490/7119/17 25.09.2017
н/п 1-кп/490/841/2017
Справа № 490/7119/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
кримінальне провадження №0003173 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , 1978 року народження, травня місця, 17 числа, уродженки м. Миколаєва, громадянинки України, українки, незаміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,
З участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченої ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
11 липня 2017 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 , маючи умисел на викрадення офіційного документу з корисливих мотивів, знаходячись в будинку ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, викрала офіційний документ - пластикову картку "№658706 на ім`я ОСОБА_5 , з метою зняття грошових коштів, що перебували на картковому рахунку та з викраденим зникла.

12 липня 2017 року, близько о 05 год. 18 хв., ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: м. Миколаїв, Одеське шосе, 53 А, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами та особистого збагачення, скориставшись терміналом ПАТ КБ "ПриватБанк", використовуючи викрадений офіційний документ - банківську картку № НОМЕР_1 ПриватБанку на ім`я ОСОБА_5 , знаючи її персональний ідентифікаційний номер, таємно, зняла з карткового рахунку грошові кошти в сумі 1000 грн., які належали ОСОБА_5 . Викраденими коштами розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнала повністю, прокурор з яким погодилася й обвинувачена, вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченою своєї вини, а також, що вона не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченою і прокурором змісту цих обставин, добровільності та істинності їх позиції суд, заслухавши думку учасників судового провадження, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись показаннями обвинуваченої, дослідженням документів що характеризують особу обвинуваченої.
Обвинувачена ОСОБА_3 суду показала, що 11 липня 2017 рокузнаходячись в будинку ОСОБА_5 , адресу якого не пам`ятає, маючи особисту образу на ОСОБА_5 умисно, впевнившись що за нею ніхто не слідкує, викрала з тумби серед інших документів конверт в якому знаходилися пластикова картка із її персональним ідентифікаційним номером, з метою зняття грошових коштів, що перебували на картковому рахунку. В подальшому 12 липня 2017 року з банкомату розташованого у мікрорайоні Варваровка в магазині "Стекляшка" зняла з рахунку грошові кошти в сумі 1000 грн., які використала для власних потреб. У вчиненому правопорушенні щиро кається.
В цілому, показання обвинуваченої щодо місця, мотиву, способу вчинення повністю відповідають фактичним обставинам, що викладені у вищенаведеному обвинуваченні.
Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, та за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позитивно характеризується за місцем проживання, працює не офіційно, раніше не судима, відповідно до наданої сектором з питань пробації досудової доповіді обвинувачена має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик небезпеки для суспільства оцінено як низький.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченою, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відноситься до середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого злочину.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 за вчинений злочин передбачений ч. 1 ст. 357 КК України необхідно призначити покарання у виді 1 року обмеження волі, за злочин передбачений ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі. В порядку ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів, призначивши покарання ОСОБА_3 за кожний злочин окремо, суд визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, і визначає ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Одночасно суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання і звільнити ОСОБА_3 в порядку ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України суд, -
у х в а л и в :
Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання:
за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі;
за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів, призначивши покарання за кожний злочин окремо, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1