Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/870/16-к
Провадження № 1-кп/280/18/18
ВИРОК
Іменем України
28 лютого 2018 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коростишів матеріали кримінального провадження № 0000094 відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Коростишів Житомирської області, з середньою освітою, пенсіонер, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
ВСТАНОВИВ:
14.02.2016 р. близько 12:00 год. в м. Коростишеві Житомирської області, на межі господарського подвір`я АДРЕСА_3 , між ОСОБА_9 та його сусідкою ОСОБА_8 , на ґрунті довготривалих неприязних сусідських відносин виник конфлікт.

У вказаний день, час та місці, за вказаних обставин, ОСОБА_9 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , із застосуванням фізичної сили, ріжучим краєм вказаної совкової металевої лопати, яку тримав обома руками, вдарив по пальцях правої руки ОСОБА_10 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді неповної травматичної ампутації 5 пальця правої кисті, перелом середньої фаланги із зміщенням уламку до тильної поверхні з фіксацією середньої фаланги пальця металевим стержнем, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 475 від 19.02.2016 р. відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення не визнав та пояснив суду, що між ним та сусідкою ОСОБА_8 тривалий час існують неприязні стосунки. 14.02.2016 р. він вийшов у двір та побачив, що ОСОБА_8 чистить стежку від снігу та кидає сніг на його межу. В подальшому він цей сніг почав перекидати на її земельну ділянку. Після чого він відчув удар лопатою по спині в цей момент він підняв лопату до верху, щоб не отримувати в подальшому ударів. Ніяких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 він не наносив, будь яких слідів крові на його лопаті яку було вподальшому вилучено, виявлено не було.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що між нею та сусідом ОСОБА_9 тривалий час існують неприязні стосунки з приводу межі земельної ділянки. 14.02.2016 р. близько 12 години вона вийшла у двір, щоб почистити від снігу стежку, коли поверталася до будинку, вийшла сусідка ОСОБА_11 та зробила зауваження з приводу того, щоб вона не кидала сніг на їхню земельну ділянку. Після цього вийшов ОСОБА_9 та почав ображати її словами брутальної лайки, а потім схопив металеву совкову лопату, підійшов ближче до неї та декілька разів вдарив по держаку лопати, яку вона тримала в правій руці, після чого металевою частиною лопати вдарив по пальцях правої руки. Внаслідок удару вона відчула сильний фізичний біль, з пальця почала текти кров. Вона покликала на допомогу чоловіка, після чого вони викликали працівників поліції, а потім поїхали до лікарні, де її було прооперовано. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі, наполягає на призначенні суворої міри покарання обвинуваченому.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що він проживає з дружиною ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 . По сусідству із ними проживає родина ОСОБА_13 , з якими у них тривалий час існують неприязні стосунки з приводу користування земельною ділянкою. 14.02.2016 р. близько 12 години він знаходився вдома, дружина пішла у двір почистити сніг. Через деякий час дружина з вулиці почала кликати його на допомогу та коли він вийшов, то побачив на її правій руці кров. Дружина пояснила, що коли вона чистила сніг, вийшов ОСОБА_14 та вдарив її металевою лопатою по руці. Вони викликали працівників поліції, а потім дружину він відвіз до лікарні, де її прооперували.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з своїм чоловіком ОСОБА_9 . По сусідству із їхнім будинком знаходиться будинок потерпілої. 14.02.2016 р. близько 12 години вона знаходилась в дворі будинку, чистила сніг, через деякий час вийшов її чоловік ОСОБА_14 . В цей час біля свого будинку знаходилась сусідка ОСОБА_8 , яка також чистила сніг. Будь-які тілесні ушкодження чоловік потерпілій ОСОБА_8 не спричиняв, лопатою її не бив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що він проживає в АДРЕСА_5 . Взимку 2016 року, точної дати не пам`ятає, він знаходився за місцем свого проживання, в одній із кімнат будинку, вікно якої виходить у двір сусіда ОСОБА_9 . Почувши з вулиці сварку, виглянув у вікно та побачив ОСОБА_9 , його дружину ОСОБА_11 та сусідку ОСОБА_16 . ОСОБА_11 стояла трохи в стороні, а ОСОБА_14 замахувався металевою лопатою на ОСОБА_17 , у якої також в руках була лопата, якою вона захищалась від ОСОБА_9 . Потім він побачив, як від чергового удару ОСОБА_9 , ОСОБА_17 кинула свою лопату на землю, схопившись за руку, почала плакати та побігла до будинку.
Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_18 пояснила, що потерпіла ОСОБА_8 була оглянута експертом особисто 17.02.2016 р. Крім того, судово-медичний експерт ОСОБА_18 пояснила, що при проведенні додаткової СМЕ (№524 від 23.02.2016) на підставі протоколів слідчого експерименту від 16.02.2016 р. проведених за участі потерпілої ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 присутність потерпілої не була необхідною. Експерт пояснила, що під час проведення судово-медичної експертизи досліджувалися рентген знімки та інші медичні документи з історії хвороби потерпілої ОСОБА_8 . Безпосередньо поранений палець потерпілої експертом не оглядався та пов`язка не знімалася. Визначити місце знаходження рани було не можливо оскільки лікар-хірург, який проводив хірургічне втручання не вказав з якої сторони знаходиться травма.

