Справа № 524/9013/16-к
Провадження 1-кп/524/128/17
УХВАЛА
14.12.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі : головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001834 від 04.05.2016 року відносно вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 185 ч.2,3 , ст.. 190 ч.2, ст.. 358 ч.1, 4 КК України,

В С Т А Н О В И В :

21.11.2016 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001834 від 04.05.2016 року відносно вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 185 ч.2,3, ст.. 190 ч.2, ст.. 358 ч.1,4 КК України.

Вищевказаний обвинувальний акт 21.11.2016 року згідно автоматизованої системи документообігу був розподілений судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 .

22.11.2016 року ухвалою суду кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

20.10.2017 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховується до 18.12.2017 року.

У зв`язку з тим , що судовий розгляд справи відкладений на 19.01.2018 року , а по справі не допитані усі потерпіли та свідки , тому суд вважає у даному судовому засіданні розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою .

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора , який вважає , що треба обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою, оскільки ризики , передбачені ст.. 177 КПК України існують до теперішнього часу, захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , які також не заперечують проти продовження строку тримання під вартою ще на 2 місяці , приходить до наступних висновків :

Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, продовжений ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука спливає 18.12.2017 року.

Згідно Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 зазначено, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" вказав на порушення пункту 3 статті 5 Конвенції національними судами України, які часто обґрунтовують продовження строку тримання під вартою однаковими підставами протягом всього періоду ув`язнення, та зазначив, що суди зобов`язані обґрунтовувати свої рішення про продовження строку тримання під вартою іншими підставами, які мають бути чітко вказані (пункт 99). Ненаведення судовими органами у своїх рішеннях будь-яких підстав, які дозволяють тримання особи під вартою протягом тривалого проміжку часу, є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим у пункті 1 статті 5 Конвенції (пункт 36 рішення Європейського суду з прав людини від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України").
У вирішенні вказаного питання судом приймалось до уваги те, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

При цьому, судом враховується той факт, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, які відносяться до категорії невеликої , середньої тяжкості та тяжкого злочину, який передбачає покарання на строк до 6 років позбавлення волі, офіційно не працює, оскільки доказів цьому суду не представлене, а відтак, з огляду на покарання, яке ОСОБА_5 може понести у випадку встановлення судом його винності, суд дійшов висновку про наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі зможе переховуватись від суду, впливати на недопитаних потерпілих і свідків, обвинувачений немає постійного джерела доходів , так як не працює, що свідчить про наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення , у зв`язку з чим суд не находить підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше застосованому обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою на даний час відпала, та оцінка доказів у справі щодо винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень має бути надана у вироку суду.

Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали, а тому наявна необхідність у продовженні такого запобіжного заходу ще на 2 місяці.

Керуючись ст.ст. 331 ч.3, 369 , 372 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

Продовжити застосований відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 185 ч.2,3 , ст.. 190 ч.2, ст.. 358 ч.1, 4 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці , з 14.12.2017 року до 11.02.2018 року включно.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1