Справа №577/2677/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/136/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

захисника - ОСОБА_13

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_14 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_15 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 вересня 2017 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець та мешканець

АДРЕСА_1 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженець та мешканець

АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець с. Пекарі, Конотопського району

Сумської області, мешканець

АДРЕСА_4 , раніше не

судимий,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 3 років позбавлення волі.

ОСОБА_12 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

уродженець с. Вишневе, Хустського району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_5 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець м. Харків, мешканець

АДРЕСА_6 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 240 годин громадських робіт.

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_16 та стягнуто на його користь з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 в солідарному порядку 12245 ,35 грн. матеріальної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_17 та стягнуто на його користь з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в солідарному порядку 186 грн. матеріальної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_18 та стягнуто на його користь з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 в солідарному порядку 2543,61 грн. матеріальної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_19 та стягнуто на її користь з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 в солідарному порядку 767,60 грн. матеріальної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

Задоволено повністю цивільний позов ОСОБА_20 та стягнуто на його користь з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в солідарному порядку 500 грн. матеріальної шкоди.

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_21 та стягнуто на його користь з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в солідарному порядку 3072 грн. матеріальної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_22 та стягнуто на його користь з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 в солідарному порядку 517 грн. матеріальної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_23 та стягнуто на його користь з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в солідарному порядку 1000 грн. матеріальної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_24 та стягнуто на її користь з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в солідарному порядку 4918,67 грн. матеріальної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_25 та стягнуто на його користь з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 в солідарному порядку 5948,84 грн. матеріальної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_26 та стягнуто на його користь з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 в солідарному порядку 4288 грн. матеріальної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено

Задоволено цивільний позов ОСОБА_27 та стягнуто на його користь з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 в солідарному порядку 945 грн. матеріальної шкоди.

Задоволено частково цивільний позов представника міського центру фізичного здоров`я населення Конотопської міської ради «Спорт для всіх» ОСОБА_27 та стягнуто на користь центра з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 в солідарному порядку 246 грн. матеріальної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_14 та стягнуто на його користь з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 в солідарному порядку 81700,83 грн. матеріальної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено

Задоволено частково цивільний позов ОСОБА_28 та стягнуто на його користь з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 в солідарному порядку 36 000 грн. матеріальної шкоди.

В задоволенні позову ОСОБА_28 про стягнення на його користь 15000 грн. відмовлено.

Стягнуто на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів на загальну суму з :

ОСОБА_8 -5350,42 грн.;

ОСОБА_10 - 5350,42 грн.;

ОСОБА_9 - 5350,42 грн.;

ОСОБА_12 3303,40 грн.;

ОСОБА_11 1382,90 грн.

ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироком, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб , у період з 26 грудня 2015 року по 20 січня 2016 року, у нічний час, на автомобілі ВАЗ-2121, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 прибули до гаражного кооперативу № НОМЕР_2 , що знаходиться по вул. Вирівській, в м. Конотоп та розподіливши між собою ролі, з приміщення гаражу № НОМЕР_3 , яке належить ОСОБА_16 , таємно викрали належне йому майно на загальну суму 15541,76 грн.

В ніч з 01 на 02 січня 2016 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, на невстановленому досудовим розслідуванням автомобілі прибули до будинку АДРЕСА_7 , та згідно розподілених ролей, шляхом зриву навісного замка, проникли до підвального приміщення № 34, яке належить ОСОБА_17 , звідки повторно таємно викрали належне йому майно на загальну суму 990,80 грн.

В ніч з 24 на 25 січня 2016 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та невстановлена особа, діючи за попередньою змовою групою осіб, на невстановленому досудовим розслідуванням автомобілі, прибули до будинку АДРЕСА_8 та розподіливши між собою ролі, з підвального приміщення № 21, належного ОСОБА_29 , повторно таємно викрали належне їй майно загальною вартістю 6520 грн. Після чого із сусіднього підвального приміщення № 38, належного ОСОБА_18 , повторно таємно викрали майно на загальну суму 2865,61 грн.

В ніч з 24 на 25 січня 2016 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи спільний злочинний корисливий умисел, направлений на викрадення чужого майна, на автомобілі «Volkswagen» під керуванням ОСОБА_10 , прибули до господарства ОСОБА_19 , за адресою: АДРЕСА_9 та згідно розподілених між собою ролей, з приміщень гаража, сараю та літньої кухні повторно таємно викрали належне потерпілій майно на загальну суму 1267,60 грн.

