Справа № 145/1533/17
Провадження №11-кп/772/153/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
розглянув «23» січня 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання старшого слідчого Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 про застосування до малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів виховного характеру, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000135 від 08.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_9
малолітнього: ОСОБА_8
законного представника: ОСОБА_10
захисника адвоката : ОСОБА_11
за апеляційною скаргою прокурора, що брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_7 на ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2017 року, -
В с т а н о в и в :
Згідно ухвали суду, до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Жмеринської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 про застосування до малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів виховного характеру, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000135 від 08.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16.02.2017 року близько 14:00 години, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , будучи особою, що не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність, перебуваючи у приміщенні 5-Б класу, що розташований у Тиврівській загально-освітній школі 1-3 ступенів, яка знаходиться за адресою смт. Тиврів вул. Тиверська, 20, маючи намір на викрадення чужого майна, скориставшись тим, що у приміщенні класу нікого не було, підійшов до місця, де сидів його однокласник ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вільного доступу навмисно, таємно викрав мобільний телефон марки «Леново» моделі «А399», вартість якого згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 5050/17-21 від 05.09.2017 року, становить 957,00 грн., чим спричинив ОСОБА_13 матеріальний збиток на вище вказану суму.
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2017 року клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_8 задоволено.
Застосовано до малолітнього ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_10 .
В своїй апеляційній скарзі прокурор , який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_7 ставить питання про скасування ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.10.2017 року, якою застосовано примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_10 , в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Постановити нову ухвалу, якою клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру задовольнити . Застосувати до малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_10 тривалістю 1 рік.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що судом першої інстанції порушені вимоги п. 3 ч. 2 ст. 105 КПК України, а саме зазначає, судом першої інстанції під час ухвалення рішення безпідставно не вирішено питання про встановлення ОСОБА_8 строку (тривалості) заходів виховного характеру, у вигляді передачі під нагляд матері.
Заслухавши доповідача, законного представника малолітнього ОСОБА_8 ОСОБА_10 , захисника адвоката ОСОБА_11 в інтересах малолітнього ОСОБА_8 які не заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, міркування прокурора, яка вважає, що ухвалу суду необхідно змінити в частині визначення тривалості заходів виховного характеру, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення.
Згідно ст. 404 КПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України - судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінально - процесуальним Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) є обгрунтованими.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 185 КК України - є правильною та в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.
Відповідно до ч.1 ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.
Згідно ч.1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося чотирнадцять років.
Відповідно ч.3 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у ч.2 ст. 105 КК України. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених ч.ч.2.3 ст. 105 КК України , встановлюється судом, який їх призначає.
В пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» роз`яснюється, що строк нагляду, передбаченого п.п.2,3 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.
Судом першої інстанції вірно враховано характер вчиненого суспільно небезпечного діяння, наслідки цього діяння, особу малолітнього, його соціальні зв`язки та умови проживання та правильно прийняв рішення про застосування до малолітнього ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру, разом з тим не дотримано вимог п.п.2,3 ст. 105 КК України, оскільки не вирішено питання про встановлення ОСОБА_8 строку заходів виховного характеру, у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_10 .
З урахуванням наведеного, конкретних обставин кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції постановляючи ухвалу неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до ст. 408,КПК України є підставою для зміни ухвали.
На підставі викладеного, керуючись.ст.ст.404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, суд, -
Постановив:
Апеляційну скаргу прокурора, що брав участь у суді першої інстанції ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Тиврівського районного суду Вінницької області від 31.10.2017 року, якою застосовано щодо ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_10 , - змінити.
Застосувати до малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_10 тривалістю 1 рік.
В решті ухвалу суду залишити без змін.
На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до касаційної інстанції.
Згідно ч.4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: