10 листопада 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
09 листопада 2017 року старший слідчий в ОВС СУ ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у сел. Тошківці Первомайського району Луганської області, громадянина України, українця, із вищою освітою, одружений, не працює, зареєстрований у кв. АДРЕСА_1 фактично проживає у кв. АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий.
Підставами для обрання саме такого запобіжного заходу слідчий вказав те, що 30 жовтня 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який виразився у наступному. У період часу з 31 січня до 03 лютого 2016 року ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , знаходячись в «реабілітаційному центрі» християнської благодійної організації «Милосердне серце», що по вул. Гагаріна, 19 у с. Орловщині у Новомосковському районі Дніпропетровській області, умисно наніс не менше двадцяти ударів руками та ногами в область голови, тулуба і кінцівок потерпілому ОСОБА_8 , які, відповідно до висновку комісійної судової медичної експертизи № 116 від 22 травня 2017 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та спричинили його смерть.
Оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин, а також те, що залишаючись на свободі, він може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий прохає обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту. Додатково пояснив, що ризиками, передбаченими у ст. 177 КПК України, у даному випадку є можливість переховування від органів досудового розслідування, так як до цього часу підозрюваний був впевнений у тому, що усі докази вчинення злочину вже знищені слідчим Новомосковського ВП ГУ НП України у Дніпропетровській області, стосовно якого зараз судом розглядається по суті кримінальна справа за отримання хабара та знищення кримінальної справи, порушеної за фактом заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що потягли смерть ОСОБА_8 ; висока вірогідність незаконного впливу підозрюваного на свідків та інших учасників кримінального провадження, тому що цьому є письмове підтвердження у вигляді заяви свідка ОСОБА_9 від 07 листопада 2017 року на ім`я слідчого ОСОБА_6 ; можливе знищення чи спотворення інших можливих доказів вчинення інкримінованого йому злочину, тому що знає тих осіб, що перебували у так званому «реабілітаційному центрі».
У судовому засіданні підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав у повному обсязі. Заперечував проти обрання такого запобіжного заходу. Пояснив, що тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 ні сам, ні у співучасті з іншими особами не заподіював. Навпаки, в день смерті потерпілого, він разом з іншим працівником «реабілітаційного центру», що стояв на обліку у відділі виконання покарання, як засуджена особа, ходили на відмітку про виконання покарання. Коли прийшли, то ОСОБА_8 вже був мертвий. Він знає, що у ОСОБА_8 була, так звана, «біла гарячка» і у стані цього захворювання він бігав по кімнаті, де його ізолювали, бився головою об піч, стіни та предмети, що знаходились у цій кімнаті, а тому міг сам заподіяти собі ті тілесні ушкодження, від яких настала його смерть. Чому свідки вказують на нього, як на одну з осіб, що заподіювала тілесні ушкодження ОСОБА_8 , він точно сказати не може. Буквально через чотири дні після смерті ОСОБА_8 він звільнився із цього «реабілітаційного центра» і більше там не працював. Зараз він одружений, його дружина вагітна і через місяць має народити дитину. Тому він не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а бажає залишатися вдома та доглядати жінку, а потім малолітню дитину.
Захисник також заперечувала проти задоволення клопотання. Пояснила, що жоден із наведених слідчим і підтриманих прокурором ризиків, не доведено наданими ними до суду матеріалами. Її підзахисний позитивно характеризується, має на утриманні дружину на останньому місяці вагітності, збирається на роботу в шахту у м. Першотравенську Дніпропетровської області, що унеможливлює ризик переховування від органу досудового розслідування. Усі свідки, які допитані по справі, є залежними від органів та досудового розслідування та прокурора, тому що або засудженні за вчинення злочинів, або знаходяться у слідчому ізоляторі. Інших свідків, крім цих, за два роки досудового слідства, не допитано, хота у цьому «реабілітаційному центрі» на момент смерті ОСОБА_8 знаходилось 37 осіб. Впливати на свідків, які знаходяться в місцях позбавлення волі або слідчому ізоляторі її підзахисний не може фізично, що свідчить про відсутність цього ризику. Також через те, що він не вчиняв інкримінованого йому злочину, він не буде перешкоджати органу досудового розслідування збирати докази вчинення цього злочину.
Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.
Вважаю, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора, а також наданими до клопотання додатками, підтверджено наявність ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду через те, що частина доказів по справі знищена під час досудового розслідування слідчим іншого відділення поліції; ризику у вигляді здійснення незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому кримінальному провадженні, підтвердженням чому є заяви свідка ОСОБА_9 від 07 листопада 2017 року на ім`я слідчого ОСОБА_6 про відмову у проведенні одночасного допиту із підозрюваним через реальну загрозу його життя та здоров`я.
Тому, вважаю, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає слідчий. Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешт, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, 30 жовтня 2017 року, датою закінчення дії ухвали слід вважати 14 годину 30 хвилину 28 грудня 2017 року.
З підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, заставу не визначаю взагалі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Дата закінчення дії ухвали 14 година 30 хвилина 28 грудня 2017 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1