Справа № 466/6807/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1123/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 22 вересня 2017 року,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 22 вересня 2017 року задоволено подання начальника ДУ Личаківська виправна колоній ( №30) та застосовано до засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання в Державній установі "Личаківська виправна колонія (№30)", захід дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу, строком на 10 (десять) діб.

Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що подання начальника ДУ "Личаківська виправна колоній (№30)" слід задовольнити частково, перевівши засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу строком на 10 (десять) діб, адже застосування інших заходів стягнення не вплинуло на подальше припинення ним порушень, який за останній за час відбування покарання характеризується негативно, свідомо не виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарання, а тому, зазначені обставини дають підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_6 є злісним порушником режиму утримання та не реагує на заходи дисциплінарного впливу.

На ухвалу суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову, якою відмовити у задоволені подання начальника ДУ Личаківська виправна колоній ( №30).

В обґрунтування покликається на те, що дана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки постановлена з порушеннями норм матеріального та процесуального права. Засуджений звертає увагу на те, що в матеріалах даної справи не зазначено жодного доказу вчинення ним порушення. Крім цього, апелянт вважає, що його було притягнуто до відповідальності за порушення, за які ним вже відбуте покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи засудженого, доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до п.13-2 ч.1 ст. 537 та п.2 ч.2 ст. 539 КПК України питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Згідно до ч.1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Частиною 9 ст. 134 КВК України передбачено, що стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_6 прибув до Личаківської виправної колонії №30 06 вересня 2016 року. За період відбування покарання в Личаківській виправній колонії №30 допустив два порушення вимог режиму, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи не заохочувався.

14 вересня 2017 року під час засідання членами комісії вищенаведеної установи досліджено матеріали особової справи №301-О-16 засудженого ОСОБА_6 , здійснено аналіз його поведінки за весь період відбування покарання та об`єктивно встановлено, що раніше застосовані до нього заходи виховного та дисциплінарного впливу на даний час виявились безуспішними. Зазначений засуджений має явно негативну спрямованість особистості, свідомо не реагує на виховну роботу, виявляє зневажливе ставлення до виконання своїх обов`язків, передбачених кримінально-виконавчим законодавством та своїми протиправними діями систематично посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань.

Твердження засудженого ОСОБА_6 про те, що в матеріалах даної справи не міститься жодного доказу вчинення ним порушення 06 вересня 2017 року, на думку колегії суддів є безпідставним, оскільки таке спростовується висновком перевірки за фактом порушення засудженим встановленого порядку відбування покарання від 12 вересня 2017 року (а.с.10).

З приводу допущеного порушення режиму відбування покарання засуджений ОСОБА_6 відмовився від надання пояснень щодо обставин, викладених в поданні, що стверджується актом від 12 вересня 2017 року (а.с.14).

Таким чином, засуджений ОСОБА_6 порушив вимоги ч.3 ст. 107 КВК України, якою визначено, що засуджені зобов`язані дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, а також виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії.

Дослідивши вказані обставини та матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про застосування до засудженого ОСОБА_6 західу дисциплінарного стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу, строком на 10 (десять) діб, оскільки застосовані інші заходи впливу не дали результату і його поведінка не змінилась.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 22 вересня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4