Справа № 132/2730/17
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
11 вересня 2017 р.

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 10.07.2017 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України визнається судом доведеним.

20.05.2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого лейтенанта ОСОБА_3 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, яку він проходив у військовій частині-польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .

11.08.2016 року наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) № 129 старшого лейтенанта ОСОБА_3 призначено на посаду начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини військової частини-польова пошта НОМЕР_1 .

17.03.2014 року Указом в.о. Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та, після його затвердження 17.03.2014 року Верховною Радою України, цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по даний час.

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 58, 59, 82, 83, 93 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старший лейтенант ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен, поміж іншого, свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України.

Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 128 від 07.05.2016 року старший лейтенант ОСОБА_3 на період часу з 07.06.2016 року по 19.06.2016 року убув у відрядження до АДРЕСА_3 . До військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 ОСОБА_3 із вищевказаного відрядження повинен був повернутись 20.06.2016 року та бути присутнім на ранковому шикуванні особового складу військової частини о 09:00 год.

Однак, у старшого лейтенанта ОСОБА_3 виник злочинний умисел повністю ухилитись від військової служби.

Реалізуючи свій злочинний умисел, старший лейтенант ОСОБА_3 19.06.2016 року сів у потяг на залізничній станції Сарни, Рівненської області та убув у напрямку м. Кам`янське, Дніпропетровської області.

20.06.2016 року о 09:00 год. старший лейтенант ОСОБА_3 без поважних причин, самовільно, без дозволу відповідного командування, в умовах особливого періоду, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , із відрядження не з`явився, а перебував у себе в дома за адресою: АДРЕСА_1 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із проходженням військової служби, а саме: виконував домашні та сільськогосподарські роботи, відпочивав від військової служби, допомагав у домашніх справах своїм родичам.

Таким чином 20.06.2016 року о 09:00 год. начальник служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини військової частини - польова пошта НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 58, 59, 82, 83, 93 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України умисно, самовільно, в умовах особливого періоду, з метою повністю незаконно ухилитися від військової служби, без поважних причин не з`явився до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , із відрядження, а вільний у зв`язку із цим час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням своїх службових обов`язків, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 .

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приймає рішення за клопотанням прокурора ОСОБА_4 про скорочений судовий розгляд, так як учасники судового провадження вважають, що обставини справи доведені наявними у справі доказами, вони не потребують дослідження у ході судового розгляду і ніким не оспорюються.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд також роз`яснив, що при розгляді судової справи в скороченому провадженні сторони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю, суду показав, що дійсно 20.05.2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 його призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, яку він проходить у військовій частині-польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .

11.08.2016 року наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) № 129 його призначено на посаду начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини військової частини-польова пошта НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 128 від 07.05.2016 року, на період часу з 07.06.2016 року по 19.06.2016 року він убув у відрядження до АДРЕСА_3 . До військової частини-польова пошта НОМЕР_1 із вищевказаного відрядження повинен був повернутись 20.06.2016 року та бути присутнім на ранковому шикуванні особового складу військової частини о 09:00 год. Однак, 19.06.2017 року у нього виник умисел, направлений на тимчасове ухилення від військової служби з метою проведення часу на власний розсуд. Тому о 09:00 год. 20.06.2017 року до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 не повернувся, а проводив час на власний розсуд за адресою свого проживання в АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, вважає їх достатніми для прийняття рішення по справі.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, як нез`явлення до військової частини з метою ухилитися від військової служби з відрядження, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану є вірною.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачена ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, по місцю проходження військової служби характеризуються з посередньої сторони, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає за можливим застосувати відносно ОСОБА_3 ч. 1 ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 408 КК України.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним обрати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в дохід держави.

На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_3 вид запобіжного заходу не обирався.

Витрати на залучення експерта по кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України (в ред. 2012 року), перехідних положень до КПК України (в ред. 2012 року), суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: