Справа № 369/3022/17
Провадження № 1-кп/369/51/18
В И Р О К
іменем України
28.02.18 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: 1. 09.08.1996 за ст..215-3 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі з відстрочкою на 1 рік; 2. 24.03.1999 за ст.. 81 ч. 3, ст.. 140 ч. 3, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 3. 31.07.2002 за ст.. 289 ч. 2, ст.. 187 ч. 3, ст.. 70, 71 КК України до 7 років 5 місяців з конфіскацією майна; 4. 28.02.2003 за ст.. 289 ч. 2, 71 КК України до 7 років 5 місяців позбавлення волі; 5. 15.03.2012 за ст.. 185 ч. 3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 6. 10.08.2012 до ст.. 185 ч. 3, ст.. 185 ч. 2, ст.. 263 ч. 1, ст..70 ч. 4 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 08.05.2015 умовно-достроково з невідбутим строком 10 місяців 12 днів,
- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України

У С Т А Н О В И В:
12.03.2017 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , що перебуває у володінні ОСОБА_6 , з метою незаконного проникнення до житла, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла, а саме, не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за мотивованим рішенням суду, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника, через незачинені ворота проникли на територію домоволодіння, в подальшому шляхом розбиття скла вікна проникли до вказаного будинку, де перебували до близько 12 год. 00 хв., після чого залишили даний будинок та пішли у невідомому напрямку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та суду пояснив, що 12.03.2017 близько 11 год. 00 хв. він разом з ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , що перебуває у володінні ОСОБА_6 , через незачинені ворота проникли на територію домоволодіння, в подальшому шляхом розбиття скла вікна проникли до вказаного будинку, де перебували до близько 12 год. 00 хв., після чого залишили даний будинок та пішли у невідомому напрямку.

У скоєному щиро розкаявся.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та суду пояснив, що 12.03.2017 близько 11 год. 00 хв. він разом з ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , з метою незаконного проникнення до житла, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла, а саме, не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за мотивованим рішенням суду, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника, через незачинені ворота проникли на територію домоволодіння, в подальшому шляхом розбиття скла вікна проникли до вказаного будинку, де перебували до близько 12 год. 00 хв., після чого залишили даний будинок та пішли у невідомому напрямку.

У скоєному щиро розкаявся.

Суд визнає, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 давали правдиві покази суду, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Тому, оцінивши зібрані та досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю доведена і суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи та ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, є злочином невеликої тяжкості; враховує також особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.. 89 КК України, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, і уважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного злочину, який розкаявся у вчиненому суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання, тому суд на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, покладаючи на нього частину обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом встановлено рецидив злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, є злочином невеликої тяжкості; враховує також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, і уважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного злочину, який розкаявся у вчиненому суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання, тому суд на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, покладаючи на нього частину обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

ОСОБА_4 зобов`язати в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

ОСОБА_5 зобов`язати в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1