1-кс/754/2725/17
У Х В А Л А
Іменем України
24 листопада 2017 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 25.08.2015 року, слідчого Слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
13.11.2017 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 від 25.08.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000086 від 26 листопада 2014 року, в якій скаржник просить скасувати вказану постанову, як незаконну та винесену передчасно, оскільки слідчий не провів всіх необхідних слідчих дій.

Слідчий до суду не з`явився, про час та день розгляду скарги повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Скаржник ОСОБА_3 та її представник в суді скаргу підтримали та просили її задовольнити за наведених в ній підстав.

Вислухавши доводи особи, якою подано скаргу, її представника, дослідивши матеріали скарги, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 000086 від 26 листопада 2014 року, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086 за фактом ухилення від сплати податків гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України та за фактом легалізації здобутих злочинним шляхом коштів, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Підставою для внесення 26.11.2014 року до ЄРДР відомостей щодо наявності в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ознак злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України став лист прокуратури Деснянського району м. Києва разом з матеріалами розгляду заяв гр. ОСОБА_3 .

Крім того, 24.12.2014 року прокуратурою Деснянського району м. Києва за рішенням Деснянського районного суду м. Києва розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом легалізації грошових коштів, здобутих злочинним шляхом гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

В подальшому, 24.12.2014 року прокуратурою Деснянського району м. Києва матеріали досудових розслідувань, внесених до ЄРДР за №0000136 та №000086, об`єднано в одне провадження під єдиним номером 000086.

З матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню, зокрема заяв гр. ОСОБА_3 , вбачається, що гр. ОСОБА_6 (і.п.н. НОМЕР_1 ) протягом 2003-2008 року отримав в борг від ОСОБА_7 (і.п.н. НОМЕР_2 ) кошти в сумі 4 752 500 грн., а саме: 01 листопада 2003 року - 325 000 грн. для придбання квартири в районі забудови Позняки-8 у м. Києві, 28 вересня 2004 року - 315 000 грн. для придбання трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , 14 жовтня 2005 року - 400 000 грн., для проведення ремонтних робіт, 06 травня 2006 року - 300 000 грн. на придбання автомобіля, 01 листопада 2007 року - 500 000 грн., 01 грудня 2007 року - 1 032 000 грн. для придбання земельної ділянки, 05 грудня 2007 року - 1 000 000 грн. для інвестування в будівництво житлового будинку, 17 травня 2008 - 880 500 грн. для придбання квартири АДРЕСА_2 , чим ухилився від сплати податків.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.07.2011 року позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 борг на загальну суму 4 752 500 грн..

Згідно розписки ОСОБА_7 від 27.03.2014 року, останній отримав від ОСОБА_6 кошти, надані в борг, в сумі 4 010 687,00 грн..

Крім того, після продажу 15 квітня 2013 року ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 повернуто 741 812,45 грн.

Згідно показів ОСОБА_3 , у ОСОБА_7 відсутній дохід у визначений період часу, який дає можливість надати ОСОБА_6 позики у розмірі 4 752 500 грн., та вбачається відсутність у ОСОБА_6 доходу у період часу з грудня 2003 року до 27 березня 2014 року у розмірі 4 010 687,00 грн. Також згідно показів, ОСОБА_6 не задекларовано дохід, у вигляді коштів, які він отримав в борг, а розписками про отримання коштів вказані громадяни легалізували кошти, отримані злочинним шляхом.

Так, в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню, з метою перевірки фактів викладених в заявах ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_7 в період з 2004 р. по 2011 р. був зареєстрований фізичною особою-підприємцем та являвся платником єдиного податку, 21.03.2011 р. ФОП ОСОБА_7 прийнято рішення про припинення своєї діяльності.

ОСОБА_6 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 18.08.2008 року та перебуває на обліку у ДПІ у Деснянському р-ні ГУ ДФС у м. Києві з 19.08.2008р. Стан платника «0 - платник за основним місцем обліку».

У рамках кримінального провадження №0000086 на виконання ухвал слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва здійснено тимчасовий доступ до документів, що підтверджують походження грошей, які надавалися в позику ОСОБА_6 протягом 2003-2008 років сумі 4 752 500 грн., зокрема до документів, що свідчать про відкриття та функціонування банківського рахунку ФОП ОСОБА_7 № НОМЕР_3 у валюті 980 (українська гривня) в ПАТ «Інтеграл-Банк» (МФО 320735).

Крім того, проаналізовано звітні документи ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 , подані до ДПІ у Деснянському районі ТУ ДФС у м. Києві.

Згідно звітності, поданої до ДПІ у Деснянському р-ні ГУ Міндоходів у м. Києві, дохід (обсяги продажу) ФОП ОСОБА_7 (рнокпп НОМЕР_2 ) становив: в 2005 році - 354448,00 грн., в 2006 році - 241825,00 грн., в 2007 році - 445701,00 грн., в 2008 році - 266075,00 грн..

За результатами огляду податкової звітності ОСОБА_6 встановлено наявність доходу від здійснення підприємницької діяльності.

