Справа № 346/820/18
Провадження № 1-кп/346/228/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальну справу у кримінальному провадженні № 0000480 від 05.05.2017 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Космач, Косівського району, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, з повною середньою освітою, одруженого, депутатом не являється, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2017 року приблизно о 23 год. 27 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги по вул. С.Стрільців в с. Сопів Коломийського району в напрямку міста Коломия. В цей час на смузі його руху в лежачому положенні знаходився потерпілий ОСОБА_8 , створюючи перешкоду для руху транспортних засобів. Обвинувачений ОСОБА_9 при наближенні до потерпілого мав можливість виявити потерпілого ОСОБА_8 на такій віддалі, яка уже була недостатньою для уникнення наїзду, а тому вчинив переїзд автомобілем марки «Opel Vivaro» через потерпілого ОСОБА_8 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_8 помер від крововтрати внаслідок закритої травми грудної клітки, живота та органів грудної і черевної порожнини з переломами 1-9 ребер справа, 1-7 ребер зліва з множинними розривами печінки, правої легені, крововиливами в міжреберні м`язи, корінь брижейки тонкої кишки, що супроводжувалось масивною кровотечею в праву плевральну та черевну порожнину, від отримання яких не міг вижити при наданні кваліфікованої медичної допомоги.

Після наїзду на потерпілого ОСОБА_8 обвинувачений, достовірно знаючи, що такими своїми діями поставив потерпілого ОСОБА_8 у небезпечний для життя стан, маючи можливість для надання допомоги, не виконав свого громадянського обов`язку, покладеного на нього законом і загальновизнаними нормами моралі: не переконався чи потребує потерпілий допомоги, не вжив можливих заходів для надання йому домедичної допомоги, не викликав бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги та не доставив потерпілого до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив його у небезпечному для життя стані та з місця події втік.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.135 КК України визнав в повному обсязі і надав суду показання по суті пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечить їм.

Так, обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що дійсно 04 травня 2017 року близько 23 год. 27 хв. керуючи автомобілем «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_1 в с. Сопів Коломийського району, наїхав на ОСОБА_8 , який лежав на проїздній частині дороги. Уникнути наїзду можливості не мав, так як помітив лежачу людину на відстані, яка була вже не достатньою для здійснення маневру і знаходячись у стресовому стані з місця події скрився. У вчиненому щиро розкаюється, добровільно частково відшкодував потерпілому ОСОБА_4 шкоду, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що претензій до обвинуваченого не має, просить обвинуваченого суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, котрі ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати: за ч.1 ст.135 КК України як залишення в небезпеці, що виразилось у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу, а також, у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому Гаврилюку судом визнаються зізнання та щире каяття у вчиненому злочині, що позитивно характеризується по місцю проживання, що потерпілий просить суворо не карати і немає претензій до обвинуваченого, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Як вбачається з досудової доповіді Коломийського міськрайонного відділу з питань пробації про обвинуваченого у кримінальному провадженні, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

Відповідно до частини першої ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням положень ч.2 ст.50, ст.65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчинення нових злочинів, з урахуванням вищенаведених обставин, які враховуються при призначенні покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства, тому, застосувавши ст. 75 КК України,його слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України. Відшкодування судових витрат вирішити з додержанням вимог ст.124 КПК України. На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком - 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - особисте зобов язання.

Речові докази: велосипед та одяг ОСОБА_8 , повернути потерпілому ОСОБА_4 ; автомобіль марки «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_1 та відеореєстратор «UKC» з мікрофлешкою марки «Smartbuy 32 GB micro hc» повернути законному володільцю обвинуваченому ОСОБА_5 ; уламки пластмаси чорного кольору - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави із зарахуванням на рахунок №0002, отримувач: УК у місті Івано-Франківську Івано-Франківської області, банк отримувача: ГУДКСУ в Івано-Франківській області, МФО: 836014, код ЄДРОУ: 37952250, код класифікації доходів: 24060300 "Інші надходження" 3407 грн. 40 коп. процесуальних витрат у кримінальному провадженні, зокрема: за проведення експертизи №4.2-386/17 від 16.08.2017 року 988 грн. 70 коп.; за проведення експертизи №4.2-385/17 від 13.07.2017 року 988 грн. 70 коп.; за проведення експертизи №4.2.-1003/18 від 22.01.2018 року 1430 грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1