Справа № 352/116/18
Провадження № 1-кс/352/22/18
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
25 січня 2018 р. м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянув клопотання слідчого СВ Тисменицького відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області рядового поліції ОСОБА_4 відносно матеріалів внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 18.12.2012, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Клопотання надійшло до суду «24» січня 2018 року.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 188 КПК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подане одночасно з поданням клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу.

Згідно клопотання, 15 листопада 2003 року приблизно о 19.00 год. ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , шляхом пошкодження замка вхідних дверей підвального приміщення, проникли в будинок ОСОБА_8 , що знаходиться про АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали майно останньої, а саме: принтер «Кенон 4200», вартістю 350 гривень, мікрохвильову піч «Самсунг», вартістю 1000 гривень та музичний центр «Соні», вартістю 1500 гривень, а всього на загальну суму 2850 гривень та з викраденим скрились з місця вчинення злочину.

18 грудня 2012 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задоволити.

Розглянувши подання, вислухавши доводи прокурора, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Взяття під варту як запобіжний захід застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки. У виняткових випадках цей запобіжний захід може бути застосовано в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі і на строк не більше трьох років.

Участь підозрюваного в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.

Відповідно до роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадії дізнання та судового слідства від 25.04.2003 р. № 4, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 2 ст. 148 КПК, і його належної поведінки.

Відповідно до п. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Суду не надано доказів про оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук.

Крім того, відповідно до роз`яснень ВССУ, викладених у п.18 Листа від 4 квітня 2013 року №511-550/0/4-13, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111, 112 рішення від 1 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Враховуючи вищевикладене, а також те, що підозрюваного ОСОБА_5 не доставлено в судове засідання та не виконано ухвалу суду від 25.01.2018 року про дозвіл на затримання з метою приводу, суд приходить до переконання, що причин та підстав вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 може ухилитись від слідства і суду, перешкодити встановленню істини по справі та продовжити злочинну діяльність не має.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.29,55,62,63,129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178 183, 184 КПК України, суд

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Тисменицького відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області рядового поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Тисменицького району.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1