АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6318/17 Номер провадження 11-сс/786/474/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

слідчого - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Полтавської області на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.09.2017 року,-

у с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Полтавській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

Застосовано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, строком на два місяці, без застосування електронних засобів контролю, поклавши на нього наступні обовязки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню.
Відмовляючи в задоволенні подання слідчого, слідчий суддя послався на те, що прокурор не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2017 року та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком на 60 діб.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею необґрунтовано застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж клопотала сторона обвинувачення, який не здатний в повній мірі забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та визнаними судом доведеними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до таких висновків.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів , в провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000378 від 10 серпня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296, ст.118, ч.2 ст.15, п.7 ч.2 ст. 115 КК України.

Органом досудового розслідування в межах даного кримінального провадження ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 10.08.2017 року, близько 19 год. 10 хв. разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи на пляжі річки Ворскла, поблизу загальноосвітньої школи №22 у м. Полтава на вул. Низова, 7-Б, разом із знайомими, із хуліганських спонукань, кидав в потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 стільці та столи, а в подальшому інші співучасники із застосуванням пристрою для відстрілу гумових куль, тобто предметів, спеціально пристосованих та заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень здійснили в останніх декілька пострілів, у результаті чого ОСОБА_13 отримав вогнепальне поранення лівого передпліччя, а ОСОБА_14 забій, садна лівого колінного суглобу.
В цей же час ОСОБА_7 разом з іншими співучасниками ОСОБА_15 руками та ногами, а також битами, тобто предметами, спеціально пристосованими або заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень, нанесли ряд ударів по голові та тулубу, у результаті чого останній отримав наступні тілесні ушкодження у вигляді: ВЧМТ, забій головного мозку тяжкого ступеню зі стисненням, гостра епідуральна гематома правої гемісфери головного мозку, САК, набряк головного мозку, дислокаційний синдром, перелом правої скроневої кістки із переходом на основу черепу, вдавлений багато скроневий перелом лівої тімяної кістки, напружені параорбітальні гематоми та гематоми повік, множинні переломи кісток орбіт обох очей, закритий скалковий перелом в/треті лівої гомілки, а також ОСОБА_14 руками по голові, в результаті чого останній отримав наступні тілесні ушкодження: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій мяких тканин голови.
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 наніс один удар кулаком руки по обличчю, а ОСОБА_12 наніс декілька ударів битою по голові, потерпілому , у результаті чого останній отримав наступні тілесні ушкодження у вигляді: ВЧМТ, перелом лобної кістки праворуч, забій головного мозку легкого ступеню, забійно-рвана рана мяких тканин лобної ділянки праворуч, забійно-рвана рана верхньої губи праворуч, закритий перелом кісток носу з зовнішньою деформацією, післятравматичний реактивний гайморит, параорбітальна гематома, суконюнктивальний крововилив обох очей.
14.09.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя повинен перевірити наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України та врахувати обставини передбачені ст.178 КПК України.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді , колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані дотримані не в повному обсязі. Колегія суддів вважає , що слідчий суддя навів в ухвалі про відмову у задоволенні клопотання доволі суперечливі висновки.

Так, з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні слідчого ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України знайшли своє підтвердження. Тобто слідчий погодився із доводами слідчого наведеними у клопотанні , що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити , сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів , які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого , свідка , у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення .

Крім того, слідчий в ухвалі послався на положення статті 178 КПК України та врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваний злочину , дані про особу , тяжкість покарання ,що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у злочині .

В той же час слідчий суддя формально пославшись на практику ЄСПЛ зазначив в ухвалі , що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення , не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Колегія суддів , погоджуючись із висновком слідчого судді про те , що лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не може бути підставою для взяття особи під варту , разом з тим звертає увагу , що слідчий суддя фактично своїм висновком про неможливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише з підстав тяжкості вчиненого злочину, поставив під сумнів наявність ним же встановлених ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК.

З огляду на наведені обставини , колегія суддів приходить до висновку , що ухвала слідчого судді є незаконною , а тому підлягає скасуванню.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні , колегія судідв вважає , що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Так відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми , щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України є обґрунтованою. При цьому, колегія суддів звертає увагу , що на даному етапі провадження не можуть вирішуватися ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті , зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою або невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя та апеляційний суд при перегляді ухвали слідчого судді на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції , колегією суддів чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено.

Так , під час апеляційного розгляду встановлено , що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування ризиків , передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в межах якого ОСОБА_7 висунуто підозру і із вказаними висновками погоджується і колегія суддів. Такими ризиками колегія суддів зокрема вважає можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення , сховання будь-яких із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілого , свідків.

Крім того, колегія суддів вирішуючи питання щодо доводів клопотання слідчого враховує підвищену суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення , суспільний інтерес до обставин злочину , які можуть стосуватися широкого кола осіб і приходить до висновку , що тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного , що в свою чергу унеможливлює застосування більш м`яких запобіжних заходів.
За таких обставин , колегія суддів приходить до висновку , що тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою , колегія суддів звертає увагу , що сімейний та майновий стан підозрюваного , його стан здоров`я не є такими , що перешкоджають застосуванню запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Що стосується можливості застосування застави , то враховуючи обставини справи , вчинення підозрюваним насильницького злочину , колегія суддів не знаходить для цього підстави.
Керуючись ст.ст.404,405,407 КПК України , колегія суддів апеляційного суду Полтавської області,-
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 задовольнити;
Ухвалу слідчого судді Октябрьського районного суду м. Полтава від 15.09.2017 року про відмову в задоволенні клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту скасувати;
Постановити нову ухвалу , якою клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_9 задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава , гр. України , з неповною вищою освітою , не працюючого , не судимого , зареєстрованого АДРЕСА_2 , фактично проживаючого АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 17 діб в межах строку досудового розслідування;
Встановити строк дії ухвали 16-20 годин 27.09.2017 року до 16-20 годин 14.10.2017 року включно;
Взяти підозрюваного ОСОБА_7 під варту негайно в залі суду;
Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .