Провадження № 1-кп/470/20/18
Справа № 485/1534/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2018 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2017 року за № 0000214 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, громадянина України, з середньою освітою (11 класів), не одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого: 02.10.2007 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 27.05.2009 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки; 27.12.2010 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.190, ст.71 КК України до 3 років і 8 місяців позбавлення волі, звільненого 08.05.2014 року по відбуттю покарання;29.03.2016 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого з іспитовим строком 2 роки, не маючого зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 29.03.2016 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років і 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став та вчинив новий, умисний злочин проти життя та здоров`я особи, а саме, 13 квітня 2017 року у вечірній час, обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на ділянці місцевості перед домоволодінням АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, умисно наніс ОСОБА_7 численні удари руками та ногами по голові, тулубу та кінцівкам спричинивши синці на віках очей, численні садна і синці на обличчі, волосистій частині голови, тулубу і кінцівках, тобто легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч.1 ст.125 КК України та цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 не визнав, суду показав, що вдень 13 квітня 2017 року його співмешканка ОСОБА_8 на власному подвір`ї, разом з сусідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розпивала спиртне, поминаючи її покійну матір. Ввечері він попросив їх розходитися та йти додому, на що ОСОБА_9 одразу пішла, а ОСОБА_10 йти не хотіла, почала з ним сваритися, розбила скло на бокових дверцятах його автомобіля, кидалася битися та подряпала йому обличчя. Ії чоловік ОСОБА_7 намагався забрати дружину додому, але вона пручалася, та ймовірно ліктями спричинила йому тілесні ушкодження. Він ОСОБА_7 не бив, та викликав поліцію через поведінку ОСОБА_10 .

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 не визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина підтверджується іншими доказами дослідженими під час судового розгляду.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення складеного слідчим СВ Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 13.04.2017 року, ОСОБА_7 , у присутності дружини ОСОБА_10 повідомив, що 13.04.2017 року у вечірній час, в ході раптової сварки ОСОБА_4 біля входу на територію подвір`я, спричинив йому тілесні ушкодження (а.п.106). Наступного дня слідчим Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області було оглянуто ділянку місцевості, що розташована перед домоволодіннями АДРЕСА_1 (а.п.108-109).

Свідок ОСОБА_10 допитана під час судового розгляду суду показала, що 13 квітня 2017 року її запросила сусідка ОСОБА_8 пом`янути покійну матір. Коли вона у дворі ОСОБА_8 , разом з останньою та ОСОБА_9 розпивали горілку, до них періодично підходив співмешканець ОСОБА_8 . ОСОБА_4 та випивав разом з ними. Ввечері ОСОБА_9 пішла, а вона побачивши що приїхав незнайомий їй хлопець вирішила також піти додому. Проходячи повз машину ОСОБА_4 , яку той з двору вигнав на вулицю, вона почула як розбивається скло в дверцятах автомобіля, після чого ОСОБА_4 почав звинувачувати її у цьому. Через це між ними виникла сварка, яку почув її чоловік ОСОБА_7 та також вийшов на вулицю до хвіртки. Активних дій чоловік не вчиняв, оскільки два рази переніс ішемічний інсульт, у зв`язку з чим повільно говорив та ходив. Коли вона майже дійшла до хвіртки у власне подвір`я ОСОБА_4 схопив її за плечі та штовхнув, від чого вона впала, а коли піднімалася, то побачила що ОСОБА_4 б`є кулаками її чоловіка, який лежить на лівому боці. Вона почала відтягувати ОСОБА_4 від чоловіка та вони разом упали, потім ОСОБА_4 намагався її душити, вона відбивалася від нього, але втратила свідомість, однак чула як ОСОБА_8 пропонувала затягнути їх у двір. Коли вона прийшла до тями до була у дворі, а чоловік лежав біля порогу, тому одразу зателефонувала доньці, яка приїхала та викликала поліцію і швидку. У чоловіка були синці та крововиливи на обличчі, біля ока і на тілі, та гематома мозку. Його одразу поклали до лікарні, а наступного дня відвезли до БСМП м.Миколаєва де тривалий час лікували. Стан чоловіка, як психічний так і фізичний значно погіршився, він не може обходитись без стороннього догляду та не говорить.

Під час слідчого експерименту 18.08.2017 року свідок ОСОБА_10 на місці показала, що ввечері 13.04.2017 року у неї відбулась сварка з ОСОБА_4 через те, що останній звинуватив її перед ОСОБА_8 у розбитті скла у дверцятах автомобіля. В той час коли вона заходила до палісадника перед входом у власний двір ОСОБА_4 схопив її за плечі та штовхнув вліво, від чого вона впала, а коли піднімалася, то бачила як ОСОБА_4 схилився над її чоловіком, що лежав на лівому боці і наносив удари. Коли вона намагалася відтягнути ОСОБА_4 , вони впали на протилежну від чоловіка сторону та ОСОБА_4 сів на неї та придавив передпліччям шию. Після чого її з чоловіком затягли у двір (а.п.140-147).

Свідок ОСОБА_9 допитана під час судового розгляду показала, що 13 квітня 2017 року знаходилась у ОСОБА_8 де вони разом з ОСОБА_10 випивали горілку, кілька разів до них також випити підходив ОСОБА_4 . Чоловік ОСОБА_10 , ОСОБА_7 приходив та кликав її додому, але ОСОБА_10 залишалася з ними. Ввечері ОСОБА_4 попросив їх розходитися, тому вона пішла додому. Близько опівночі їй зателефонувала ОСОБА_10 та розповіла, що вони у лікарні оскільки ОСОБА_4 побив її чоловіка.

Свідок ОСОБА_12 допитана під час судового розгляду, суду показала, що ввечері 13.04.2017 року їй зателефонували з місцевого бару та повідомили, що ОСОБА_4 б`є її батьків, коли вона з чоловіком приїхала до них додому, то побачила на порозі батька, якого тримала мати та який був увесь у крові. Батько не міг сам іти, тому вони занесли його до будинку та викликали лікаря невропатолога і швидку. Мати підтвердила, що батька побив ОСОБА_4 . Після цього стан батька значно погіршився, за ним постійно доглядає мати, оскільки він не може обходитись без сторонньої допомоги, не зрозуміло говорить, та постійно плаче, хоча раніше, навіть після перенесення інсультів порався по господарству та доглядав за її дітьми.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що 13.04.2017 року їм по телефону повідомили про побиття тестя ОСОБА_7 . Коли вони приїхали до них додому, то побачили ОСОБА_7 який був побитий та у крові. Він відвозив ОСОБА_7 та його дружину до лікарні, а наступного дня на лікування у м.Миколаїв. Зі слів ОСОБА_10 дізнався, що ОСОБА_7 того вечора побив ОСОБА_4 .

Згідно довідки чергового лікаря Снігурівської центральної районної лікарні, 13.04.2017 року о 22 год. 25 хв. до них звернувся ОСОБА_7 , який був госпіталізований з діагнозом забій грудної клітки зліва, садна, гематоми обличчя, струс головного мозку (а.п.105).

За висновком експерта № 87 від 12.05.2017 року у ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку (права скронева доля), численні садна і синці на обличчі і волосяній частині голови, синці в ділянці правого ока, садна на тулубі і верхніх кінцівках, які утворилися від неодноразових дій тупих твердих предметів. Забій головного мозку по критерію тривалості розладу здоров`я відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а садна на тулубі та руках - до категорії легких тілесних ушкоджень (а.п.120-123).

За висновком комісійної судово медичної експертизи № 57-к від 29.06.2017 року у ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження у вигляді синців на віках очей, численні садна і синці обличчя, волосистої частини голови, тулуба і кінцівок. При цьому синці є слідами ударних впливів на відповідні ділянки тіла тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, у тому числі від ударів руками і ногами. Садна є слідами впливу на шкіру предметів (поверхонь), які діяли в дотичному напрямку або під кутом до поверхні тіла, виникнення їх на виступаючих ділянках тіла від падіння на площину не виключається, як і виникнення таких ушкоджень 13.04.2017 року. За ступенем тяжкості зазначені тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. При цьому діагноз «Струс головного мозку» при експертній оцінці до уваги не брався, як не підтверджений жодним об`єктивним симптомом цієї травми. До подій 13.04.2017 року у ОСОБА_7 мала місце хронічна патологія у вигляді гіпертонічної хвороби, ураження хребетних і бацилярних артерій з звапнінням, судинного ураження головного мозку з двократним гострим порушенням мозкового кровообігу, що призвело до серйозних порушень будови і функцій головного мозку, яке при клінічних, магнітно резонансних і комп"ютерно томографічних обстеженнях виражалося у вигляді дисциркуляторної енцефалопатії, множинних вогнищ зміни інтенсивності тканини мозку, наявністю старих інфарктів з кістозно- глюкозною трансформацією в підкоркових областях, білій речовині мозку і в лобній області зліва, з явищами розширення шлуночків і вираженим лейкоарезом навколо, розширенням сільвієвих борозд, периваскулярних і субарахноїдальних просторів, залишкових явищ перенесеного слипчивого процесу в передніх рогах шлуночків. Локалізація та глибина крововиливів, яке було описано при КТ досліджені як контузіонне вогнище 2-го типу, не можуть бути розцінені як прямі наслідки або прояви травми 13.04.2017 року, однак є наслідком загострення наявних захворювань, що призвело до обваження стану хворого та необхідності тривалого лікування (а.п.130-138).

Свідок ОСОБА_8 допитана під час судового розгляду суду показала, що 13.04.2017 року вона запросила до себе сусідок ОСОБА_10 та ОСОБА_9 пом`янути матір та залагодити попередній конфлікт, коли вони розпивали горілку, до них підходив випити її співмешканець ОСОБА_4 , та заходив у двір сусід ОСОБА_7 який кликав дружину, однак вона залишалася. Ввечері між ОСОБА_10 , якій не сподобалось як ОСОБА_4 запропонував їй піти додому, та останнім виник конфлікт. Вона бачила як ОСОБА_10 намагалася витягнути ОСОБА_4 з машини та пошкодила скло, а після цього, що вони билися на вулиці. Ймовірно що ОСОБА_10 зачепила свого чоловіка ліктями, оскільки ОСОБА_4 або хтось інший ОСОБА_7 не бив. Вона заходила до свого двору за цигарками, а коли повернулася, то пропонувала ОСОБА_4 та ОСОБА_14 занести подружжя ОСОБА_15 , які лежали на землі, до двору.

Свідок ОСОБА_14 допитаний під час судового розгляду суду показав, що напередодні та 13.04.2017 року працював у ОСОБА_8 та бачив, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , які були у стані сп`яніння стався конфлікт, під час якого ОСОБА_10 пошкодила скло в автомобілі, а після цього подряпала ОСОБА_4 обличчя та била руками ОСОБА_7 .

Однак покази обвинуваченого щодо того, що він потерпілого не бив, та свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , щодо ймовірного побиття потерпілого його дружиною ОСОБА_10 судом відкидаються як недостовірні, оскільки вони протиріччять не тільки сукупності доказів досліджених під час судового розгляду, зокрема показам свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , даним слідчого експерименту та висновкам судово медичних експертиз, а і протиріччять один одному. Так обвинувачений та свідок ОСОБА_8 припускали що ОСОБА_10 зачепила ОСОБА_7 ліктями, в той час як свідок ОСОБА_14 наполягав, що ОСОБА_10 била свого чоловіка долонями по обличчю. Разом з тим за висновками судово медичної та комісійної судово медичної експертизи у потерпілого малися численні синці та садна, як на обличчі та голові так і на тілі, що спростовує покази обвинуваченого та вказаних свідків щодо обставин та механізму заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину (кримінального правопорушення) є доведеною та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження. При цьому доводи захисника про необхідність закрити кримінальне провадження, через не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості обвинуваченого в суді і вичерпані можливості їх отримання, суд вважає неспроможними, оскільки висунуте обвинувачення повністю узгоджується з аналізом доказів досліджених під час судового розгляду.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак з 08.12.2014 року перебуває на обліку у лікаря нарколога Снігурівської центральної районної лікарні з діагнозом:Синдром залежності від алкоголю, стан відміни, на час вчинення злочину (кримінального правопорушення) ОСОБА_4 також перебував у стані гострої інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, про що свідчить медичний огляд лікаря нарколога № 30. Обвинувачений не одружений, утриманців не має, раніше неодноразово судимий, та вчинив новий, умисний злочин в період іспитового строку, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та стійку антисоціальну поведінку (а.п.111,167-185).

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом встановлено не було.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому є рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься до злочину невеликої тяжкості, відсутність пом`якшуючих вину обставин та наявність двох обтяжуючих вину обставин, обставини та тяжкі для потерпілого наслідки вчиненого кримінального правопорушення, суд доходить висновку про призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт.

При призначенні ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю вироків, на підставі положень ст.71 КК України, менш суворий вид покарання підлягає переведенню у більш суворий вид, згідно вимог ч.1 ст.72 КК України - суд доходить висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі шляхом повного складання, що є необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Щодо цивільного позову ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої злочином, суд доходить наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1195 ЦК України встановлено що фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно - курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду, тощо. З медичної довідки Снігурівської центральної районної лікарні від 13.04.2017 року та виписок із медичних карток стаціонарного хворого № 3148 та № 191 убачається, що потерпілий ОСОБА_7 прибув до лікарні зі скаргами на стан здоров`я 13.04.2017 року, у період з 14.04. по 03.05.2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні МЛШМД Миколаївської міської ради, та з 04.05.2017 року по 11.05.2017 року на стаціонарному лікуванні у Снігурівській центральній районній лікарні де йому призначалось відповідне медикаментозне лікування, у зв`язку з чим він зазнав матеріальних втрат, пов`язаних з придбанням ліків, що підтверджується оригіналами фіскальних чеків та товарного чеку (а.п.187-189). Тому наявні правові підстави для покладення на відповідача обов`язку по їх відшкодуванню в сумі 13827 грн. 15 коп., тобто за виключенням витрат на придбання предметів побуту в сумі 82 грн. 85 коп., згідно фіскального чеку від 15.04.2017 року № 8617 та частково чеку від 30.04.2017 року №9283.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. При визначенні розміру моральної шкоди завданої ОСОБА_7 суд враховує реальний обсяг моральних страждань, які він зазнав у зв`язку із заподіянням йому тілесних ушкоджень,незворотність наслідків спричинених заподіянням тілесних ушкоджень, глибину і тривалість моральних страждань потерпілого, необхідністю проводити лікування, неможливість відновити звичайний спосіб життя що існував до заподіяння тілесного ушкодження, та доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача 70000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
Речові докази та процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, повністю приєднати не відбуту частину покарання призначеного за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 29 березня 2016 року, а саме три роки шість місяців позбавлення волі, і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців і 25 днів.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 13827 (тринадцять тисяч вісімсот двадцять сім) грн. 15 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 70 000 (сімдесят тисяч) грн. моральної шкоди.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Березнегуватський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1