АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/2449/17 Номер провадження 11-кп/786/432/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.12.2014 року за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років;

відмовлено в задоволенні клопотання про застосування до нього амністії.

Приймаючи рішення, суддя вказав, що норми Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно ОСОБА_7 не можуть бути застосовані судом з підстав, що відбута частина строку покарання засудженого на день набрання даного закону є меншою 1/2 частини строку покарання призначеного судом, окрім того відомостей про те, що засуджений відноситься до будь-якої категорії осіб, передбачених ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», що є обов`язковою умовою для розповсюдження на нього дії ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» матеріали поданого клопотання, а також матеріали особової справи не містять.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся засуджений ОСОБА_7 .

В поданій апеляційній скарзі просить застосувати до нього амністію, оскільки вважає, що судом не наведено достатньо підстав для відмови в задоволенні клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.

Засуджений ОСОБА_7 просив розглядати апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, заперечення прокурора ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.12.2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26.06.2015 року вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.12.2014 року щодо ОСОБА_7 змінено, виключивши з його мотивувальної частини посилання на активне сприяння розкриттю злочину. В решті вирок залишено без змін.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 22.02.2016 року зараховано в строк покарання, призначеного ОСОБА_7 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.12.2014 року за ч. 1 ст.121 КК України у виді 7 років позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення в період з 26 грудня 2014 року по 26 червня 2015 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку 26.12.2014 року, кінець строку 26.06.2021 року.
Відповідно до вимог ст.. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, визначено осіб, зазначених у статті 1 цього Закону засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Колегія суддів погоджується з висновком судді районного суду з приводу того, що на момент набрання чинності даного закону строк відбутого ОСОБА_7 покарання за умисний злочин є меншим ніж 1/2 частина строку покарання призначеного судом, тому застосування положень ст.. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо засудженого ОСОБА_7 є неможливим.
Посилання в апеляційній скарзі засудженого на недостатність підстав для прийняття рішення про відмову у задоволенні його клопотання, належним чином не мотивоване та необґрунтоване.
Окрім того, матеріали особової справи та матеріали провадження не містять даних на підтвердження належності ОСОБА_7 до будь-якої категорії осіб, передбачених ст..1 Закону України «Про амністію у 2016 році», що є обов`язковою умовою для розповсюдження дії ст..4 вищевказаного Закону.
Тому, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 .
Підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2017 року якою відмовлено ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про застосування амністії без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою - в той же строк, з дня вручення йому копії судового рішення.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3