вартою. Також, при вирішенні судом клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному, просив врахувати практику Європейського суду з прав людини.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про заміну запобіжного заходу з підстав визначених в клопотання про продовження строку запобіжного заходу.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Так, судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова строком на 60 днів, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, тому суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження і приходить до висновку про необхідність продовжити строку тримання під вартою на 60 днів.
З урахуванням вищенаведеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Крім того, згідно положень ч. 1 ст. 201 КПК України, Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Так, при вирішенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про заміну запобіжного заходу, суд враховує, що захисником обвинуваченого в клопотанні зазначено щодо недоведеності прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, проте, разом з тим, захисник заявляє клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, який може бути застосований, в тому, числі, при наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, суд враховує, що фактичні обставини, на які посилається захисник, що характеризують особу обвинуваченого, не спростовують обставини, які дають підстави вважати щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Крім того, положеннями частини 2 ст. 201 КПК України, передбачено, що копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
Таким чином, при вирішенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 щодо зміни запобіжного заходу його підзахисному на більш м`який, суд враховує, що захисником підозрюваного не надано письмового обґрунтованого клопотання про зміну запобіжного заходу, що передбачено вимогами ч. 2 ст. 201 КПК України, крім того захисником в усному клопотанні зазначено щодо недоведеності прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, проте, разом з тим, захисник заявляє клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, який може бути застосований, в тому, числі, при наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Дане твердження захисника обвинуваченого, суд оцінює критично з підстав, вказаних вище в даній ухвалі.
З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, щодо відмови в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 .
Керуючись ст. ст. 183, 201, 314-316,376 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).
Строк дії ухвали до 23 лютого 2018 року .
Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя- ОСОБА_1
Судді - ОСОБА_3

ОСОБА_2