Справа пр. №1-кс/756/2412/17

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2017 року м. Київ
в с т а н о в и в:
Також заявник просить визнати бездіяльність слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Скарга мотивована тим, що 28 листопада 2017 року ОСОБА_3 подала до Київської місцевої прокуратури №5 та Оболонського УП ГУ НП у м. Києву заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Однак, як стверджувала заявник, усупереч положенням ст. 214 КПК України, слідчим Оболонського УП ГУ НП у м. Києві не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою про вчинене кримінальне правопорушення та не розпочато досудове розслідування.
З цих підстав, заявник просила суд зобов`язати службових осіб Оболонського УП ГУ НП у м. Києві внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 28 листопада 2017 року.
Разом з тим, заявник стверджувала, що в рамках вищезазначених кримінальних провадженнях вона є потерпілою, проте слідчими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які здійснюють досудове розслідування, ОСОБА_3 не визнано потерпілою.
Заявник та її представник у судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити з тих підстав, що у ній викладені.
Слідчий чи інша посадова особа Оболонського УП ГУ Національної поліції в м. Києві у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися, про причини неявки в судове засідання слідчого суддю не повідомили.
Прокурор у судове засідання не з`явився, заступник керівника Київської місцевої прокуратури №5 надіслав до суду заяву, в якій відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України просив розглянути скаргу ОСОБА_3 за відсутності прокурора.
За приписами ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Таким чином, отримавши заяву, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення слідчий або прокурор не здійснює оцінку такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Усупереч наведеним законодавчим положенням слідчий Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, отримавши заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 28 листопада 2017 року, не вніс відомості про них до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування врегульовано Главою 26 КПК України.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Зважаючи на те, що на сьогодні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 не внесено, скарга в цій частині підлягає задоволенню.
Водночас, чинним КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Однак вказані постанови ОСОБА_3 у порядку, визначеному п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскаржені не були.
З аналізу положень ч. 1 ст. 303 КПК України вбачається, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Наведеним ознакам не відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невизнання особи потерпілою.
Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги, поданої у порядку ст. 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений ухвалити рішення, лише про зобов`язання сторони обвинувачення припинити або вчинити певну дію, або скасувати рішення слідчого чи прокурора.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Зобов`язати слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 28 листопада 2017 року.
У задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1