В ніч з 13 на 14 лютого 2016 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в ніч з 13 на 14 лютого 2016 року, діючи за попередньою змовою групою осіб переслідуючи спільний злочинний корисливий умисел, направлений на викрадення чужого майна, на невстановленому досудовим розслідуванням автомобілі прибули до буд. АДРЕСА_10 та згідно розподілених між собою ролей, повторно таємно з підвального приміщенн № 66, належного ОСОБА_20 викрали майно вартістю 564 грн., а з підвального приміщення № 68, належного ОСОБА_21 , викрали майно потерпілого на загальну суму 3549 грн.

Крім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в ніч з 14 на 15 лютого 2016 року, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою викрадення чужого майна, на автомобілі «Мерседес Бенц С180» номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_8 прибули до будинку АДРЕСА_11 , та згідно розподілених між собою ролей, з підвального приміщення № 12, належного ОСОБА_22 , повторно таємно викрали належне потерпілому майно на загальну суму 707 грн.

Крім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в ніч з 15 на 16 лютого 2016 року, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою викрадення чужого майна, на автомобілі «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_10 , прибули до будинку АДРЕСА_12 та, розподіливши між собою ролі, з підвального приміщення № 49, що належить ОСОБА_23 , повторно таємно викрали належне потерпілому майно на загальну суму 1596,30 грн., а із сусіднього підвального приміщення № 55, що належить ОСОБА_24 , повторно таємно викрали належне потерпілій майно на загальну суму 4918,67 грн.

Крім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , в ніч з 19 на 20 лютого 2016 року, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою викрадення чужого майна, на автомобілі «Volkswagen Golf» номерний знак НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_10 , прибули до будинку АДРЕСА_8 та, розподіливши між собою ролі, з підвального приміщення № 15, що належить ОСОБА_25 , повторно таємно викрали, належне потерпілому майно загальною вартістю 13607,64 грн.

Крім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в ніч з 27 на 28 лютого 2016 року, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою викрадення чужого майна, на автомобілях ВАЗ-2121 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , на автомобілі «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_10 прибули до гаражного кооперативу № 2 по вул. Успенсько-Троїцькій в м. Конотопі та, розподіливши між собою ролі, з приміщення гаража № НОМЕР_7 , належного ОСОБА_26 повторно таємно викрали належне потерпілому майно на загальну суму 10469 грн.

Крім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , 04 березня 2016 близько 01 години, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою викрадення чужого майна, на автомобілі «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_10 прибули до підвального приміщення тренажерної зали «Глобус», належного міському центру фізичного здоров`я населення Конотопської міської ради «Спорт для всіх», розташованої за адресою: м. Конотоп, пр. Червоної Калини (Леніна), 14 та, згідно розподілу ролей, таємно повторно викрали з приміщення тренажерної зали майно, яке належало даному центру та його спеціалісту ОСОБА_27 , завдавши майнову шкоду міському центру фізичного здоров`я населення Конотопської міської ради «Спорт для всіх» на суму 1680 гривень, а потерпілому ОСОБА_27 на суму 1075 гривень.

Крім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , 08 березня 2016 близько 01 години, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою викрадення чужого майна, на автомобілі «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_10 прибули до нежитлового будинку по АДРЕСА_13 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_14 , розподіливши ролі між собою, з приміщення будинку таємно та повторно викрали належне потерпілому майно на загальну суму 85253,16 грн.

Крім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в ніч з 22 на 23 березня 2016 року., діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою викрадення чужого майна, на автомобілі ВАЗ-2121 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 прибули до приміщення гаражу № НОМЕР_8 , що знаходиться поблизу буд. АДРЕСА_14 , належного ОСОБА_28 та, розподіливши між собою ролі, із приміщення гаражу таємно повторно викрали майно, належне потерпілому на загальну суму 41751,68 грн.

В поданих апеляційних скаргах:

- Потерпілий ОСОБА_14 не погоджується з вироком суду в частині призначеного ОСОБА_8 , Телев`яку, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 покарання, вважає його занадто м`яким та таким, що не відповідає основним принципам кримінального судочинства та обставинам справи, посилаючись на тривалість часу, протягом якого вони діяли, кількість епізодів злочинної діяльності та спосіб скоєння злочинів, а також зазначає, що від їх злочинів постраждала велика кількість громадян, однак поведінка обвинувачених, як під час проведення досудового слідства, так і в судових засіданнях, була дуже зверхньою та зухвалою і не свідчила про те, що вони жалкують про скоєне чи обрали для себе шлях виправлення. Крім того, потерпілий не погоджується з судовим рішенням в частині стягнення спричиненої матеріальної шкоди в солідарному порядку з ОСОБА_8 , Телев`яка, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , оскільки ОСОБА_11 в добровільному порядку відшкодував частину спричиненого йому шкоди. Просить вирок суду скасувати та ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_8 , Телев`яку, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 максимальне покарання, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, а саме: у виді 6 років позбавлення волі. Стягнути з ОСОБА_8 , Телев`яка, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 на його користь в солідарному порядку 148108 грн. спричиненої матеріальної шкоди.

- Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_15 не оспорюючи вирок суду в частині встановлених фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_8 , Телев`яка, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , а також призначеного ОСОБА_11 покарання, посилається на неправильне застосування судом кримінального закону та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного злочину та особі обвинувачених ОСОБА_8 , Телев`яка, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 через м`якість. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати винними за ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання: ОСОБА_30 6 років позбавлення волі, ОСОБА_9 - 5 років 6 місяців позбавлення волі, ОСОБА_10 5 років 6 місяців позбавлення волі, ОСОБА_12 - 4 роки 6 місяців позбавлення волі , ОСОБА_11 із застосуванням ст. 69 КК України 240 годин громадських робіт.

- Обвинувачений ОСОБА_9 , не оспорюючи своєї вини у скоєному та правильності кваліфікації його дій, посилається на порушення судом першої інстанції при призначенні йому покарання закону України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого призначене покарання не відповідає його особі через тяжкість. Вважає, що суд при призначенні покарання мав застосувати до нього ст. 69 КК України, оскільки обставин, які обтяжують його вину судом не встановлено, а встановлено обставини, які пом`якшують його вину , а саме, що він розкаюється у вчиненому, вибачився перед потерпілими, має на утриманні малолітню дитину. Крім того, зазначає, що заявлений позов про відшкодування збитків визнає та при першій нагоді збирається сплатити, а також зазначає, він має маму та бабусю, які є пенсійного віку та потребують його допомоги. Тому просить змінити вирок, призначивши йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

- Обвинувачений ОСОБА_8 не погоджується з вироком суду та посилається на його неповноту, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та покладення в основу вироку недопустимі докази. Зокрема, посилається на покази Іржавського про те, що він написав письмову заяву про здійснення крадіжок, в тому числі з його участю, через застосування до нього фізичного і психологічного тиску, тому вважає, що його заява й протокол слідчих експериментів не відповідають дійсності і є недопустимими доказами. З аналогічних підстав, а саме під психологічним тиском вважає, що були дані покази ОСОБА_31 та ОСОБА_32 про те, що він з ними брав участь в крадіжках. Заперечує свою причетність до цих крадіжок та стверджує, що речі, які були у нього вилучені та пізнані потерпівшими, йому підкинули. Також зазначає, що суд не вирішив питання про повернення автомобіля його дружині, яка є його власником. Просить вирок суду скасувати та закрити провадження відносно нього, за відсутності доказів.

В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_8 просить застосувати ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, включно.

На апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_14 надійшли заперечення засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який частково підтримав всі подані апеляційні скарги, обвинувачених, які підтримали кожен свої вимоги, викладені в апеляційних скаргах, захисника ОСОБА_13 , на підтримку всіх апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглянувши кримінальне провадження суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, що завадило йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У відповідності до ч.1 ст.410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 категорично заперечував свою причетність до вчинення крадіжок. При цьому, пояснював, що йому відомо, що на кожного з інших обвинувачених працівники поліції чинили тиск із застосуванням фізичної сили.

Окрім того, в суді апеляційної інстанції було встановлено, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неодноразово звертались правоохоронних органів з приводу незаконних дій працівників поліції та прокуратури.

Зокрема, у провадженні Уповноваженого Верховного Ради України з прав людини перебуває звернення ОСОБА_9 , в якому йдеться щодо протиправних дій працівників поліції. ( т.9 арк. пр. 224).

Із змісту листа заступника керівника Конотопської місцевої прокуратури вбачається, що звернення ОСОБА_9 від 15.09.2016 року та ОСОБА_8 від 05.01.2017 року на неправомірні дії працівників поліції було направлено для розгляду до прокуратури Сумської області ( т.9 арк.пр. 263).

За інформацією начальника слідчого відділу прокуратури Сумської області від 05 лютого 2018 року за № 17-3118-17 вбачається, що у провадженні слідчого відділу прокуратури Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0000537 від 31.10.2017 року за ч. 2 ст. 365 КК України за фактом перевищення службових повноважень співробітниками Конотопського ВП ГУ НП у Сумській області ГУ НП у Сумській області, які у вересні 2016 року застосовували заходи фізичного впливу стосовно ОСОБА_9 під час його затримання та примусово утримували останнього у приміщенні Конотопського ВП ГУ НП у Сумській області. На даний час досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні триває і остаточного процесуального рішення не прийнято.

