19.04.2018 Справа № 469/1630/17
1-кп/469/47/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2017 року смт. Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Комісарівка Березанського району Миколаївської області, громадянина України, учня 2 курсу Надбузького професійного аграрного ліцею, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_4
обвинувачений - ОСОБА_3
захисник - ОСОБА_5
законний представник
неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6
потерпіла - ОСОБА_7
представник органу пробації - ОСОБА_8 .
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 16 жовтня 2017 року близько 06.00 год., перебуваючи в приміщенні кухні будинку ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_3 , з поверхні кухонного столу шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з метою викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, здійснив крадіжку належного ОСОБА_7 мобільного телефону марки «Bravis A 505 Joy Plus Dual Sim», вартістю 1226,83 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» вартістю 50 гривень.
З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним як своєю особистою власністю, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 1276,83 грн.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються судом за ч.1 ст.185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.
Зазначені обставини підтверджені такими доказами:
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , який у судовому засіданні повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, викладені у обвинувальному акті обставини не оспорював, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що 16 жовтня 2017 року близько 06.00 год. зайшов до будинку потерпілої ОСОБА_7 , з братом якої мали разом пасти корів. Всі ще спали, тоді він взяв зі столу на кухні мобільний телефон і пішов з ним до будинку, у якому проживав, де сховав під матрацом. Через декілька тижнів він дістав зі схованки телефон, вставив свою сім-карту і здійснив декілька дзвінків. Телефон був у робочу стані. При перевірці поліцейськими добровільно зізнався у вчиненому і показав місце, де переховував викрадений телефон;
- показаннями потерпілої ОСОБА_7 про те, що вона увечері залишила мобільний телефон на столі в кухні, де завжди гралися її брат ОСОБА_9 та обвинувачений, і лягла спати. Наступного дня виявила, що телефон зник, і звернулась до працівників поліції. У обвинуваченого не питала про викрадений телефон, оскільки він такого ніколи не робив і вона його не підозрювала. Телефон їй повернули, обвинувачений попросив вибачення, виправився, претензій до нього вона не має, у зв`язку з чим просила звільнити його від покарання;
- витягом з ЄРДР від 18.10.2017 року та заявою потерпілої про вчинене кримінальне правопорушення з даними про приблизний час, місце вчинення злочину, викрадене майно та приблизн його вартість;
- протоколом огляду місця події від 17 жовтня 2017 року з фототаблицею, що містять дані про місце викрадення;
- заявою обвинуваченого ОСОБА_3 від 16 листопада 2017 року про добровільну видачу викраденого мобільного телефону;
- протоколом огляду місця події від 16 листопада 2017 року з фототаблицею, що містять дані про місце виявлення викраденого майна;
- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25 листопада 2017 року з фототаблицями за участю обвинуваченого, захисника та законного представника, в ході якого обвинувачений ОСОБА_3 детально на місцевості показав місце, спосіб та інші обставини вчинення ним злочину;
- довідками про вартість викраденого майна, виданими ПП ОСОБА_10 ;
- висновком судово-товарознавчої експертизи №09/3-430 від 29 листопада 2017 року, проведеної на підставі відповідної постанови слідчого, згідно з яким ринкова вартість смартфону марки «Bravis» моделі «A 505 Joy Plus», що був у використанні, у неповній комплектності, станом на 16 жовтня 2017 року могла становити 1226,83 грн.;
- розпискою потерпілої про отримання вказаного майна.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд, відповідно до позиції сторін кримінального провадження, визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд враховує, що ОСОБА_3 вчинено умисний злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем навчання та потерпілою, має сталі соціальні зв"язки, на "Д" обліку у закладах охорони здоров`я не перебуває, визнання ним своєї винуватості у вчиненні злочину, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої та повернення викраденого майна, висновок органу пробації, викладений у досудовій доповіді, про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі, що не становитиме високої небезпеки для суспільства.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості суду необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.
В інформаційному листі ВССУ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» роз`яснено, що, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, суд постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Відповідно до ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один із зазначених в ч.2 ст.105 КК України видів примусових заходів виховного характеру, в тому числі застереження.
Оцінюючи встановлені обставини в сукупності, з урахуванням думки прокурора, яка вважає можливим звільнити неповнолітнього обвинуваченого від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, та думку інших учасників процесу, які не заперечували проти звільнення обвинуваченого від покарання із застосуванням ст.105 КК України, суд враховує, що ОСОБА_3 скоїв злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є неповнолітнім, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання, щиро розкаявся у скоєному та відшкодував шкоду потерпілій, тобто його поведінка стала бездоганною, суд дійшов висновку, що обвинувачений на час постановлення вироку не потребує застосування покарання та його можливо звільнити від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру, передбаченого п.1 ч.2 ст.105 КК України, у виді застереження.
Цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовано і потреба у їх застосуванні відсутня.
Суд вирішує питання про речові докази відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
На підставі ч.1 ст.105 КК України ОСОБА_3 звільнити від покарання, застосувавши до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п.1 ч.2 ст.105 КК України, у виді застереження.
Попередити ОСОБА_3 про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.
Документи, надані суду, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ у справі - мобільний телефон марки «Bravis A 505 Joy Plus Dual Sim», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , вважати переданим за належністю власнику ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя :