11-кп/775/159/2018(м)
264/5804/17

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001959 від 15.10.2017р. за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 грудня 2017 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 23.02.2017 року Приморським районним судом м. Маріуполя за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік;

2) 31.10.2017 року, Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року 3 місяців позбавлення волі,

який зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 ,

визнано винним за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного за цим вироком та за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 30 жовтня 2017 року, остаточно визначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Дружина Гора Гатчинського району Ленінградської області Російської Федерації, росіянина, громадянина України, який має середньо - технічну освіту, не одруженого, раніше судимого:

1) 09.04.2008 року Приморським районним судом м. Маріуполя за ч.1 ст.185, ч.1 ст.122, ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки;

2) 13.01.2011 року Приморським районним судом м. Маріуполя за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;

3) 22.06.2011 року Дружківським міським судом Донецької області за ст.395 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, звільнився 02.04.2014 року;

4) 15.10.2014 року Приморським районним судом м. Маріуполя за ч.2 ст.309, ст.75,76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

5) 28.10.2014 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя за ч.2 ст.263 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці,

який зареєстрований в АДРЕСА_3 , мешкає в АДРЕСА_4 ,

визнано винним за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

в с т а н о в и л а:

вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнані винними у тому, що вони 14 жовтня 2017, приблизно о 06 годині 00 хвилин, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, за попередньою змовою групою осіб, повторно, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, шляхом демонтування віконного скла, проникли до будинку АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали майно, яке належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме: металеву нержавіючу мийку вагою 3,30 кг вартістю 14 гривень 85 копійок; 4 алюмінієві конфорки з газової плити, алюмінієву автоматику з пральної машини, алюмінієве внутрішнє комплектування газової колонки, загальною вагою 10,20 кг вартістю 387 гривень 06 копійок, мідний радіатор з газової колонки, вагою 5,30 кг, вартістю 530 гривень, після чого з місця вчинення злочину втікли, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, заподіявши своїми діями ОСОБА_8 , матеріальний збиток на загальну суму 932 гривні 45 копійок.

Не погодившись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку.

За змістом скарги обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи обставини справи, правильність кваліфікації дій, просив вирок суду в частині призначеного покарання змінити та за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину з урахуванням його особи призначити покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.3 статті 185 КК України

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляційній скарги, просив вирок суду змінити в частині призначеного покарання, та призначити покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.3 статті 185 КК України; прокурора ОСОБА_5 , яка відстоювала законність і обґрунтованість судового рішення, просила апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, в її межах, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Події кримінального правопорушення, доведеність винуватості ОСОБА_6 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь останнього за ч.3 ст.185 КК України в апеляційному порядку не оскаржені.

Вирок стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 також не оскаржується.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну вироку в частині призначеного покарання та можливість застосування вимог ст.69 КК України не заслуговують на увагу.

Згідно зі статтями 50, 60 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Колегія суддів вважає, що покарання призначене ОСОБА_6 за наслідками розгляду кримінального провадження судом першої інстанції цим вимогам закону відповідає.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд повною мірою врахував тяжкість вчиненого злочину, а також дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд враховав особу обвинуваченого, а саме, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліках у диспансерах міста Маріуполя не значиться, за місцем проживання характеризуються посередньо, не працює, не одружений, має неповнолітню дочку ОСОБА_9 , суд також врахував думку потерпілого, який на призначенні суворої міри покарання обвинуваченому не наполягав, претензій матеріального та морального характеру до нього не має.

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд належним чином врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані щодо особи обвинуваченого, та прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства та призначив покарання в мінімальних межах санкції ч.3 ст.185 КК України,

Суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_6 вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30.10.2017 року засуджений за ч.1 ст.ст.185,71 КК України, у зв`язку з чим обгрунтовано призначив остаточне покарання відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України

При призначенні покарання суд прийняв до уваги обставини, що пом`якшують покарання, а саме шире каяття у вчиненому, що дало суду можливість призначити покарання у мінімальних межах санкції ч.3 ст.185 КК України.

Коллегія суддів не находить підстав для застосування вимог ст.69 КК України.

Таким чином, підстав для зміни вироку та пом`якшення покарання, як на це вказує обвинувачений в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, а тому доводи останнього є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Порушень судом вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни вироку у даному провадженні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,407,418,419 КПК України, колегія судді

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 грудня 2017 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення. На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 3-х місяців.

Судді:

______________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2