Справа № 299/1360/16-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.12.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 березня 2017 року, яким:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дівичне Виноградівського району Закарпатської області, угорця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,
засуджено за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено відвідбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України ОСОБА_6 зобов`язано періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Згідно встановлених судом обставин, ОСОБА_6 18 квітня 2016 року близько 23.00 год., діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, з метою скоєння крадіжки чужого майна, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, переліз через огорожу на територію дворогосподарства АДРЕСА_1 , де викрав вудочку марки "Kogner Carbomaxx" темно-сірого кольору вартістю 290 грн. з котушкою марки "Eugene" сірого кольору вартістю 200 грн., вудочку марки "Eurocor" синього кольору вартістю 700 грн., вудочку зеленого кольору вартістю 60 грн. з котушкою марки "Phoenix RX 50" чорного кольору вартістю 130 грн., усього майно на загальну суму 1380 грн., із викраденим зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.
В апеляційній скарзі прокурором порушено питання про скасування вироку суду щодо ОСОБА_6 та ухвалення свого вироку через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильного застосування кримінального закону та невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості. В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує на те, що судом необґрунтовано зроблено висновок про відсутність в діях ОСОБА_6 такої кваліфікуючої ознаки, як крадіжки, поєднаної з проникненням у сховище чи інше приміщення.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про законність і обґрунтованість прийнятого судом рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи сторін, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.
У відповідності до ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування і судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду, ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 стверджується як його власними поясненнями, згідно яких він вину в вчиненні злочину, за який його засуджено визнав повністю та та пояснив, що він весною 2016 року ввечері повертаючись додому, підійшов до будинку потерпілої на АДРЕСА_1 , переконався, що нікого немає та з метою викрадення майна переліз через огорожу, де у дворі зайшов в приміщення без дверей, звідки взяв три вудочки, а також сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні письмових доказів, а саме: протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 06.05.2016 року, протоколом огляду місця події від 19.05.2016 року з фототаблицями, протоколом огляду предметів від 20.05.2016 року з фототаблицями, постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 20.05.2016 року, звітом про оцінку майна ТОВ "Експерт" від 25.05.2016 року.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Твердження прокурора в апеляційній скарзі про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо відсутності відсутність в діях ОСОБА_6 такої кваліфікуючої ознаки, як крадіжки, поєднаної з проникненням у сховище чи інше приміщення, колегія суддів не може прийняти до уваги, виходячи з наступного.
Так, згідно вимог закону, під сховищем слід розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо.
Не може визнаватися сховищем неогороджена і така, що не охороняється, площа або територія, на яку вхід сторонніх осіб є вільним, а також та, що була відведена та використовується для вирощування продукції чи випасу тварин (сад, город, ставок, поле тощо).
В даному випадку складське приміщення, до якого зайшов ОСОБА_6 і у якому відсутні двері, частина стіни біля дверного отвору закрита тканиною не має ознак сховища. Огороджена територія дворогосподарства також не є сховищем, оскільки не відведена спеціально для зберігання матеріальних цінностей, використовується для інших цілей.
Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про відсутність в діях ОСОБА_6 такої кваліфікуючої ознаки як крадіжки, поєднаної з проникненням у сховище чи інше приміщення.
Також колегія суддів відмічає, що в апеляційній скарзі прокурора на підтримання своєї позиції щодо невірної перекваліфікації дії обвинуваченого, відсутні посилання на те, які нові докази необхідно дослідити під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в судовому засіданні прокурор жодних клопотань з цього приводу не вносив, внаслідок чого апеляційний суд позбавлений можливості вийти за межі своїх повноважень й обмежений дослідженням тільки тих доказів, які були предметом дослідження в суді першої інстанції.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд врахував як наявність пом`якшуючої покарання обставини щире каяття, так і відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також дані про особу обвинуваченого характеристику, відсутність судимості і належним чином вмотивував в цій частині своє рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів не може визнати твердження прокурора в апеляційній скарзі щодо м`якості призначеного обвинуваченому покарання та необхідності призначення йому більш суворого покарання.
Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку по справі не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури залишити без задоволення.
Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 березня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_6 без зміни.
На ухвалу апеляційного суду Закарпатської області безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді: