УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст. 84 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
представника УВП-8 ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 червня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про звільнення від покарання у зв`язку з хворобою, -
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду як незаконну, постановити нову ухвалу про задоволення клопотання засудженої ОСОБА_8 про звільнення від покарання у зв`язку з хворобою. Вважає, що в матеріалах справи наявний медичний висновок спеціаліста, який дає підстави для звільнення засудженої ОСОБА_8 у зв`язку з хворобою. Проте, суд вдався до аналізу лише медичних документів більш ніж шестимісячної давності. Звертає увагу, що ухвала постановлена без урахування ухвали апеляційного суду Житомирської області від 19.05.2017 року. Вказує на безпідставну відмову судом у задоволенні її клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи, суд по надуманим підставам відмовив в задоволенні клопотання засудженої.
В запереченні на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , яке надійшло від начальника ДУ «Житомирська УВП № 8» ОСОБА_11 , йдеться про безпідставність доводів апелянта та про залишення ухвали суду без зміни.
В ухвалі суду зазначено, що засуджена ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням про звільнення від покарання у зв`язку з хворобою.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджена вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 02.09.2014 за ст.ст. 27 ч. 5, 115 ч.2 п.11 КК України на 14 років позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду від 14.04.2016 року.
Відповідно до наданих доказів, лікарською комісією медичної частини установи було встановлено ОСОБА_8 певні захворювання, в т.ч. хронічний HCV-асоційований гепатит з підвищеною цитолітичною активністю (т.1 а.с.141). Вказаний діагноз не є захворюванням, що перешкоджає засудженій відбувати покарання за вироком суду.
За консультативним висновком спеціаліста в галузі судової медицини ОСОБА_12 від 01.02.2017р. засуджена ОСОБА_8 страждає на захворювання шлунково-кишкового тракту та хронічний вірусний гепатит «В» з помірною активністю, що також не є перешкодою для відбування покарання. При цьому спеціалістом вказано про необхідність надання лабораторних діагностичних методів обстежень у динаміці (т. 1 а.с. 22). Спеціаліст зазначає, що висновки про наслідки для здоров`я ОСОБА_8 , які можуть потягнути за собою вірусний гепатит («С», «В»), можна зробити після повного обстеження лікарями з врахуванням всіх методик виявлення вірусного гепатиту.
Згідно даних медичної картки ОСОБА_8 , про що зазначено також і у відповіді в.о. начальника Житомирської УВП № 8 від 19.12.2016 року, в листопаді 2016 року ОСОБА_8 оглядалася спеціалістами різних медичних установ та був наданий відповідний висновок щодо стану здоров`я. Управління ДПСУ в Житомирській області повідомило захисника про те, що на грудень 2016 року в умовах лікувальних закладів установ управління ДПтС України в Житомирській області відсутні можливості проводити лікування вірусного гепатиту «С» (т. 1 а.с. 24-25), при цьому зазначено, що питання медичного супроводу ОСОБА_8 буде вирішуватися лікарською комісією перед переміщенням до установи виконання покарань.
За консультативними висновками спеціаліста лікаря інфекціоніста ОСОБА_13 , у ОСОБА_8 виявлені захворювання в т.ч. хронічний вірусний гепатит С, RnA HCV(+), потребує лікування препаратами прямої противірусної дії під контролем інфекціоніста (т.2 а.с.96). За повідомленням начальника установи, де на даний час знаходиться засуджена, посада лікаря-інфекціоніста не передбачена, оскільки медична частина установи призначена виключно для здійснення диспансерного нагляду та надання первинної медичної допомоги (т. 2 а.с. 121-122).
Оскільки засудженою та її захисником не доведено наявність у ОСОБА_8 захворювання, яке перешкоджає відбуванню покарання згідно Переліку захворювань, відсутній також висновок лікарсько-консультативної комісії закладів охорони здоров`я ДКВС, тому суд вважав, що відсутні підстави для задоволення клопотання про звільнення від покарання у зв`язку з хворобою, відповідно до вимог ст.84 КК України.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_9 та засудженої ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд зобов`язаний враховувати тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Зі змісту вказаної правової норми слідує, що факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.
Відповідно до роз`яснень наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 28.09.1973 року №8 (з наступними змінами) «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.
Розділом IV наказу Міністерства юстиції України та МОЗ України від 15.08.2014 року №1348/5/572 передбачено медичний огляд лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС засуджених, які захворіли в УВП, з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення від відбування покарання.
Відповідно до п. 5 Розділу VI наказу Міністерства юстиції України та МОЗ України від 15.08.2014 року №1348/5/572, з урахуванням результатів медичного огляду засудженого комісія негайно складає висновок спеціальної лікарської комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 13 до цього Порядку.
Статтею 154 КВК України передбачено, що у разі захворювання особи на іншу тяжку хворобу, до суду подається клопотання про звільнення від відбування покарання начальником органу або установи виконання покарань, одночасно з клопотанням надається висновок лікарської комісії й особова справа засудженого.
Оскільки в матеріалах справи відсутній висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я ДКВС, а наявні в матеріалах справи висновки спеціалістів не доводять наявність у ОСОБА_8 захворювання, яке перешкоджає відбуванню покарання згідно Переліку захворювань, апеляційний суд погоджується з рішенням місцевого суду про відмову у задоволенні зазначеного клопотання засудженої ОСОБА_8 .
Крім того, консультативним висновком спеціаліста від 17.11.2017 року у засудженої ОСОБА_8 встановлено діагноз : цироз печінки індукований НСV. Проте, згідно Переліку захворювань, які є підставою для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, зазначений діагноз не є підставою для звільнення засудженої ОСОБА_8 від відбування покарання за хворобою (п.10). Вказані обставини підтвердив в судовому засіданні і лікар УВП-8.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що рішення суду постановлено без урахування ухвали апеляційного суду Житомирської області від 19.05.2017 року безпідставні.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що судом безпідставно було відмовлено у задоволенні її клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки зазначена експертиза визначає лише механізм, строк та тяжкість тілесних ушкоджень в межах досудового слідства та судового провадження і не може бути призначена в даному випадку.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не має.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 20 червня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про звільнення від покарання у зв`язку з хворобою - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: