Справа № 755/9309/17
"13" жовтня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Риги Латвія, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 30.03.2017 року за ч. 1 ст. 259, ч. 2 ст. 259 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_4 під вартою, мотивуючи тим, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, вказавши, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а підстави для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що на даний час відпали ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, тому просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу суд виходив з наступного.
Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою на даний час відпала.
При цьому, судом враховується той факт, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачає покарання на строк до 8 років позбавлення волі, раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, а тому суд приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може ухилитись від суду, незаконно впливати на осіб, які підлягають виклику в судове засідання для допиту, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого йому в вину діяння, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії належної процесуальної поведінки останнього.
Враховуючи норми кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованих обвинуваченим діянь та наслідки їх вчинення, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
З урахуванням наведеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд, -
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 11 грудня 2017 року (включно).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: