Справа № 461/8395/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.02.2018 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002795 від 27.06.2017 р. про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Рава Руська, Жовківського району, Львівської області, з незакінченою вищою освітою, курсанта ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 27 червня 2017 року, приблизно о 06 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 , та рухаючись ним по проїзній частині вулиці В.Винниченка у місті Львові в напрямку вулиці М.Кривоноса, поблизу будинку № 12, порушив вимоги п.п. 1.5; 2.3 (підпунктів «б» та «д»), Р.18 п.18.1, Р.34 п.31.4.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №136 від 06.03.2013 року, які виразились в тому, що він, керуючи транспортним засобом з несправною гальмівною системою, яка перебувала у стані часткової працездатності, що виникла завчасно відносно моменту ДТП і він, як водій цього транспортного засобу, мав технічну можливість виявити вказану несправність перед виїздом чи під час експлуатації, проте продовжував експлуатувати автомобіль, перед наближенням до пішохідного переходу, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при відсутності завад технічного характеру, не зменшив швидкості аж до зупинки, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_5 , який переходив проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу, справа на ліво по напрямку його руху та мав перевагу для руху, що призвело до ДТП наїзду керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_5 .

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху України пішохід ОСОБА_5 , згідно висновку експерта №59/17 судово-медичної експертизи отримав: поєднану травму у вигляді множинних переломів ребер зліва, переломів лівої ключиці, поперекових хребців, розривів нижньої частки лівої легені, розриву селезінки, заочеревинної гематоми, субарахноїдальних крововиливів головного мозку, яка ускладнилася лівобічним гемопневмотораксом, масивним крововиливом в черевну порожнину, травматичним шоком важкого ступеня, постгеморагічною анемією, які були спричинені під час ДТП при автонаїзді автомобіля ззаду зліва, були небезпечними для життя в момент заподіяння, у живої особи відносяться до тяжкого тілесного ушкодження та привели до смерті ОСОБА_5 в КМК ЛШМД 27.06.2017.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини, у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Від потерпілої ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, покази надані на досудовому слідстві підтримала, матеріальних претензій до ОСОБА_4 не має.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, так як він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст.65 КК України, врахував його особу, те що він раніше не судимий, повність визнав свою вину, ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, при яких такий вчинено.
Цивільний позов не заявлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття та повне визнання вини.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК, України, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання, відповідно до ст.75 КК України, і ОСОБА_4 слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням.

Крім того, обвинуваченого ОСОБА_4 слід позбавити права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Також з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати по справі у сумі 2968,80 грн.

Речовий доказ, а саме: автомобіль марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обовязок періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі в сумі 2968,80 грн. - за проведення по справі експертизи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ, а саме: автомобіль марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_4 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1