Провадження № 1-кп/734/192/17 Справа № 734/3014/17
В И Р О К
іменем України
11 грудня 2017 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Данівка Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, призваного на військову службу за призивом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 12.05.2014, водій-електрик радіостанції взводу зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_1 , звільнений в запас у зв`язку з вислуженням встановлених строків військової служби у зв`язку з мобілізацією 03.08.2017, солдат запасу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:
ОСОБА_3 водій-електрик радіостанції взводу зв`язку військової частини польова пошта НОМЕР_1 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин, в період з 15.12.2014 по 02.08.2017 року включно, самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), чим вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

11 грудня 2017 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.

Сторони узгодили покарання, з урахування обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, за ч. 3 ст. 407 КК України призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень. Обвинувачений, якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, дав згоду на його призначення.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В ст. ст. 470, 472 КПК України визначені обставини, що враховуються прокурором при укладенні угоди про визнання винуватості та основні вимоги до змісту.

Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку учасників кримінального провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого ОСОБА_3 , що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадах, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 яким затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 3 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 371-374, 475 КПК України, суд
з а с у д и в:
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 грудня 2017 року між прокурором військової прокуратури Деснянського гарнізону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень 00 коп.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу не обирати.

ОСОБА_3 зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1 .