Дата документу Справа № 335/800/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/186/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/800/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2018 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зеленопіль Розівського району Запорізької області, громадянина України, який не одружений, працює інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України,

відмовлено в задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки на строк до 18 березня 2018 року, тобто в межах строку досудового розслідування, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, та з визначенням поручителів, яким роз`яснені положення ст. 180 КПК України,

в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2018 року щодо ОСОБА_7 , після чого скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави.

Апелянт вважає, що слідчим суддею не надано належної оцінки наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо незаконного впливу підозрюваного на інших учасників провадження, та тому факту, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох тяжких злочинів, за які передбачені покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Крім того, на думку прокурора, обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не здатне запобігти вчиненню вказаною особою нових злочинів, пов`язаних з виконанням ним службових повноважень, оскільки на даний час ОСОБА_7 продовжує обіймати посаду інспектора роти № 1 батальйону № 1 УПП в м. Запоріжжі ДПП НПУ, а обґрунтування слідчого судді щодо тяжкості можливого майбутнього покарання та наявність у зв`язку з цим ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, навпаки лише підтверджують правильність позиції сторони обвинувачення щодо необхідності обрання більш суворого запобіжного заходу, чим особиста порука.

Поміж іншого апелянт звертає увагу на неспроможність доводів слідчого судді щодо наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а саме довідки про його спільне проживання у с. Зеленопіль Розівського району Запорізької області з батьками, сестрою і дідусем, оскільки ОСОБА_7 у щорічній декларації за 2016 рік не зазначив жодного члена родини, з яким спільно проживає, а під час розгляду клопотання пояснював, що мешкає з сестрою у м. Запоріжжі, що суперечить відомостям, вказаним у довідці.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; захисника та підозрюваного, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом судового рішення, в провадженні слідчого відділу прокуратури Запорізької області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000551 від 13.10.2017 року, за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України.

18 січня 2018 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України.

23 січня 2018 року прокурор другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органами та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без можливості внесення застави, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, а також на наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи запобіжний захід у вигляді особистої поруки, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин, дані про особу підозрюваного, а також, що доводи клопотання про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтверджені належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, прокурор звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, за наслідками розгляду якої колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів провадження, оскаржувана ухвала була постановлена слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 29.01.2018 року, апеляційна скарга на зазначену ухвалу була подана прокурором 02.02.2018 року, тобто в межах п`ятиденного строку на апеляційне оскарження, передбаченого ч. 2 ст. 395 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2018 року прокурором пропущений не був, а тому не потребує поновлення.

Що стосується безпосередньо доводів апеляційної скарги щодо суті прийнятого слідчим суддею рішення, то колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 , вислухані думки слідчого, прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого ст. 183 КПК України.

Разом з тим, як вбачається з ухвали, долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих діянь, однак не містять доказів стосовно наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, з чим погоджується й колегія суддів, а тому з урахуванням зазначених обставин та враховуючи наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а також того, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи, запобіжний захід у вигляді особистої поруки зможе унеможливити виникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та забезпечити належне виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є неспроможними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий суддя зобов`язав ОСОБА_7 прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду з м. Запоріжжя; повідомляти про зміну місця проживання слідчого, прокурора або суду, роз`яснив наслідки невиконання обов`язків, покладених на нього відповідно до положень ст. 194 КПК України, а також роз`яснив поручителям наслідки невиконання покладених обов`язків відповідно до вимог ст. 180 КПК України.

Отже, необхідності обмеження права ОСОБА_7 на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, в контексті зазначеного кримінального провадження немає.

Що стосується посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні двох тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, то, відповідно до вимог КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, сама по собі не може бути беззаперечною підставою застосування щодо особи запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків слідчого судді.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2018 року, якою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України, відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки на строк до 18 березня 2018 року, тобто в межах строку досудового розслідування, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: