Справа № 464/3490/17
пр.№ 1-кп/464/251/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.12.2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження (внесенного до ЄРДР за №0001277) про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селиська, Перемишлянського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою Львівська область, Перемишлянський район, с.Селиська, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

в с т а н о в и в :
підсудний ОСОБА_4 19.04.2017 року близько 03.00 год., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та штовхнув його, в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на землю. Після чого, ОСОБА_4 викрав майном останнього, а саме: мобільний телефон марки «Motorolla» моделі «Milestone», вартістю 2 000 грн., у якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», вартістю 25 грн., грошові кошти 100 доларів США, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 4709 грн. 49 коп., після чого втік з місця події .

Підсудний в судовому засіданні винуватість у вчиненому визнав повністю, дав показання аналогічні фабулі обвинувачення, у вчиненому щиро розкаюється, просить врахувати, що частково відшкодував завдану потерпілому шкоду та домовився із ним про відшкодування решти та його суворо не карати. Крім того, просить застосувати до нього Закон України «Про амінстію у 2016р.», оскільки має на утриманні неповнолітню дитину

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому засіданні ні підсудним, ні іншими учасниками судового процесу, тому судом визнано за недоцільне їх дослідження у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Кваліфікація дій підсудного за ч.1 ст.186 КК України є вірною, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна.

При призначенні підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості, обставини що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, особу підсудного, який згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, однак, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про амністію у 2016р» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи визнанні винними у вчинені умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
В судовому засіданні підсудним подано заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Зважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо якого він не позбавлений батьківських прав, враховуючи відсутність обставини, передбачених ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в України», які б перешкоджали застосуванню до підсудного положень цього Закону, суд вважає, що на нього поширюється дія п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016р.», а тому його слід звільнити від відбування призначеного основного покарання.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК Українита призначити йому покарання - 2 (два) роки позбавлення волі .

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016р.» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня проголошення.

Головуюча :