Провадження № 1-в/369/186/17
УХВАЛА
Іменем України
07.11.2017 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування додаткового покарання та скасування арешту на нерухоме майно, -

встановив:
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.12.1999 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 229-4, ч. 2 ст. 229-6, ч. 3 ст. 229-6, ст. ст. 42, 43 КК України в редакції 1960 року до 5 (п`яти) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке йому належить.

22.10.2003 року ОСОБА_5 був звільнений з місць позбавлення волі ухвалою Пісчанського районного суду Вінницької області від 14.10.2003 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий термін 1 (один) рік 7 (сім) місяців 21 (двадцять один) день.

Постановою від 29.02.2000 року державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ було накладено арешт на все майно ОСОБА_5 , в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 .

12.10.2017 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про звільнення від відбування додаткового покарання у виді конфіскації майна, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.12.1999 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та скасування арешту, накладеного на його майно.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , яка діє на захист ОСОБА_5 на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги № 230 та довіреності від 06.06.2017 року, клопотання ОСОБА_5 підтримала та просила задовольнити.

Прокурор, який брав учать у розгляді справи, проти задоволення клопотання не заперечувала.

За таких обставин, суд, вислухавши доводи захисника, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши долучені до клопотання документи та архівні документи справи № 1-535/99 відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 229-4, ч. 2 ст. 229-6, ч. 3 ст. 229-6 КК України 1960 року, вважає, що клопотання ОСОБА_5 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком, яким призначене покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5(п`ять) років за тяжкий злочин, його не було виконано протягом 10 (десяти) років; строки давності додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним вироком суду.

З моменту набрання вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.12.1999 року законної сили пройшло майже 17 років, а вирок суду в частині додаткового покарання у вигляді конфіскації майна не виконано, що підтверджується копією постанови від 15.12.2000 року державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ, якою виконавчий лист щодо конфіскації на користь держави майна засудженого ОСОБА_5 повернуто до суду у зв`язку з відсутністю майна, яке може бути конфісковане, тому засуджений ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування додаткового покарання, призначеного вироком суду у виді конфіскації майна на підставі ст. 80 КК України у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

У зв`язку з тим, що при поверненні виконавчого документу стягувачу державним виконавцем не вирішено питання про скасування заборони на відчуження майна, накладеної при відкритті виконавчого провадження, це питання підлягає вирішенню в порядку ст. 411 КПК України в редакції 1960 року, а тому арешт, накладений на майно ОСОБА_5 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 411 КПК України в редакції 1960 року, п. п. 9, 11 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування додаткового покарання у виді конфіскації всього належного йому майна, призначеного вироком від 16.12.1999 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 229-4, ч. 2 ст. 229-6, ч. 3 ст. 229-6 КК України 1960 року (справа № 1-535/09) на підставі ст. 80 КК України у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Скасувати арешт, накладений на все майно ОСОБА_5 , в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 , реєстровий номер обтяження 71773, зареєстрований в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 20.07.2004 року, підставі обтяження: постанова, 21, Державної виконавчої служби у Києво-Святошинському районі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом семи діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1