УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №276/587/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.191 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2017 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
секретар ОСОБА_6 ,
за участю: прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_9 на вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 24 липня 2017 року відносно
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки
та жительки
АДРЕСА_1 , громадянки
України, раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України,
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч.2 ст.191 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій підприємств всіх форм власності строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців. В решті вирок залишити без змін. При цьому, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого злочину, правильності кваліфікації її дій прокурор вважає, що оскільки ОСОБА_8 має на утримані неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на час винесення вироку не досягла чотирнадцятирічного віку, судом застосовано щодо обвинуваченої ОСОБА_8 такий вид покарання, який не може бути застосовано, згідно вимог ч.3 ст.61 КК України.
Згідно вироку Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 24 липня 2017 року, ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.191 КК України і призначено їй покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій підприємств всіх форм власності строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного судом основного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 такі обов`язки:
періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді начальника відділу поштового зв`язку «Іршанськ» Хорошівського району, тобто будучи службовою та матеріально-відповідальною особою, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, що згідно посадової інструкції полягають у забезпеченні збереження готівки, поштових відправлень, матеріальних цінностей, товарів та документації, відповідальності за правильність тарифікації і своєчасне та повне оприбуткування плати за послуги поштового зв`язку, одержання підкріплень готівки, за своєчасне якісне складання звітів, за достовірність статистичних даних, за правильне ведення операцій та підписавши договір про повну матеріальну відповідальність від 01.04.2010 року, протиправно використовуючи своє службове становище, діючи умисно та з корисливих мотивів особистого збагачення, порушила вимоги Посадової інструкції та «Порядку організації роботи з готівковими коштами в об`єктах поштового зв`язку УДППЗ «Укрпошта»» і «Методичних рекомендацій щодо обліку грошових коштів та інших цінностей у виробничих підрозділах», «Порядку організації торговельної діяльності ПАТ «Укрпошта»», «Порядку приймання платежів об`єктами поштового зв`язку УДППЗ «Укрпошта»», Порядку розповсюдження періодичних друкованих видань вроздріб в ОПЗ, Положення про поштовий переказ, Правил надання послуг поштового зв`язку за період березня-квітня 2017 року привласнила кошти за реалізацію знаків поштової оплати в сумі 196 грн.; за прийняті комунальні платежі у сумі 6378 грн. 75 коп.; за прийняті перекази після плати та суми збору за її пересилання в сумі 7957 грн. 69 коп.; за реалізацію газет вроздріб у сумі 37 грн.75 коп.; за реалізовані товари комісії, товари роздрібу та газети у сумі 1196 грн. 49 коп. при цьому розрахункова квитанція (чек) одержувачам не видавалися, грошова готівка не оприбутковувалась, кошти використовувались у власних потребах.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу задовольнити, пояснення обвинуваченої, яка не заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Сформульовані у вироку висновки про вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за якими вона обвинувачена, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну й об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку, і які учасниками процесу не оскаржуються.
Ухвалюючи вирок в частині призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання за ч.2 ст.191 КК України, врахував тяжкість правопорушення, особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують її покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Разом з тим, як слушно зазначає прокурор у скарзі, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, визначене санкцією ч.2 ст.191 КК України, у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій підприємств всіх форм власності строком на 1 рік, із застосуванням ст.75, ст.76 КК України, допустився неправильного застосування положень ч.3 ст.61 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої та другої групи.
При цьому, санкцією ч.2 ст.191 КК України передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п?яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченій ОСОБА_8 , яка має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) основного покарання у виді обмеження волі, суд першої інстанції допустив неправильне застосування вимог Закону України про кримінальну відповідальність (ч.3 ст.61 КК України), що згідно ст.413, ст.420 КПК України є підставою для скасування вироку з ухваленням нового вироку.
Вид і розмір покарання, колегією суддів обираються ОСОБА_8 згідно вимог ч.3 ст.61, ст.65, 75, 76 КК України, з урахуванням: ступеня тяжкості вчиненого правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю правопорушення; добровільне відшкодування завданих збитків; відсутністю обставин, що обтяжують покарання; особи винної, яка раніше не судима, заміжня, не працююча; на утриманні має неповнолітню дитину.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 420 КПК України, апеляційний суд -
Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 24 липня 2017 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок.
Призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.191 КК України покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій підприємств всіх форм власності строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного їй основного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:
періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
В решті вирок залишити без зміни.
На вирок Апеляційного суду Житомирської області учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді :