Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/564/16-к
УХВАЛА
Іменем України
15.11.2017 м. Долинська

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , провідного інспектора Долинського районного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінального покарання та пробації ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду подання начальника кримінально-виконавчої інспекції Долинського РВ УДПтС України в Кіровоградській області ОСОБА_6 про направлення засудженого для відбування покарання щодо: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинської Долинського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, не працює, одружений, засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

У травні 2016 року начальник кримінально-виконавчої інспекції Долинського РВ УДПтС України в Кіровоградській області ОСОБА_6 надіслав подання про направлення засудженого для відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що незважаючи на неодноразові попередження засуджений ОСОБА_7 , 20 квітня 2015 року, 8 лютого, 14 березня та 11 квітня 2016 року без поважних причин не з`явився для реєстрації, документів, що підтверджують поважність неявки не надав.

У судовому засіданні провідний інспектор Долинського районного відділу з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінального покарання та пробації ОСОБА_5 подання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо направлення засудженого для відбування призначеного покарання, оскільки тепер відсутні для цього підстави.

Засуджений ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти подання, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Судом установлено, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки. Згідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції (а. с. 2).

Відповідно до підписки кримінально-виконавчої інспекції та письмових пояснень, засудженому ОСОБА_7 роз`яснено про покладені на нього судом обов`язки, а також про умови здійснення контролю, зокрема про умови реєстрації у кримінально-виконавчій інспекції (а. с. 10, 12).

Згідно п. 4.14. Розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19 грудня 2003 року N 270/1560, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 9 січня 2004 року за N 16/8615, стосовно засуджених осіб, на яких судом покладено обов`язок періодично з`являтися на реєстрацію, виноситься відповідно до статті 13 Кримінально-виконавчого кодексу України постанова про встановлення днів явки на реєстрацію від одного до дванадцяти разів на квартал, з якою вони ознайомлюються під підпис, після чого заводиться листок реєстрації. Періодичність явки на реєстрацію може змінюватися працівником інспекції в залежності від поведінки засудженої особи, виконання нею обов`язків. Про зміну періодичності явки на реєстрацію працівником інспекції виноситься нова постанова.

Постановою старшого інспектора кримінально-виконавчої інспекції Долинського РВ УДПтС України в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 28 листопада 2014 року, затвердженої цього дня начальником ОСОБА_6 , засудженому ОСОБА_7 призначено дні явки для реєстрації у кримінально-виконавчій інспекції, а саме з 09.00 до 17.00 години першого, другого, третього, четвертого понеділка кожного місяця. З цією постановою ОСОБА_7 ознайомлений під розпис (а. с. 13).

Відповідно до листка реєстрації, засуджений ОСОБА_7 не з`явився для реєстрації 20 квітня 2015 року, 8 лютого, 14 березня, 11 квітня 2016 року.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_7 , 20 квітня 2015 року не з`явився для реєстрації, оскільки забув (а. с. 39).

Постановою старшого інспектора кримінально-виконавчої інспекції Долинського РВ УДПтС України в Кіровоградській області ОСОБА_5 від 15 червня 2015 року, затвердженої цього дня начальником ОСОБА_6 , засудженому ОСОБА_7 призначено дні явки для реєстрації у кримінально-виконавчій інспекції, а саме другий понеділок кожного місяця. З цією постановою ОСОБА_7 ознайомлений під розпис (а. с. 43).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_7 , 8 лютого, 14 березня та 11 квітня 2016 року не з`явився для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, оскільки забув та боявся, що буде доставлений до поліції.

Одночасно засуджений попереджався про наслідки за ухилення від покладених вироком суду обов`язків, а також про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання.

За змістом ст. 166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Таким чином, законодавцем визначено лише такі поважні причини неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції, що об`єктивно, фактично позбавляли його можливості з`явитися, а також документально підтверджені.

Суд вище зазначав, що згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

З матеріалів кримінального провадження видно, що вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки та шість місяців.

Отже, оскільки покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року враховано при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання за вироком Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2017 року, відповідно не може бути вирішено питання про направлення засудженого для відбування покарання за першим вироком, а відтак у надісланому поданні слід відмовити.

За вищезазначених підстав надіслане подання також не було підтримано прокурором.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 369, 372, 537, 539 КПК України,

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення подання начальника кримінально-виконавчої інспекції Долинського РВ УДПтС України в Кіровоградській області ОСОБА_6 про направлення ОСОБА_7 для відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1