Справа № 461/3916/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/869/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ТзОВ «Ігри в лото» - адвоката ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ТзОВ «Ігри в лото» адвоката ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2017 року про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 та накладено арешт на тимчасове вилучене майно.
На ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ТзОВ «Ігри в лото» подала три апеляційні скарги, в яких просить щодо ОСОБА_8 ухвалу слідчого судді про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно за адресою АДРЕСА_1 та автомобіль «БМВ 320» скасувати, а в задоволенні клопотання слідчого відмовити; щодо ОСОБА_9 ухвалу слідчого судді про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно за адресою АДРЕСА_1 та автомобіль «Опель Астра» скасувати, а в задоволенні клопотання слідчого відмовити; щодо ТзОВ «Ігри в лото» ухвалу слідчого судді про накладення арешту на вилучене під час обшуку приміщення майно за адресами АДРЕСА_2 , Городоцька, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , м. Львів, вул. Самбірчика, 1, м. Самбір, а в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

В обґрунтування апеляційних скарг щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ТзОВ «Ігри в лото», які за своїм змістом є аналогічними, захисник покликається на те, що при проведенні обшуку та під час розгляду клопотання слідчим суддею не було встановлено власника майна, а клопотання слідчого в порушення вимог ч.1 та ч.2 ст. 172 КПК України розглядалося за відсутності власника майна та його представника, чим порушено принцип змагальності сторін. До проведення обшуку жодних слідчих дій на встановлення правової природи майна, що свідчить про не встановлення зв`язку між кримінальним правопорушенням та вилученим під час обшуку майном. В ході обшуку було вилучено частини технічних пристроїв, а саме пристроїв візуалізації білетів державної лотереї, які відносяться до електронних інформаційних систем (їх частини) під якими слід розуміти електронно-обчислювальні машини (комп`ютери). Відповідно до абз.2 ч.2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучення електронних інформаційних систем або їх частин здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду, однак такої ухвали не було, а тому вилучення такого майна є незаконним, а здобуті докази в силу вимог ч.1 ст. 87 КПК України є недопустимими. В порушення вимог ст. 370 та ст. 132 КПК України ухвала слідчого судді не містить належного обгрунтування та мотивації прийнятого рішення, а також слідчий суддя при накладенні арешту на майно не перевірив наявність обгрунтованої підозри та не вказав конкретні підстави накладення арешту. Крім того, господарська діяльність ТзОВ «Ігри в лото» щодо росповсюдження державних лотерей оператора ТзОВ «М.С.Л.» повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, а жодним законом не передбачено вимог щодо технічних характеристик пристроїв ВБЛ і взагалі технічних пристроїв, які можуть використовуватися як пристрої ВБЛ та вважатись ними. Таким чином вилучене під час обшуку майно не має жодного відношення до факту кримінального правопорушення, передбаченого ст. 203-2 КПК України, а тому не може бути належним доказом в цьому кримінальному провадженні. В порушення вимог ч.2 та ч.11 ст. 170 КПК України клопотання слідчого є необгрунтованим, оскільки в ньому не зазначеного жодного ризику щодо зміни майна та завдання арешту на таке майно. Накладення ж арешту на майно не для забезпечення завдання такого арешту є невиправданим обмеженням права на мирне володіння майном, закріпленим у ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до п.3 .ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Обставин, що підтверджували б факт можливості здійснення зазначених у ч.11 ст. 170 КПК України ОСОБА_8 операцій з майном не існує. Слідчий суддя в порушення вимог ч.3 ст. 171 КПК України не повернув клопотання слідчому на доопрацювання, оскільки в такому в порушення вимог ч.2 ст. 171 КПК України не зазначено відомості щодо власника (володільця) майна.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При постановленні ухвали про арешт майна слідчий суддя допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
Статтею 171 КПК України встановлено обов`язкові вимоги, яким повинно відповідати клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Під час розгляду клопотання про арешт майна, як того вимагає ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Між тим клопотання про арешт майна подане старшим слідчим без додержання вимог ч.2 ст. 171 КПК України.

Зокрема, в клопотанні не зазначено підстави і мету такого арешту, які відповідають вимогам, передбачених ст. 170 КПК України, до клопотання не долучені документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, а також не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів (належним чином оформлені), якими старший слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, слідчий суддя при розгляді клопотання старшого слідчого, не звернув уваги на вказані порушення закону, чим допустив істотне порушення кримінального процесуального закону.

Крім цього, слідчим суддею не дотримано вимог ч.1 ст. 172 КПК України при розгляді клопотання слідчого про арешт майна за участі іншого власника майна, його захисника, оскільки такі особи про розгляд клопотання Галицьким районним судом м. Львова не повідомлялись. Про наявність підстав розглядати клопотання в порядку, передбаченому ч.2 ст. 172 КПК України (без повідомлення іншого власника майна та його захисника), старший слідчий у своєму клопотанні не зазначав, а слідчий суддя таких підстав в ухвалі не навів.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчого про арешт майна, не перевірив відповідність його вимогам ст. 171 КПК України, не виконав вимоги ч.3 ст. 172 КПК України, які повинен був виконати, що призвело до постановлення незаконного, необґрунтованого та невмотивованого судового рішення.

З огляду на викладене ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а клопотання поверненню прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ч.3 ст. 172, ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ТзОВ «Ігри в лото» - адвоката ОСОБА_11 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2017 року про накладення арешту на майно скасувати.
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНПу Львівській області ОСОБА_12 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000375 повернути прокурору прокуратури Львівської області ОСОБА_13 для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання копії ухвали апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4