Згідно звітності, поданої до ДПІ у Деснянському р-ні ГУ ДФС (Міндоходів, ДПС) у м. Києві, дохід (обсяги продажу) ФОП ОСОБА_6 (рнокпп НОМЕР_1 ) становив: в 2008 році - 31700,00 грн., в 2009 році - 451000,00 грн., в 2010 році - 273800,00 грн., в 2011 році - 310800,00 грн., в 2012 році - 346000,00 грн., в 2013 році - 450000,00 грн., в 2014 році - 950 000,00 грн.

Крім того, згідно відомостей за формою 1 ДФ ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримували дохід у вигляді заробітної плати.

З метою встановлення завданих державі збитків, 25.08.2015 року до ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві направлено лист щодо доцільності та можливості проведення перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно листа ДПІ №359/26-52-17-01 від 25.08.2015, відповідно із ст. 1046 і 1049 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р. № 43 5-IV із змінами та доповненнями за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI із змінами та доповненнями позика - грошові кошти, що надаються резидентами, які є фінансовими установами, або нерезидентами, крім нерезидентів, які мають офшорний статус, позичальнику на визначений строк із зобов`язанням їх повернення та сплатою процентів за користування сумою позики.
Підпунктом 165.1.29 п. 165.1 ст. 165 ПКУ до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума кредиту (позики), що отримується платником податку (протягом строку дії).
Враховуючи зазначене, протягом дії договору основна сума позики не є об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб у фізичної особи.
При цьому, у разі не повернення грошових коштів, у вигляді позики у термін встановлений договором, то сума позики включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку та оподатковується на загальних підставах за ставками, визначеними п. 167.1 ст. 167 ПК України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з супровідним листом № 628/26-52-23 від 02.11.2017 року ОСОБА_3 було повторно направлено копію постанови про закриття кримінального провадження від 25.08.2015 року.

Разом з тим, відповідно до супровідного листа № 1464/14-086 від 26.08.2015 року ОСОБА_3 вже направлялася копія постанови про закриття кримінального провадження, однак в матеріалах кримінального провадження відсутні докази отримання ОСОБА_3 відповідної постанови.

А тому дану скаргу подано належною особою та у строки, передбачені КПК України.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.

Однак слідчий, приймаючи оскаржувану постанову, зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без належної перевірки та аналізу всіх обставин, про які зазначає ОСОБА_3 у своїй скарзі, без проведення повного обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, що передбачено ст. 284 КПК України.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наданих слідчому судді, наявна очевидна невідповідність у висновках слідчого при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, оскільки так і не було обґрунтовано та підтверджено доказовою базою походження грошових коштів в розмірі 4 752 500 грн., які отримав у позику ОСОБА_6 від ОСОБА_7 .

Так, згідно звітності, поданої до ДПІ У Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві загальний дохід (обсяг продажу) ФОП ОСОБА_7 за період з 2005 року по 2008 року складає 1 308 049,00 грн.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутня інформація, щодо прибутку ФОП ОСОБА_7 за період з 2005 року по 2008 року, оскільки дохід розраховується як загальна сума грошей, отримана в результаті реалізації товарів або послуг, а прибуток це дохід з вирахуванням витрат на виробництво, придбання і збут товарів або послуг (включно з податками).

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчим не підтверджено джерело походження коштів, які були надані у позику ОСОБА_7 , та не обґрунтовано наявність достатніх фінансових можливостей ФОП ОСОБА_7 , адекватних його фінансовому стану, на надання позики у такому розмірі.

Разом з тим, відповідно до службової записки № 359/26-52-17-01 від 25.08.2015 року Начальника управління доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 у разі не повернення грошових коштів, у вигляді позики у термін встановлений договором, то сума позики включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку та оподатковується на загальних підставах за ставками, визначеними п 167.1 ст. 167 ПК України.

Однак слідчий ігноруючи службову записку від 25.08.2015 року, та той факт, що позика ОСОБА_6 у термін, визначений договором, повернута не була, винесла постанову про закриття кримінального провадження.

Крім того, безпідставно в постанові про закриття кримінального провадження слідчий прийшов до висновку, що відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК України, оскільки до такого висновку неможливо дійти не дослідивши всіх обставин справи, а як вбачається з вищевикладеного, наявні доказові прогалини у логічному ланцюгу слідчого, які привели останнього до передчасного висновку щодо закриття кримінального провадження.

З огляду на зазначене вище, вважаю що доводи ОСОБА_3 та її представника заслуговують на увагу та мають бути перевірені слідчим; за результатами чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення, мотивувавши його належним чином.

За таких обставин є всі правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 від 25 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000086 від 26 листопада 2014 року, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 та ч. 3 ст. 209 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 25.08.2015 року слідчого Слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову слідчого Слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 від 25 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000086 від 26 листопада 2014 року скасувати.

Кримінальне провадження № 000086 від 26 листопада 2014 року повернути до СУ ФР ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві для подальшого досудового розслідування.

Копію ухвали направити особі, якою подано скаргу, до СУ ФР ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві, Київської місцевої прокуратури № 3.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя: ОСОБА_1