Справа №336/874/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.05.2017 року за ч.2 ст.185, 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення від покарання на підставі Закону України «Про амністію 2016 року»:

В С Т А Н О В И В :
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду заявою про звільнення його від призначеного вироком суду від 25.05.2017 року покарання на підставі ст.3 Закону України "Про амністію у 2016 році", в зв`язку з тим, що він засуджений за злочин середньої тяжкості, та на день набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році» він відбув більше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Згідно повідомлення уповноваженої особи Запорізького СІЗО №10 засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Бердянській виправній колонії №77.
В судовому засіданні яке проводилось в режимі відеоконференцзв`язку з Бердянською виправною колонією №77, засуджений просив задовольнити його заяву та застосувати ст.3 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільнивши його від відбування покарання, оскільки він відбув більше однієї чверті строку основого покарання.
Захисник засудженого також підтримав дану заяву та просив її задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні проти заяви заперечував, посилаючись на те, що хоча вирок суду й набрав законної сили, в той же час засудженим після строку на його оскарження було подано апеляційну скаргу з клопотанням поновлення строку на його оскарження. Вважає, що необхідно відмовити у задоволенні заяви, оскільки наразі рішення апеляційного суду Запорізької області за апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на таке оскарження не прийнято.
Зясувавши думку прокурора, засудженого та захисника засудженого, перевіривши наявні у суду матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, згідно ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", визначено перелік осіб (п.п.а-є) вказаної статті, які передбачені звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.

Згідно ст.3 Закону України "Про амністію у 2016 році" передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Відповідно до п."в" ч.2 ст.10 Закону України "Про амністію у 2016 році", який набрав чинності 07.09.2017 р., застосування цього Закону здійснюється щодо засуджених, які перебувають в установах виконання покарань за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника.
Згідно ст.6 Закону України "Про застосування амністії в Україні", ст.15 Закону України "Про амністію у 2016 році", особи на яких поширюється дія Закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Так, ОСОБА_4 був засуджений 25.05.2017 року вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі.
Цим же вироком, в строк відбування покарання ОСОБА_4 згідно ст. 72 ч. 1, 5 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення за період часу з 10 лютого 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.
Вирок суду від 25.05.2017 набрав законної сили 27.06.2017 року.

Отже, на день набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році», враховуючи положення ст.72 КК України засуджений ОСОБА_4 відбув 10 місяців 27 днів позбавлення волі, що є більше однієї чверті призначеного строку основного покарання (1 рік 3 місяці, тобто 13 місяців).
Керуючись ст. 372,537, 539, КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Заяву засудженого ОСОБА_4 , про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року задовольнити та звільнити його від відбування покарання, призначеного йому за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25.05.2017 року на підставі ст.ст.1,3 Закону України «Про амністію в 2016 році».
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1