Справа № 145/1013/17
Провадження №1-кп/145/132/2017
ВИРОК
Іменем України
"31" жовтня 2017 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 08.06.2017 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медвежа Немирівського району, жителем АДРЕСА_1 , українцем, громадянином України, не працюючим, не одруженим, раніше судимим 06 квітня 2017 року Тиврівським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі, на підставі ст. 75,104 КК України звільненого від відбування покарання на один рік, 11.07.2017 року Тиврівським районним судом за ч. 1 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 101 КК України до покарання у виді арешту на строк 25 діб,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

встановив:
08.06.2017 року, близько 01:00 год. ночі в смт. Тиврів, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, знаходячись біля парадного входу до кафе «Мрія», яке розташоване по вул. Тиверській, 55 смт. Тиврів Вінницької області, підійшов до ОСОБА_6 , де, шляхом ривка навмисно, повторно, відкрито з нагрудної кишені футболки заволодів гаманцем з грішми в сумі 4 300 грн., таким чином завдав останньому матеріальної шкоди на вище вказану суму.

Надалі ОСОБА_4 з місця пригоди зник та з викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 08.06.2017 року о 1-00 год ночі, знаходився в кафе «Мрія» в смт. Тиврів, випив пляшку пива. Планував йти додому, коли в бесідці на території кафе побачив ОСОБА_6 , з кишені сорочки якого виглядав гаманець. Почав з ним про щось сперечатись, а потім направився до виходу з території кафе, проте ОСОБА_6 наздогнав його біля входу на територію кафе і він вихопив у нього з сорочки гаманець. При цьому тілесних ушкоджень він йому не спричинив. Він почав тікати в сторону «Укртелекому». ОСОБА_6 його не наздоганяв. Через хвилини 2, знаходячись біля Укртелекому, за ялинками, він витягнув з гаманці гроші, а гаманець викинув. Грошей було 4300 грн. Гроші віддав ОСОБА_7 , йому не говорив, що вони викрадені, сказав, що їх знайшов.

У вчиненому щиро кається. Повністю визнає фактичні обставини справи.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Після чого обвинувачений своєї позиції не змінив.
Окрім визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність у вчиненні даного кримінального правопорушення стверджується зібраними у справі доказами, зокрема:

протоколом пред`явлення до впізнання та фотознімками до нього від 27.06.2017 року, згідно якого, потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка 08.06.2017року відкрито заволоділа його грішми біля кафе «Мрія» в смт. Тиврів, по вул.. Тиверській;

відеозаписом із камери відео спостереження кафе «Мрія» за період з 00.00 до 01.00 год 08.06.2017 року, доступ до якого надано на підставі ухвали слідчого судді Тиврівського районного суду від 13.06.2017 року, що відтворений в ході судового слідства, на якому зафіксовано, як ОСОБА_4 вихопив у ОСОБА_6 із сорочки гаманець;

розпискою ОСОБА_6 від 08.06.2017 року про отримання від працівників поліції коштів в сумі 4300 грн., які у нього було відібрано 08.06.2017 року близько 01-00 год. біля кафе «Мрія» та показаннями потерпілого ОСОБА_6 , допитаного в ході судового слідства.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що 08.06.2017 року після 00-00 год він зі своїм знайомим ОСОБА_8 сидів в бесідці на території кафе «Мрія» в смт. Тиврів. ОСОБА_4 безпричинно махнув у нього перед обличчям ногою і почав тікати. Він почав його наздоганяти. Позаду нього бігло ще двоє осіб, яких він не бачив. На площадці біля входу в кафе він його наздогнав і в нього хтось витягнув з кишені сорочки гаманець, в якому знаходилось 4300 грн. Після чого, всі повтікали. Потім, із за ялинки, що знаходяться поряд з «Укртелекомом», до нього долетів його гаманець, в якому грошей уже не було. Його товариші зателефонували до поліції, які через одну дві години повернули йому викрадені кошти.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення повторно.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що обвинувачений свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

До обставин, що обтяжують покарання суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає дану обставину доведеною, оскільки обвинувачений визнав фактичні обставини справи, показавши також, що випив перед злочином пива.

Суд також враховує негативну характеристику обвинуваченого за місцем проживання.

Суд також враховує заяву потерпілого про те, що шкода йому відшкодована, він просить обвинуваченого суворо не карати (а.с.13).

Згідно висновку Тиврівського РВ з питань пробації від 04.10.2017 року ризик вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 є високим; ризик небезпеки для суспільства високий; виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виявлення та запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, вироком Тиврівського районного суду від 06 квітня 2017 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк два роки, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання на один рік із покладанням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

11.07.2017 року Тиврівським районним судом ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 286 КК України і призначено покарання на підставі ст. 101 КК України у виді арешту на строк 25 діб, а вирок Тиврівського районного суду від 11.07.2017 року допущено до самостійного виконання.
Злочин за даним кримінальним провадженням ОСОБА_4 вчинено після постановлення вироку від 06 квітня 2017 року, тобто в період іспитового строку за вказаним вироком, та до ухвалення вироку від 11.07.2017 року.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 25 постанови від 24.10.2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що
засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а
інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім
за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і
ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.
Враховуючи, що покарання за вироком Тиврівського районного суду від 06 квітня 2017 року не приєднано до покарання за вироком цього ж суду від 11.07.2017 року, а допущено до самостійного виконання, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому із застосування ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України.

Згідно п.2 ч.4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, зокрема, зазначається початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.
Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України та роз`яснення Вищого Спеціалізованого Суду України щодо застосування окремих положень Закону України від 26.11.2015 № 838 -VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі, судом провадиться зарахування строку попереднього ув`язнення у межах того ж кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК України включається строк перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Цивільного позову потерпілим не заявлений.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 368, 392, 395 КПК України,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеним покаранням покарання за вироком Тиврівського районного суду від 11.07.2011 року, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
У відповідності до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Тиврівського районного суду від 06 квітня 2017 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання з 08.06.2017 року.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КПК України (в редакції Закону України №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року ) зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.06.2017 року (з моменту затримання) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.
Речові докази по справі: гроші в сумі 4300 грн., які знаходяться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 ; CD-диск з відеозаписом із камери спостереження кафе «Мрія» залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення, обвинуваченим ОСОБА_4 - з дня отримання копії вироку.
Суддя: ОСОБА_1