Справа № 461/5689/17
пр.№ 1-кс/464/5/18
У Х В А Л А
12 січня 2018 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездільність службових осіб прокуратури Львівської області, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою в якій просить зобов`язати службову особу прокуратури Львівської області уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зареєструвати його заяву від 16.07.2017 року та внести відомості у ЄРДР у відповідності до вимог ст.214 КПК України. В обгрунтування скарги покликається на те, що 16.07.2017 року ним на електронну адресу ГПУ подано заяву про вчинення суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.375 КК України. 30.07.2017 року ним отримано відповідь від начальника першого наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури ОСОБА_6 про невнесення у ЄРДР та скерування заяви у прокуратуру Львівської області. Однак, відомості його заяви не внесені до ЄРДР, 06.08.2017 року він отримав лист відповідь від в.о. начальника слідчого управління прокуратури Львівської області про відмову у внесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР. Вважає таку бездіяльність службової особи прокуратури Львівської області незаконною та просить зобов`язати службову особу прокуратури Львівської області уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зареєструвати його заяву від 16.07.2017 року та внести відомості у ЄРДР у відповідності до вимог ст. 214 КПК України.

ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав, дав пояснення аналогічні її змісту, просив таку задоволити.

Прокурор прокуратури Львівської області в судовому засіданні вимоги скарги заперечив, зазначивши, що заява ОСОБА_4 не містила даних про вчинення кримінального правопорушення, тому відомості зазначені у ній не було внесено до ЄРДР, однак, заява була зареєстрована та розглянута, про що заявнику надано відповідь. Вважає скаргу безпідставною та просить відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення скаржника, прокурора, вивчивши матеріали скарги, вважаю, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як встановлено при розгляді скарги, ОСОБА_4 16.07.2017 року звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинення суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.375 КК України. Дана заява мотивована тим, що суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_8 постановив завідомо неправосудне рішення у справі за його позовом до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Галицького РВ ГУ МВС України у Львівські області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яке було скасовано рішення Апеляційного суду Львівської області.

Як вбачається із листа прокуратури Львівської області № 17/7-6501-15 від 24.07.2017 року звернення ОСОБА_4 від 16.07.2017 року розглянуто однак, не встановлено підстав для внесення зазначених відомостей до ЄРДР, оскільки, обставини чи відомості, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення суддею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 і які підлягають внесення в ЄРДР в такому зверненні відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

З аналізу зазначеної норми випливає, що законом передбачено обов`язок слідчого, прокурора, іншої службової особи, уповноваженої на прийняття заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, прийняти і зареєструвати їх.

Однак, слід зважати на те, що КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, не будь-яких заяв чи повідомлень, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної подїї злочину. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Пунктами 4, 5 частини 5 зазначеної статті передбачено, що до ЄРДР, крім іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність тощо.

Відповідно до пп. 2.1. п. 2 розділу І, п. 1.2., розділу ІІ Положення «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012, № 69 (чинного на дату подання заяви), до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, які повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відтак, за змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України, обов`язковій реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 11 України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність) вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно диспозиції частини першої статті 375 КК України підставою кримінальної відповідальності є постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови. Частина 2 ст.375 КК України передбачає ті самі дії, що спричинили тяжкі наслідки або вчинені з корисливих мотивів в інших особистих інтересах.

Верховний Суд України у постанові від 18.05.2015 в справі № 5-56-кс15 зазначив, що поняття "неправосудне судове рішення" у поєднанні з вказівкою на "завідомість" його постановлення підкреслює цілеспрямований характер злочинних дій судді, його свідоме прагнення та бажання всупереч матеріальному чи процесуальному закону і (або) фактичним обставинам, встановленим у справі, постановити судове рішення, яке за своєю суттю не може бути і не є актом правосуддя.

Разом з тим, заява ОСОБА_4 від 16.07.2017 року про вчинення суддуею Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ст. 375 КК України не відповідає вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, не містить будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що скарга ОСОБА_9 є безпідставною та до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездільність службових осіб прокуратури Львівської області відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1