Справа № 443/1051/17 Провадження № 1-кп/443/140/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" жовтня 2017 р. Жидачівський районний суд Львівської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000914 від 12 вересня 2017 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, одруженої, працюючої молодшою медсестрою пологового відділення Жидачівської ЦРЛ, не судимої,

про обвинувачення її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Демянськ Уватського району Тюменської області, Російської Федерації та жительки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, вдови, не працюючої, не судимої,

про обвинувачення її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачена ОСОБА_4 19 серпня 2017 року о 19 годині 50 хвилин за попередньою змовою групою осіб із донькою ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні ТзОВ ТВК "Львівхолод" магазину "Рукавичка", що у м. Жидачів по вул. Шашкевича, 13, Жидачівського району Львівської області, керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на викрадення чужого майна, який виник у них раптово, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що ОСОБА_6 залишила свій гаманець вартістю 152,00 гривні із грошовими коштами в сумі 1980,00 гривень на прилавку біля печива у даному магазині, таємно його викрали та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2132,00 гривень.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 19 серпня 2017 року о 19 годині 50 хвилин за попередньою змовою групою осіб із матір`ю ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні ТзОВ ТВК "Львівхолод" магазину "Рукавичка", що у м. Жидачів по вул. Шашкевича, 13, Жидачівського району Львівської області, керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на викрадення чужого майна, який виник у них раптово, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що ОСОБА_6 залишила свій гаманець вартістю 152,00 гривні із грошовими коштами в сумі 1980,00 гривень на прилавку біля печива у даному магазині, таємно його викрали та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, чим завдали потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2132,00 гривень.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 185 КК України, визнала повністю, не заперечила фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дала суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд її суворо не карати.

Так само і допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 185 КК України, визнала повністю, не заперечила фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дала суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд її суворо не карати.

Враховуючи визнання вини обвинуваченими та показання обвинувачених щодо обставин скоєного ними кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинувачених, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши обвинуваченим, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі.

Суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікація її дій за ч.2 ст. 185 КК України правильна, оскільки вона своїми умисними діями вчинила викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Також, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікація її дій за ч.2 ст. 185 КК України правильна, оскільки вона своїми умисними діями вчинила викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 остання проживає у АДРЕСА_1 разом із своїм чоловіком та сином, по місцю проживання характеризується позитивно, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не знаходиться, раніше не судима.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно дост. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 не встановлено.

Згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_5 остання проживає у АДРЕСА_3 разом із своїми дітьми: сином ОСОБА_7 , 2009 року народження, та дочкою ОСОБА_8 , 2012 року народження, по місцю проживання характеризується позитивно, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не знаходиться, раніше не судима.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно дост. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 не встановлено.

Відповідно дост. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначені покарання ОСОБА_4 , суд враховує обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченої, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, наявність пом`якшуючої покарання обставини - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Однак, беручи те, що ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується позитивно, щиро кається у вчиненому, її майновий стан, добровільне відшкодування нею шкоди та відсутність претензій у потерпілої, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, визначивши строк випробування в один рік.

При призначені покарання ОСОБА_5 , суд враховує обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченої, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, наявність пом`якшуючої покарання обставини - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні просила застосувати до неї Закон України "Про амністію" та звільнити її від відбування призначеного судом покарання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22.12..2016 року "Про амністію у 2016році".

Пунктом "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" постановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Судом встановлено та підтверджено документально факт наявності у ОСОБА_5 двох дітей, яким не виповнилося 18 років, та відносно яких вона не позбавлена батьківських прав.

Інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, в вилу ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі ч.9ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, компакт-диск, на якому зафіксовано факт крадіжки ОСОБА_4 у групі із ОСОБА_5 , який долучений до матеріалів кримінального провадження, - залишити його при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 01 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом 01 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 01 (одного) року позбавлення волі.

На підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

Речовий доказ - компакт-диск, на якому зафіксовано факт крадіжки ОСОБА_4 у групі із ОСОБА_5 , який долучений до матеріалів кримінального провадження, - залишити його при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жидачівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3ст.349 КПК України.

СУДДЯ