Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
16 січня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000417, внесене до ЄРДР від 19 червня 2017 року, за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_8 ? ОСОБА_9 на вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 листопада 2017 року

стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пєрвомайскоє Дрокієвського району Республіки Молдова, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,
обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 листопада 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.
Звільнено ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання на підставі п. е ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22 грудня 2016 року.
Цивіьний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 500 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину.
За вироком суду ОСОБА_6 18 червня 2017 року, приблизно о 22 год., біля під`їзду будинку, в якому він проживає, за адресою АДРЕСА_2 , під час лайки з сусідом ОСОБА_8 наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_9 вказує, що вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову ухвалено передчасно та помилково. Зазначає, що внаслідок неправомірної поведінки ОСОБА_6 , що виразились у нанесенні потерпілому ОСОБА_8 , який є інвалідом II-групи та учасником бойових дій, що було встановлено в суді першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження, тілесних ушкоджень, зазнав значних моральних страждань, що виразились у зміні звичного способу життя, обмеженні спілкування з іншими особами через наявні синці на обличчі, порушенні сну та тривалому фізичному болю, який останній відчуває і досі.

Просить вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 листопада 2017 року в частині цивільного позову змінити, стягнути з ОСОБА_6 моральну шкоду, заподіяну внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, на користь ОСОБА_8 в сумі 10000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, потерпілого ОСОБА_8 та представника потерпілого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, яка не підтримала апеляційну скаргу, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_9 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, в апеляційній скарзі не оскаржується.

Згідно ч.3 ст. 23 , ст.1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності вини, грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з відповідними змінами розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_9 про те, що при вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, не достатньо врахував характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілого ОСОБА_8 , пов`язаних з нанесеними обвинуваченим тілесними ушкодженнями, що виразились у зміні звичного способу життя, обмеженні спілкування, порушенні сну та тривалому фізичному болю.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, виходячи з засад розумності і справедливості, враховуючи, що внаслідок будь-яких злочинних дій, кожна людина переносить емоційні, душевні переживання, прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову про стягнення моральної шкоди в сумі 500 грн. Свій висновок суд мотивував недоведеністю ОСОБА_8 в повному обсязі факту завдання моральних страждань, душевних переживань і психологічного розладу та непідтвердженістю такого факту відповідними доказами, що послугувало для визначення шкоди в сумі 10000 грн. Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди, місцевим судом враховано неправомірну поведінку самого потерпілого, що саме дії останнього призвели до вчинення обвинуваченим даного злочину.

Судом першої інстанції стягнуто з обвинуваченого заподіяну моральну шкоду у сумі 500 грн., оскільки саме ця сума, на думку місцевого суду, адекватно відображає ступінь моральних та душевних страждань потерпілого, які настали внаслідок нанесення тілесного ушкодження.
Визначена судом першої інстанції моральна шкода у сумі 500 грн. є, на думку колегії суддів, справедливою і співрозмірною до предмету злочину.
Підстав для збільшення вказаного розміру моральної шкоди, колегія суддів не вбачає. На думку колегії суддів, заявлена представником потерпілого сума цивільного позову є необґрунтовано завищеною.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами кримінального провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Ні в позовній заяві про відшкодування шкоди, завданої злочином (а.п. 13-14), ні в апеляційній скарзі (а.п.71) представником потерпілого ОСОБА_9 конкретно не зазначено в чому полягала зміна способу життя ОСОБА_8 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень. Не обґрунтовано тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках ОСОБА_8 представником потерпілого ОСОБА_9 і при апеляційному перегляді оскаржуваного вироку суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_8 вказав, що він не працює, зазначив про відсутність медичних документів на підтвердження проходження курсу лікування у зв`язку з нанесеним йому ударом обвинуваченим, оскільки не звертався до лікаря з цього приводу. Пояснив, що систематично проходить курси реабілітації у зв`язку з інвалідністю, встановленою з 25 листопада 2014 року (відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 06 січня 2015 року (а.п.39).
За наведеного вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову, на думку колегії суддів, є законнним та обгрунтованим, а тому підстав для його зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 ? без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Кримінального касаційного суду Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3