Справа № 161/1049/18
Провадження № 1-кс/161/825/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у скасуванні арешту на майно
19 лютого 2018 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

володільця майна ОСОБА_3 ,

представника володільця майна ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
23 січня 2018 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області звернувся ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2016 року, у тому числі, на належну йому земельну ділянку, площею 0,1197 га, кадастровий номер :04:000:4208, що посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №083457 виданого 08.09.2010 року.
Своє клопотання володільця майна ОСОБА_3 мотивує тим, що арешт на вказане майно накладено слідчим суддею необґрунтовано, оскільки в оскаржуваній ухвалі Луцького міськрайонного суду про накладення арешту на майно, не зазначено та належним чином не обґрунтовано, яким чином його земельна ділянка, як об`єкт матеріального світу, відноситься до кримінального провадження та які саме сліди вчинення злочину могли залишитися на ній, а також чи можна взагалі її використовувати як речовий доказ у цьому кримінальному провадженні. Крім того, вказує на те, що оскільки рішенням Апеляційного суду Волинської області від 13 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні позову прокурора про визнання недійсними розпорядження, державних актів на право власності на земельні ділянки, у тому числі і на його земельну ділянку та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, а відповідно в арешті на належну йому на праві особистої приватної власності земельну ділянку також відпала потреба, а тому просить слідчого суддю скасувати арешт на вказане майно.

Заслухавши думку прокурора, який клопотання заперечував, вважаючи його безпідставним, пояснення володільця майна та представника володільця майна, які підтримали клопотання, оглянувши та дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що СВ Луцького відділення поліції Луцького відділу поліції ГУ Національної поліції у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 05 січня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, за фактом зловживання службовими особами Луцької РДА, Боголюбської сільської ради та управління Держкомзему в Луцькому районі, протягом 2010 року, при прийнятті рішень та передачі у приватну власність земельних ділянок для ведення садівництва, загальною площею 3,1122 га за рахунок земель лісового фонду Боголюбського лісництва ДП «Ківерцівське ЛГ».
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 березня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого СГ СВ Луцького відділення поліції Луцького відділу поліції ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_3 (державний акт про право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №083457) оскільки, є достатні підстави вважати, що арештоване майно, є предметами, щодо яких вчинено кримінальне правопорушення, оскільки зберегли на собі сліди злочину, набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення в подальшому спеціальної конфіскації за рішенням суду.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, за змістом ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Таким чином, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення, з метою збереження вказаного майна від подальшого його відчуження, знищення або втрати, водночас, набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення вподальшому спеціальної конфіскації за рішенням суду, тому відсутні підстави для скасування арешту, який слідчим суддею накладено обґрунтовано на майно, у зв`язку із чим, слід відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту на майно.

Разом з цим, ухвалення Апеляційним судом Волинської області рішення від 13 листопада 2017 року про відмову в задоволенні позову прокурора про визнання недійсними розпорядження, державних актів на право власності на земельні ділянки, у тому числі і на його земельну ділянку та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, не є достатньою підставою вважати, що відпала потреба у накладенні арешту в порядку кримінального судочинства на належну йому земельну ділянку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання володільця майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, а саме, на належну йому земельну ділянку, площею 0,1197 га, кадастровий номер :04:000:4208, що посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №083457 виданого 08.09.2010 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженю не підлягає.

Слідчий суддя:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1