МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
23 січня 2018 року Справа №370/193/18

Слідчий суддя Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт.Макарів, Київської області клопотання про накладання арешту на майно у кримінальному провадженні №0000052 від 18.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до Макарівського районного суду Київської області з клопотанням про накладання арешту на майно, в якому просила накласти арешт на алюмінієві каструлі в кількості 4 шт. та ємністю 5 л, 6 л, 3 л, 2 л відповідно, алюмінієві кришки з каструль в кількості 3 шт., металеве сито, деформована алюмінієва миска для прання, залізна миска для прання, відбивний молоток, металевий половник, який вилучено під час огляду місця події території домоволодіння в АДРЕСА_1 , за для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 17.01.2018 року, близько 14 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , заліз до будинку по АДРЕСА_1 та таємно заволодівши металевими виробами, виніс останні за межі будинку, але через причини, що не залежали від нього, не зміг скористуватися даними речами на свій розсуд.
У ході проведення досудового розслідування, було опитано ОСОБА_5 , який повідомив, що 17.01.2018 року близько 14 год. 40 хв. перебував за кермом свого автомобілю та рухався по АДРЕСА_1 . Та в цей час, проїжджаючи повз будинок по АДРЕСА_3 він побачив наглядно знайомого із числа місцевих жителів ОСОБА_6 , який в цей час викидав металевий брухт з вікна нежитлового будинку та побачивши ОСОБА_5 останній вибіг через вікно даного будинку в невідомому напрямку та у зв`язку із даною подією ОСОБА_5 викликав працівників поліції за приїздом якої було встановлено, що останніми було виявлено ОСОБА_7 в приміщенні житлового будинку домоволодіння по АДРЕСА_1 .
Також зі слів ОСОБА_8 , було встановлено, що 17.01.2018 року близько 14 год. 50 хв. він перебував на своєму дачному домоволодінні, що в АДРЕСА_1 та в цей час до нього завітав його знайомий ОСОБА_5 від якого він дізнався про те, що ОСОБА_5 проїжджаючи повз будинок по АДРЕСА_3 побачив наглядно знайомого із числа місцевих жителів ОСОБА_6 , який в цей час викидав металевий брухт з вікна чужого будинку та побачивши ОСОБА_5 останній вибіг через вікно даного будинку в невідомому напрямку. Та в подальшому ОСОБА_8 пішовши по слідах ОСОБА_4 виявив останнього в приміщенні житлового будинку домоволодіння по АДРЕСА_1 , який в цей час викидував металеві вироби з будинку на подвір*я. Та в подальшому було викликано працівників поліції, за приїздом яких ОСОБА_4 було затримано.
Також зі слів потерпілого по справі ОСОБА_9 було встановлено, що він є власником домогосподарствоа в АДРЕСА_1 та в останнє там знаходився 14.01.2018 року до 12 год. та в подальшому перебував за місцем проживання в межах м.Києва. На території домогосподарства, в приміщенні веранди будинку останній зберігав металевий посуд. В подальшому, 17.01.2018 року, близько 12 год йому надійшов телефонний дзвінок від наглядного знайомого по дачній ділянці на ім`я ОСОБА_10 , зі слів якого вдалося дізнатися про те, що до його будинку залізла невідома особа, у зв`язку із чим він повернувся на дачне домоволодіння та виявив відчинену фіртку вікна будинку та на подвір*ї ним було виявлено його металевий посуд.
Виїздом СОГ Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП В Київській області було 19.01.2018 року проведено огляд місця події території домоволодіння в АДРЕСА_1 та в подальшому протоколом огляду місця події, алюмінієві каструлі в кількості 4 шт. та ємністю 5 л, 6 л, 3 л, 2 л, алюмінієві кришки з каструль в кількості 3 шт., металеве сито, деформована алюмінієва миска для прання, залізна миска для прання, відбивний молоток, металевий половник вилучені та повернені власнику на відповідальне зберігання під розписку в якості речового доказу в присутності понятих та учасників слідчої дії.
З викладеного вбачається, що алюмінієві каструлі в кількості 4 шт. та ємністю 5 л, 6 л, 3 л, 2 л, алюмінієві кришки з каструль в кількості 3 шт., металеве сіто, деформована алюмінієва миска для прання, залізна миска для прання, відбивний молоток, металевий половник являються предметом вчинення злочину, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та мають значення для розслідування кримінальних провадження, які було визнано постановою про визнання речових доказів від 22.01.2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Враховуючи, що в ході досудового розслідування необхідно встановити чи є вилучене майно, а саме алюмінієві каструлі в кількості 4 шт. та ємністю 5 л, 6 л, 3 л, 2 л, алюмінієві кришки з каструль в кількості 3 шт., металеве сито, деформована алюмінієва миска для прання, залізна миска для прання, відбивний молоток, металевий половник предметом вчинення злочину.
У даному випадку на вищевказані речі, а саме алюмінієві каструлі в кількості 4 шт. та ємністю 5 л, 6 л, 3 л, 2 л, алюмінієві кришки з каструль в кількості 3 шт., металеве сито, деформована алюмінієва миска для прання, залізна миска для прання, відбивний молоток, металевий половник, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У даному випадку вказане майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.
У судове засідання слідчий та потерпілий, не з`явились, належним чином повідомлені, що відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до вимог ч. 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовано, дійшов висновку про те, що на зазначене в клопотанні слідчого майно, слід накласти арешт, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.
Керуючись вимогами ст. 107, 131, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , задовольнити.

Накласти арешт на алюмінієві каструлі в кількості 4 шт. та ємністю 5 л, 6 л, 3 л, 2 л відповідно, алюмінієві кришки з каструль в кількості 3 шт., металеве сито, деформована алюмінієва миска для прання, залізна миска для прання, відбивний молоток, металевий половник, який вилучено під час огляду місця події території домоволодіння в АДРЕСА_1 , за для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1