В обґрунтування вини обвинуваченого ОСОБА_19 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення стороною обвинувачення надано письмові матеріали кримінального провадження, а саме:

-витяг з кримінального провадження № 0000094 від 15.02.2016 р.;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.02.2016 р., в якій потерпіла ОСОБА_8 повідомляє про спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_19 ;

-протокол огляду місця події від 14.02.2016 р., згідно якого було оглянуто ділянку місцевості на території домогосподарства по АДРЕСА_4 , та вилучено металеву совкову лопату, яка належить ОСОБА_9 ;

-протокол огляду предметів від 22.02.2016 р., згідно якого було оглянуто металеву совкову лопату, вилучену за місцем проживання ОСОБА_9 ;

-протокол проведення слідчого експерименту від 16.02.2016 р. за участю потерпілої ОСОБА_8 , яка на місцевості вказала та пояснила про обставини спричинення їй тілесних ушкоджень;

-протокол проведення слідчого експерименту від 16.02.2016 р. за участю ОСОБА_9 , який на місцевості вказав та пояснив, яким чином ОСОБА_8 намагалася заподіяти йому тілесні ушкодження;

-висновок експерта № 475 від 19.02.2016 р., згідно якого у потерпілої ОСОБА_8 виявлено неповну травматичну ампутацію 5 пальця правої кисті у вигляді перелому середньої фаланги із зміщенням уламку до тильної поверхні з фіксацією середньої фаланги пальця металевим стержнем, що утворилася від дії гострого предмету, яким міг бути ріжучий край лопати, могла виникнути як від удару пальцем потерпілої до краю лопати, так і від удару таким краєм лопати по пальцю потерпілої, що не протирічить даним слідчих експериментів як за участю ОСОБА_8 , так й ОСОБА_9 . Тілесне ушкодження у гр. ОСОБА_8 утворилося 14.02.2016 р. та відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;

-висновок експерта № 524 від 23.02.2016 р., згідно якого виявлена неповна травматична ампутація 5 пальця правої кисті у вигляді перелому середньої фаланги пальця у гр. ОСОБА_8 , утворилася від дії гострого предмету, яким міг бути ріжучий край лопати, могла виникнути як від удару пальцем потерпілої до краю лопати (сама собі), так й від удару таким краєм лопати по пальцю потерпілої, що не протирічить даним слідчих експериментів за участю ОСОБА_9 ;

-протокол огляду місця події від 03.06.2016 р., згідно якого було оглянуто домогосподарство по АДРЕСА_4 та вилучено пластикову совкову лопату, яка належить потерпілій ОСОБА_8 ;

-протокол проведення слідчого експерименту від 03.08.2016 р. за участю свідка ОСОБА_11 , яка на місцевості вказала та пояснила, яким чином її чоловік ОСОБА_9 прибирав сніг зі своєї земельної ділянки на доріжку господарства ОСОБА_8 , яка замахувалась на нього лопатою, а він в свою чергу захищався від неї своєю лопатою.

За таких обставин, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, експерта, дослідивши письмові докази кримінального провадження, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.
Суд вважає, що дії обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України як умисне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, кваліфіковано правильно.
Клопотання захисника про визнання недопустимими доказами висновку експерта №475 від 19.02.2016 р. судово-медичної експертизи щодо ступеню тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Згідно ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок порушення прав та свобод людини.

Суд, дослідивши вищезазначені докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки, обставини на які вказує захисник, мотивуючи своє клопотання, хоча і вказують на певні порушення кримінально - процесуального Закону, але не містять ознак визначених ст. 87 КПК України, яка встановлює підстави для визнання доказів недопустими.

При визначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України є злочином середньої тяжкості.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно ст.66 КК України, не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлено
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є пенсіонером, за місцем проживання характеризується негативно, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливі без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.
На думку суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_9 матеріальної шкоди в сумі 1878,49 гривень, суд задовольняє в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої моральної шкоди, суд дійшов висновку, що цивільний позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_9 потерпіла зазнала значного фізичного болю та страждань.

Процесуальні витрати відсутні.
Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_9 ст.ст. 75, 104 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
У відповідності з ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: не виїздити за межі України на постійне проживання без дозволу органів пробації та повідомляти органи пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирався.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_8 1878,49 гривень матеріальної шкоди та 10000 гривень моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1