Справа №718/2525/17
Провадження №1-кп/718/201/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017 року м. Кіцмань

Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000168, внесене 21.10.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мариничі, Путильського району, Чернівецької області, жителя та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, приватного підприємця, одруженого, раніше не судимого, на утриманні має трьох малолітніх дітей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,
В С Т А Н О В И В :

20.10.2017 року ОСОБА_4 , діючи умисно під час здійснення відвантаження лісодеревини в с.Храбусна, Путильського району, Чернівецької області вчинив підроблення офіційних документів, що надають право на здійснення перевезення вантажу (лісодеревини), внісши завідомо неправдиві відомості до офіційних документів товаро-транспортної накладної № 1 від 20.10.2017 року, вказавши у відповідних графах та рядках зазначеного документу недостовірні відомості щодо асортименту лісо продукції, яка перевозиться в частині її діаметру, кількості та об`єму, що не відповідало фактичним характеристикам лісо деревини, що перевозилась.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.358 КК України, тобто підроблення офіційних документів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження доказів щодо тих обставин по справі, які ніким не оспорюються.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 358 КК України є правильною, оскільки своїми умисними діями він вчинив кримінальне правопорушення, а саме підроблення офіційних документів.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року), під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.3 згаданої Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_4 відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який одружений, являється багатодітним батьком, на утриманні має трьох малолітніх дітей, його майновий стан, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, та те, що він уперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в дохід держави.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Під час виступу в судових дебатах обвинувачений ОСОБА_4 заявив усне клопотання про звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку з його дійовим каяттям.

Вирішуючи питання щодо заявленого ОСОБА_4 клопотання суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Слід зазначити, що суд не міг в повній мірі переконатись, що в діях ОСОБА_4 має місце саме дійове каяття, щире покаяння у вчиненому, оскільки таке не було предметом судового дослідження, а дане виключає звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України.
Питання щодо речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про закриття відносно нього провадження у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України за дійовим каяттям - відмовити.
Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого, ч. 1 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто ) гривень.

Речові докази: лісо деревина в кількості 54 штуки загальною кубомасою 21,44 метра кубічних, яка передана на зберігання на території ДП СЛАП «Карпатський ДСЛ», що в с.Сергії, Путильського району, Чернівецької області, - залишити ДП СЛАП «Карпатський ДСЛ» за належністю.

Речовий доказ: товарно-транспортна накладна № 1 від 20.10.2017 року - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000168.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1