АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Справа № 641/293/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2260/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Шахрайство з фінансовими ресурсами
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченої - ОСОБА_7 ,
її захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 641/2260/15-к за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.222 та ч.4 ст.358 КК України,
за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду міста Харкова від 10 серпня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 10 серпня 2017 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянку України, заміжню, з вищою освітою, працює на посаді виконуючої обов`язки директора у ДП «Обласний аптечний склад», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судиму,
З цим вироком не погодився захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , який подав апеляційну скаргу, просить вирок скасувати, ухвалити відносно ОСОБА_7 виправдувальний вирок. У судовому засіданні апеляційного суду уточнив вимоги, просив, скасувавши вирок, направити провадження на новий судовий розгляд.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Сама ОСОБА_7 , заперечуючи свою винуватість, пояснила судові, що з 2002 року працювала в ТОВ «Тріофарм», в тому числі з 2003 року на посаді завідуючого аптекою. В січні 2012 року, точну дату не пам`ятає, до неї звернувся директор ТОВ «Тріофарм» ОСОБА_10 , з проханням оформити на її ім`я кредитний договір, оскільки підприємство знаходилось в скрутному матеріальному положенні, а він вже мав декілька кредитів, на що вона, спочатку відповівши відмовою, в подальшому погодилась. На початку березня 2012 року на прохання ОСОБА_10 , який пояснив, що він домовився в банку щодо оформлення на її ім`я кредиту, вона взяла паспорт, ідентифікаційний код, й вони разом з ОСОБА_10 приїхали в банк «ТРАСТ», де операціоніст банку ОСОБА_9 надала їм документи, які вона підписала, але не читала. При цьому, будь-яких відомостей про себе операціоністу не надавала, в кредитному договорі з її слів будь-яка інформація не визначалась. Через декілька днів, отримавши в банку гроші готівкою, вона передала їх ОСОБА_10 . Щодо необхідності надання довідки про доходи не знала, й дану довідку не бачила. Про цей документ довідалась лише від слідчого. Всі документи після підписання кредитного договору, забрав ОСОБА_10 . Вказала, що погодилась оформити на себе кредитний договір, оскільки ОСОБА_10 пояснив щодо скрутного матеріального положення на підприємстві, й ці гроші необхідні були для поповнення грошових обертів підприємства, для закупівлі лікарських препаратів. Зазначила, що кредит погашав ОСОБА_10 , а, коли в нього виникли фінансові проблеми - погашала особисто - передавала гроші ОСОБА_10 , й він платив, квитанції залишав в себе. На цей час кредит повністю погашений. Зазначила, що не пам`ятає, чи фотографували її в банку. Вказала, що з кредитною справою її не ознайомлювали, що вони з ОСОБА_10 приїхали в банк, швидко підписали документи та поїхали.
Разом з тим, свідок ОСОБА_9 , в судовому засіданні пояснила, що з 2008 р. по 2013 р. працювала в банку «ТРАСТ» операціоністом з обслуговування клієнтів щодо отримання кредитів. Для отримання кредитів клієнтами особисто надавались оригінал паспорта, ідентифікаційний код, довідка про доходи та в їх присутності заповнювалась, вносилась в систему та розпечатувалась заява на отримання кредиту, з якою клієнт знайомився, й його фотографували в приміщенні банку. Далі, протягом двох днів службою охорони банку здійснювалася перевірка достовірності даних, вказаних в заяві клієнтом. У випадку позитивного результату, про це клієнт повідомлявся й приходив, отримував в банку грошові кошти. Зазначила, що отримання в банку кредиту неможливо за відсутності клієнта, оскільки він відповідає на питання заяви щодо отримання кредиту, деякі з яких мають особистий характер, крім того, клієнта фотографують. Також, клієнт особисто ознайомлюється з заявою на отримання кредиту, з графіком суми його погашення, власноручно підписує кожен документ, операціоністом звертається увага клієнта на суму кредиту, роз`яснюється графік погашення кредиту. Зазначила, що перед оформленням кредиту ОСОБА_7 , їй будь-які вказівки від будь-кого не надавались. Наполягала на тому, що остання особисто приходила в банк щодо оформлення кредитного договору, приносила документи для його оформлення, в тому числі, довідку про доходи, ставила свої підписи на документах. Заперечувала, що довідку приносив ОСОБА_10 . Зазначила, що взагалі його не пам`ятає, не заперечувала, що можливо він знаходився на території банку, але поряд з клієнтом ОСОБА_7 його не було. Вказала, що у випадку, якщо надана клієнтом довідка потребувала доопрацювань в частині дати, підпису, чи з інших формальних питань, то вона, як операціоніст, могла, залишивши в банку оригінал довідки, надати клієнту можливість донести уточнену довідку, яку вже могла нарочним принести інша людина, при цьому уточнена довідка звірялась з тією, яка вже знаходиться в банку, після чого замінялась. Але це стосувалось лише формальних уточнень довідки. У випадку, якщо були розбіжності в сумах доходу - довідка не могла бути уточнена клієнтом, оскільки в такому випадку вся процедура оформлення заявки на отримання кредиту повинна була бути розпочата спочатку. Вказала, що підписання й заявки на отримання кредиту й кредитного договору в один й той самий день є неможливим, оскільки відомості про заявку на отримання кредиту вносяться до системи, служба охорони банку здійснює верифікацію, тобто, перевірку щодо можливості надання кредиту певній особі. В цьому випадку через систему банку надходить повідомлення. Як правило, відповідь надходить через 2-3 дні, але можливо надання відповіді й в той же день.
У заяві-анкеті на отримання споживчого кредиту розмір підтвердженого доходу за основним місцем роботи в розмірі 5776,77 грн. був визначений за допомогою комп`ютерної програми банку, виходячи з сум, зазначених в довідці про доходи, наданої клієнтом.
Свідок ОСОБА_11 дала такі самі пояснення щодо порядку надання документів для отримання кредиту.
Згідно п.2.1 Інструкції «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» від 12.11.2003 р., Постанови Правління НацБанку України № 492 (в редакції, яка діяла станом на 01.03.2012 р. - 28.03.2012 р.), банкам забороняється відкривати та вести анонімні номерні рахунки. Банки зобов`язані на підставі офіційних документів або засвідчених в установленому законодавством України порядку їх копій ідентифікувати клієнтів - власників рахунків/представників власників рахунків/фізичних осіб, які відкривають рахунки на користь третіх осіб у порядку, встановленому законодавством України з питань запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму. Рахунок клієнту відкривається лише після його ідентифікації банком. Відповідно до п. 2.3, Банк з метою ідентифікації резидентів має встановити: для фізичної особи - прізвище, ім`я та по-батькові, дату народження, серію і номер паспорта (або іншого документа, що посвідчує особу), дату видачі та орган, що його видав; відомості про місце проживання або місце перебування фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта, у якому органами державної податкової служби зроблено відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Згідно п.2.6, Уповноважений працівник банку в присутності особи, що відкриває рахунок (власника рахунку/представника власника рахунку/фізичної особи, яка відкриває рахунок на користь третьої особи), робить копії відповідних сторінок паспорта та/або інших документів з інформацією, яку банк має визначити відповідно до законодавства України з метою ідентифікації особи. Ці копії засвідчуються підписами уповноваженого працівника банку та особи, що відкриває рахунок, як такі, що відповідають оригіналу, і зберігаються в справі з юридичного оформлення рахунку.
Таким чином, при оформленні кредитного договору, працівник банку ідентифікує особу, рахунок клієнту відкривається лише після його ідентифікації банком. Копії відповідних документів з відповідною інформацією робляться в присутності особи, що відкриває рахунок.
Згідно копіям звітів УПФУ в Дзержинському районі м. Харкова по страхувальнику ТОВ «Тріофарм» щодо нарахованої заробітної плати застрахованої особи ОСОБА_7 за період з вересня 2011 року по лютий 2012 року, загальна сума нарахованого доходу складала в вересні-грудні 2011 року - 1250 грн., січні-лютому 2012 року - 1300 грн., тобто, 7600 грн. (а.с.133-144 Т2);
У пам`ятці клієнта про основні параметри споживчого кредитування ПАТ Банк «ТРАСТ», яка є додатком до договору, в пункті 4 приведено перелік документів заявника при укладенні договору споживчого кредиту, а саме - паспорт громадянина України, анкета, реєстраційний номер облікової картки платника податків, довідка, що підтверджує доходи заявника за останні шість місяців з поточного місця роботи (термін дії довідки на момент подачі анкети - не більше 30 календарних днів з дати видачі, копія трудової книжки (а.с.161 ТІ);
Згідно розпису сукупної вартості кредиту (Додатку №2 до Кредитного договору R022.0013140 (а.с.151 т.2), розпочинаючи з 24.04.2012 року, щомісячні суми платежів позичальника ОСОБА_7 в Банк «ТРАСТ» повинні були складати суми в розмірі 2330,90грн. (1523,18грн.+270,82 грн.+536,90грн.). Остаточний платіж за вказаним кредитним договором повинен був відбутись позичальником 25.03.2015 року й мав скласти 2335,16 грн. (1790,02грн.+8,24грн.+536,9грн.).
Сама обвинувачена в судовому засіданні не заперечувала власний підпис на всіх документах кредитної справи Харківської регіональної дирекції ПАТ Банк «ТРАСТ» ОСОБА_7 за кредитним договором R022.0013140 від 28.03.2012 року (а.с.147-171 т.2). Крім того, її підпис підтверджений висновком експерта № від 25.11.2014року №434 (а.с.156-161 т.1).
Твердження обвинуваченої про те, що довідку надавала до банку не вона, а інша особа, є голослівними. Суд першої інстанції правильно оцінив її заперечення на обвинувачення як такі, що не відповідають дійсності. Підстав для того, щоб піддати сумніву наведені вище показання банківських працівників, колегія судді не вбачає.
Судом правильно було встановлено фактичні обставини події і правильно кваліфіковані її дії за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа шляхом його надання до ХОД ПАТ БАНКУ «ТРАСТ» для отримання кредиту, та за ч.1 ст.222 КК України як шахрайство з фінансовими ресурсами, а саме - надання обвинуваченою ОСОБА_7 до банку завідомо неправдивої інформації для отримання кредиту. Саме ОСОБА_7 надала банку завідомо неправдиву інформацію і саме вона отримала на підставі наданої довідки кредит. Посилання обвинуваченої на конкретні обставини розпорядження отриманими грошима правового значення для визначення її винуватості та кваліфікації її дій не мають.
Судом правильно призначено покарання і правильно застосовано вимоги ст.49 КК України, згідно якої особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, а також - три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах передбачених ст. 49 КК України. При цьому, суд зазначає, що обвинуваченій роз`яснювалось її право бути звільненою від покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році», однак, ОСОБА_7 наполягала на тому, що вона не винна та просила не застосовувати до неї вищевказані положення законодавства. Враховуючи, що обвинувачена свою вину не визнала та наполягала на своїй невинності, а також враховуючи, що її винність встановлена під час судового розгляду, крім того, судом встановлено, що з моменту вчинення даних кримінальних правопорушень, тобто з 2012 року минуло більше трьох років, отже, строк притягнення до кримінальної відповідальності винної особи сплив, перебіг його давності не зупинявся та не переривався, тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ч. 5 ст. 74, п.п.1,2 ч.1 ст. 49 КК України.
Оскільки судом першої інстанції повністю було дотримано вимог матеріального і процесуального права, підстав для скасування вироку або його змін колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Комінтернівського районного суду міста Харкова від 10 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення ухвали.
Головуючий-суддя суддя суддя
________________ _____________ ____________________
ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14