Справа № 215/4040/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2017 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, засудженого вироком суду Центрального району міста Сочі Краснодарського краю від 07.10.2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 30, ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, до покарання у виді позбавлення волі строком 10 років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму без штрафу і без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю, -
13 вересня 2017 року до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вище вказаного вироку суду Російської Федерації від 07.10.2016 року у відповідність із кримінальним законодавством України.
Зазначено, що ОСОБА_4 засуджено вироком суду Центрального району міста Сочі Краснодарського краю від 07.10.2016 року до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених частиною третьою статті 30, пунктом «г» частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП Росії по Краснодарському краю»; кінець строку відбуття покарання 07.07.2026 р..
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
З метою забезпечення належного виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України судом Російської Федерації, просили визначити статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком суду Центрального району міста Сочі Краснодарського краю від 07.10.2016р. Також визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку суду Центрального району міста Сочі Краснодарського краю від 07.10.2016р..
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання Міністерства юстиції України. Просив клопотання задовольнити та привести вирок суду іноземної держави, ухвалений стосовно ОСОБА_4 , у відповідність із законодавством України.
В судове засідання заявник, представник Міністерства юстиції України, не з`явився, проте, в клопотанні просив розглядати справу у їх відсутність. Відповідно до положень ч.1 ст.610 КПК України неявка представника Міністерства юстиції України не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання у відсутність заявника виходячи з доводів клопотання та додатків до нього.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додатки до нього, приходить до висновку про те, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 КК України громадяни України, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Виконуючи вище вказані вимоги, а також положення ч. 3 ст. 603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цією главою КПК України, суд зазначає, що чинними на території України є Конвенція про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 та Європейська конвенція про міжнародну дійсність кримінальних вироків від 28.05.1970, які ратифіковані Україною 22.09.1995 та 26.09.2002 відповідно.
Згідно із ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Європейської конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків від 28.05.1970 санкція може виконуватися іншою Договірною Державою тільки у разі, якщо згідно із її законодавством дія, за яку була встановлена санкція, була б злочином в разі її вчинення на її території, та особа, якій було встановлено санкцію, підлягала би покаранню, в разі якщо вона вчинила б цю дію там.
Пунктом b) ч. 1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 передбачено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11.
Згідно із п.п. а), с), d) ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган повинен враховувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими ніякі мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину або злочинів.
Разом з цим, положеннями ч. 3 та ч. 4 ст. 610 КПК України передбачено, що суд під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання.
Положеннями ч. 1 ст. 610 КПК України передбачено, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.
Міністерством юстиції України питання про передачу громадянина України ОСОБА_4 , засудженого вироком суду Центрального району міста Сочі Краснодарського краю від 07.10.2016, для відбування покарання в Україні погоджено з Міністерством юстиції Російської Федерації.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 та ч. 2 ст. 610 КПК України Міністерством юстиції України до клопотання додано всі необхідні документи.
Як вбачається з клопотання та додатків до нього ОСОБА_4 є громадянином України та відповідно до копії паспорту, виданого Жовтоводським МС ГУДМС України в Дніпропетровській області 24.02.2014 р., останнім місцем його реєстрації в Україні є АДРЕСА_1 .
Згідно із заяви ОСОБА_4 , він має бажання не відбутий строк покарання відбувати на території України.
Згідно ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч.3 ст.603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК, зазначає, що чинним на території України є Закон України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року».
Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
З огляду на зазначені норми, суд констатує, що відповідальність за суспільно небезпечне діяння, за яке засуджено ОСОБА_4 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України.
ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 30, п.«г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації, а саме замах на незаконне виготовлення, збут або пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, а також незаконний збут або пересилання рослин, що містять наркотичні засоби або психотропні речовини, або їх частини, що містять наркотичні засоби або психотропні речовини. Санкція ч.4 ст. 228.1 КК Російської Федерації передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до двадцяти років з позбавленням права займати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двадцяти років або без такого, і зі штрафом у розмірі до одного мільйона рублів або в розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до п`яти років або без такого.
Відповідно до діючого законодавства України, незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у великих розмірах, кваліфікуються за ч.2 ст. 307 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Ст.15 ч.1-2 КК України передбачають що замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
2. Замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Стаття 30 КК РФ відповідає ст. 15 КК України.
Відповідно до положень Кримінального кодексу України дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.ст.15 ч.2-307 ч.2 КК України за ознаками закінченого замаху, тобтовчинення особою з прямим умислом діяння безпосередньо спрямованогона незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у великих розмірах, який не доведено до кінця з причин які не залежали від її волі.
Частиною 3 ст. 68 КК України встановлено, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Тому на підставі вищевикладеного та з урахуванням положень ч.4 ст.610 КПК України, слід визначити засудженому ОСОБА_4 , згідно вироку Центрального району міста Сочі Краснодарського краю від 07.10.2016 року, строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню за ст.ст.15 ч.2 - 307 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі, що буде відповідати 2/3 найбільш суворого виду покарання на території України у вигляді 10 років позбавлення волі.
Законодавство України передбачає таке додаткове покарання, як конфіскація майна засудженого, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Однак, Статтею 11 Конвенції заборонено посилювати кримінальне покарання засудженій особі державою виконання вироку. Заборонено також вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.
За таких підстав, враховуючи положення ст. 11 Конвенції, при приведенні вироку суду Центрального району міста Сочі Краснодарського краю від 07.10.2016 року у відповідність до законодавства України до ОСОБА_4 не може бути застосований такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна засудженого.
На підставі наведеного, керуючись ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ч. 4 Європейської конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків від 28.05.1970 р., ст.ст. 6, 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983, ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 7, 70, 305, 309 КК України, ст.ст. 369-372, 376,602, 603, 606, 609, 610, 614 КПК України, суд,-
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Центрального району міста Сочі Краснодарського краю від 07.10.2016 року у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Вирок суду Центрального району міста Сочі Краснодарського краю від 07.10.2016 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ, та призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму без штрафу і без позбавлення права займати певні посади або займатися певною діяльністю - привести у відповідність до законодавства України.
Вважати ОСОБА_4 засудженим:
- за ст.ст.15 ч.2-307 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вироку суду Центрального району міста Сочі Краснодарського краю від 07.10.2016 року, при приведенні його у відповідність із законодавством України, рахувати з 08.07.2016 р.
Ухвалу може бути оскаржено органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором - до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня проголошення.
Копії ухвали направити до Міністерства юстиції України та Департаменту кримінально-виконавчої служби Міністерства юстиції України як центральному органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.
СУДДЯ: