печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління НП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В :
28.02.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління НП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000256.
В обґрунтування клопотання зазначається наступне.
Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000256 від 22.07.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 206-2, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 364-1, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що в 2002 році з метою формування прозорої структури управління проектом «Даш Бент» та ПАТ «Дашуківські Бентоніти» за рекомендаціями міжнародних банків та інвестиційних компаній було створено ЗАТ «Даш-Бент Інвест» () (в подальшому було перетворено на ТОВ «Даш-Бент Інвест»).
Таким чином ТОВ «Даш-Бент Інвест» стало власником простих бездокументарних іменних акцій у загальній кількості 49 394 742 штук, що складає 90,0055 % статутного капіталу ПАТ «Дашуківські Бентоніти».
Під час досудового розслідування встановлено, що у зв`язку із порушенням ПАТ «Дашуківські бентоніти» () вимог законодавства у сфері надрокористування, невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень, наказом Державної служби геології та надр України від 18.02.2016 № 65 дію спеціального дозволу на користування надрами № 2447 від 23.04.2001 зупинено, а 23 квітня 2016 року термін дії вказаного дозволу закінчився.
В той же час, згідно протоколу допиту свідка в.о. голови правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» () ОСОБА_4 , а також протоколу допиту свідка старшого гірничого майстра ПАТ «Дашуківські бентоніти» () ОСОБА_5 встановлено, що ПАТ «Дашуківські бентоніти» () продовжувало видобувати надра після 18.02.2016 аж до 23.04.2016. За словами свідків ПАТ «Дашуківські бентоніти» () продовжувало користуватись надрами у зв`язку із тим, що Державна служба геології та надр України не повідомила їх належним чином про зупинення спеціального дозволу на користування надрами.
Згідно листа ПАТ «Дашуківські бентоніти» () від 13.10.2017 № 1058 з моменту зупинення дії дозволу, тобто з 18.02.2016, по 23.04.2016 ПАТ «Дашуківські бентоніти» () ними видобуто 5594 тонни бентонітової сировини загальною вартістю 1153870,63 грн.
Крім того, на факт продовження видобування бентонітової сировини ПАТ «Дашуківські бентоніти» () після закінчення строку дії спеціального дозволу вказує у своїх зверненнях і кінцевий бенефіціарний власник ПАТ «Дашуківські бентоніти» () ОСОБА_6 .
В клопотанні слідчий просить накласти арешт на на бентонітну сировину, яка була добута в період з 18.02.2016 по 23.04.2016 в розмірі 5594 тони, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою припинення злочинної діяльності, попередження збитків.
Від слідчого надійшла заява про розгляд справи у його відсутність.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на 5594 (п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) тонни бентонітної сировини, із забороною його відчуження або використання на час досудового розслідування.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1