АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003783 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2017 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який проживає по АДРЕСА_1 ;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання за ч.1 ст.122 КК України до 2 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, ОСОБА_6 зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 4 091 грн. 65 коп. та моральну шкоду в розмірі 400 000 грн.

Вироком суду обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення за наступних обставин

ОСОБА_6 04.09.2015 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, на автомобілі марки «Porshe Cayene», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 разом заїхали на територію ТОВ «Приват авто», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, б.32а, де побачив раніше знайомого їм працівника «СТО» ОСОБА_9 , який знаходився біля входу до кафе вищезазначеного ТОВ. ОСОБА_6 , пригадавши неодноразові зауваження з боку потерпілого ОСОБА_9 у бік ОСОБА_11 стосовно неправильної парковки автомобіля останнього, вступив із ОСОБА_9 у словесний конфлікт, в ході якого у обвинуваченого виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_6 долонею правої руки наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар в ділянку лівої частини обличчя, який, бажаючи захиститись від подальшого вчинення щодо нього насильницьких дій з боку ОСОБА_6 , почав закривати обличчя руками, після чого ОСОБА_6 наніс не менше 3-х ударів лівою рукою зігнутою в кулак в ділянку правої частини обличчя потерпілого, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому кісток носу без зміщення уламків, втисненого уламкового перелому передньої стінки верхньощелепної пазухи праворуч, перелому латеральної стінки правої орбіти, перелому виличної кістки праворуч зі зміщенням уламків та явищами правостороннього гемо синусу, синця в параорбітальній області праворуч, субкон`юктивального крововиливу правого ока, рубців по нижньому краю правої надбрівної дуги в середній третині, в проекції правої гайморової пазухи в проекції правої виличної дуги, що є наслідками загоєння забійних ран. В сукупності тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день). Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння злочину на автомобілі «Porche Cayene», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 зник у невідомому напрямку.
Не погоджуючись з судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій, не оспорюючи доведеність його вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.122 КК України, просить вирок суду змінити в частині вирішення цивільного позову, а саме: стягнення на користь потерпілого ОСОБА_9 моральної шкоди, зменшивши її розмір до 5 000 грн.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 посилається на те, що розрахунок моральної шкоди за формулою ОСОБА_12 не може бути доказом по кримінальному провадженню, оскільки зазначена Методика встановлення заподіяння моральної шкоди та метод оцінки розміру компенсації спричинених страждань було рекомендовано виключити з Реєстру та було припинено в 2016 році.

Також обвинувачений ОСОБА_6 звертає увагу, що суд першої інстанції не навів жодного мотиву стягнення моральної шкоди в зазначеному розмірі та не врахував поведінку потерпілого до конфлікту та під час його виникнення, дані про особу обвинуваченого.

До початку апеляційного розгляду кримінального провадження від потерпілого ОСОБА_9 до суду апеляційної інстанції надійшли заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, в яких останній просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

В обґрунтування поданих заперечень потерпілий вказує, що виключення Методики професора ОСОБА_12 з будь-яких реєстрів не виключає можливості використання його напрацювань та виведеного наукового підходу при визначенні моральної шкоди в обґрунтуванні позовних вимог. Потерпілий звертає увагу колегії суддів, що обвинувачений ОСОБА_6 в межах апеляційного оскарження фактично погодився з фактом доведеності своєї вини, в тому числі у заподіянні моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, вирок суду змінити в частині вирішення цивільного позову та зменшити розмір відшкодування моральної шкоди до 5 000 грн., думку прокурора ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_10 , які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, просили апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_6 висновок суду про доведеність його винуватості у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та правильність кваліфікації його дій фактично не оспорює, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Виходячи із положень ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно дост.94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції цих вимог закону дотримався в повному обсязі.

Перевіряючи доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , викладені в його апеляційній скарзіпро невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження щодо вирішення цивільного позову в частині відшкодування завданої моральної шкоди потерпілому, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх розумності і справедливості, характер порушення прав потерпілого, глибини фізичних та душевних страждань, а також ступінь вини особи, яка завдала матеріальної та моральної шкоди.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, позовна заява потерпілого ОСОБА_9 долучена до матеріалів провадження, оголошена, вимоги позову ретельно досліджені в судовому засіданні і відповідно до ст.ст.368, 374 КПК України при ухваленні вироку вирішено питання щодо пред`явленого цивільного позову та прийнято в цій частині рішення, з наведенням у вироку відповідних мотивів.
Висновок суду про те, що вчиненим обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_9 спричинена моральна шкода є обґрунтованим.
В судовому засіданні судом першої інстанції встановлено наявність регламентованого законом юридичного складу, що є підставою для відшкодування моральної шкоди ОСОБА_9 .

З урахуванням викладеного та зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, оцінюючи характер, обсяг та ступінь моральних страждань, заподіяних потерпілому, зокрема моральних переживаннях потерпілого за своє життя і здоров`я в момент нанесення йому тілесних ушкоджень, що на деякий час призвели до знівечення обличчя, пережитий стрес, порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, тривалість немайнових втрат, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 400 000 грн., що відповідатиме обсягу та характеру спричинених страждань потерпілого та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках. Визначений розмір моральної шкоди є справедливим.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів доводи обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме: врахування недопустимого доказу кримінального провадження - розрахунку відшкодування шкоди за формулою ОСОБА_12 не вважає слушними.

Законних підстав для скасування чи зміни вироку суду в частині вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди з викладених в апеляційній скарзі підстав обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2017 року щодо ОСОБА_6 , засудженого за ч.1 ст.122 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4