Проте, суд першої інстанції не дослідив вказані обставини кримінального провадження, чим допустив неповноту судового розгляду.

Крім того, в матеріалах кримінальної справи наявні супровідні листи про направлення відповідних заяв до органів прокуратури, однак результати перевірок вищезазначених заяв відсутні, не приймались і процесуальні рішення щодо результатів перевірки цих заяв.

Фактично суд першої інстанції не перевірив зазначені доводи про застосування недозволених методів досудового слідства.

При розгляді кримінального провадження суд має дотримуватись положень ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, чи на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також враховувати практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права.

Так, Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, та 11 до Конвенції» проголошує одну з основоположних цінностей демократичного суспільства і, по суті, беззастережно забороняє катування та нелюдське чи таке, що принижує гідність, поводження або покарання.

Як визначив Європейський суд з прав людини у справі «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12 березня 2009 року) та у справі «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12 червня 2008 року), в тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана поганому поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст. 3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити у світлі загального обов`язку держави відповідно до ст. 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування.

Наведені положення Конвенції та практика Європейського суду щодо необхідності проведення ефективного офіційного розслідування з прийняттям відповідного рішення уповноваженим на це органом, не були враховані судом, тим більше що обвинувачення засуджених знаходиться у тісному взаємозв`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Зі змісту ч.1 ст. 46 КПК вбачається, що захисник не має права взяти на себе захист іншої особи або надавати їй правову допомогу, якщо це суперечить інтересам особи, якій він надає або раніше надавав правову допомогу.

Дане загальне правило участі захисника у кримінальному судочинстві відповідає за змістом одній з підстав для відводу захисника, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 78 КПК, оскільки суперечність інтересів кількох підозрюваних, обвинувачених, яких захищає один захисник, здійснення ним до цього представництва потерпілого, цивільного позивача у цьому ж провадженні не дозволить адвокату належним чином, ефективно здійснювати захист. Тому слідчим, прокурором чи слідчим суддею, судом має бути відмовлено такому адвокату у допуску до участі в провадженні, а якщо він вже бере участь у ньому, то усунути його від участі шляхом відводу.

Разом з тим, у даному випадку суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, адвокат ОСОБА_33 відповідно до договору про надання правової допомоги від 30.06.2016 року взяв на себе обов`язки представляти та захищати права і законні інтереси обвинуваченого ОСОБА_8 до вирішення справи по суті ( т.7 арк. пр. 61).

Аналогічний договір був укладений між адвокатом ОСОБА_34 та обвинуваченим ОСОБА_9 ( т.7 арк. пр. 62).

Відповідно до змісту оскаржуваного вироку від 12 вересня 2017 року, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в скоєнні злочинів, а саме крадіжках, не визнав, а обвинувачений ОСОБА_9 - частково визнав свою вину у вчинених злочинах і показав, що вчиняв крадіжки у кооперативі гаражів № НОМЕР_2 , у ОСОБА_16 , у підвалі будинку АДРЕСА_7 , у ОСОБА_17 , у підвалі будинку АДРЕСА_11 на вул. Бр. Лузанів, у ОСОБА_22 , у підвалі будинку АДРЕСА_15 , у ОСОБА_25 , у кооперативі гаражів № НОМЕР_9 , у гаражі № НОМЕР_7 у ОСОБА_26 , у Центрі «спорт для всіх» та ОСОБА_27 , у гаражі № НОМЕР_8 , поблизу будинку № 131 на вул.. Клубній ОСОБА_28 , в м. Конотопі.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні спільних крадіжок, однак ОСОБА_8 заперечував свою причетність до них, а ОСОБА_9 визнавав свою вину у їх вчиненні, тобто, захисник, взявши на себе захист двох обвинувачених, не врахував, що інтереси одного обвинуваченого суперечать інтересам іншого.

Дані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним та згідно з положеннями ст.ст. 409, 412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 вересня 2017 року відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 слід скасувати з мотивів істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду справи суду слід врахувати наведене, ретельно, використовуючи усі процесуальні можливості, з достатньою повнотою перевірити всі доводи всіх апеляційних скарг, у тому числі про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при розслідуванні кримінальної справи та неправильне застосування кримінального закону, про відсутність складу будь-яких злочинів в їх діях, вжити заходів для проведення ефективної перевірки про застосування до обвинувачених незаконних методів досудового розслідування, з прийняттям процесуального рішення, після чого на підставі всіх вимог кримінального процесуального закону, ст. 62 Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, ухвалити законне, обґрунтоване, належним чином вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 409, 410, 412, 419, 415 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_15 , потерпілого ОСОБА_14 , обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 вересня 2017 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 12 березня 2018 року, включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5