Гусятинський районний суд Тернопільської області

Справа № 596/2073/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" грудня 2017 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин заяву про застосування відносно ОСОБА_4 п.в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого: 02.04.2013 року Краматорським міським судом Донецької області за ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Засудженого: 20.05.2015 року Краматорським міським судом Донецької області за ст.ст. 185 ч.2, 260 ч.2. 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, приєднано до призначеного покарання за даним вироком частково невідбуту частину покарання за вироком Краматорського міського суд) Донецької області від 02.04.2013 року і остаточно призначено покарання у виді 4 років 3 місяця позбавлення волі.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04.05.2016 року зараховано в строк відбування покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 20.05.2015 року, строк попереднього ув`язнення з 03.02.2015 року по 11.08.2015 року, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-
13.12.2017 року до Гусятинського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього п.в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Розглянувши заяву, матеріали особової справи, вислухавши думку прокурора, яка заперечує проти застосування до засудженого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_4 не підлягає до задоволення, оскільки засуджений вчинив умисний тяжкий злочин до закінчення визначеного судом іспитового строку, що виключає можливість застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_4 засуджено за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 02.04.2013 року за ст. 185 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. Однак призначене покарання ОСОБА_4 не відбув, знову вчинив умисний тяжкий злочин в період випробування.
Так, вироком Краматорського міського суду Донецької області від 20.02.2015 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого за ст.ст. 185 ч.2, 260 ч.2, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, приєднано до призначеного покарання за даним вироком частково невідбуту частину покарання за вироком Краматорського міського суд) Донецької області від 02.04.2013 року і остаточно призначено покарання у виді 4 років 3 місяця позбавлення волі.
Відповідно до ст. 4 наведеного Закону, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
На теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Копичинська виправна колонія (№ 112)». Початок строку 03.02.2015 року, кінець строку 26.10.2018 року, 26.05.2017 року фактично відбув 2/3 частини призначеного покарання.
ОСОБА_4 являється батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є інвалідом з дитинства.
Відповідно до п. «в» ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році" амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що оскільки засуджений ОСОБА_4 , будучи звільненим судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 02.04.2013 року, знову вчинив умисний тяжкий злочин, то клопотання засудженого про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. 539 КПК України, ст.9 Законом України «Про амністію у 2016 році», ст.1, 4, 9 Закону України «Про застосування амністії в Україні » від
01.10.1996 року, суд,-
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з моменту її оголошення прокурор, засуджений, вправі подати апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області.
Суддя : підпис
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1