Справа № 750/2388/17
Провадження № 1-кп/750/182/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2017 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
законного предст. обвин. ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
зак. предст. потерпілого ОСОБА_9
предст. органу поліції ОСОБА_10
справах дітей ОСОБА_11
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 січня 2016 року звільненого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України та на підставі ст. 97 КК України застосовано примусові заходи виховного характеру,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України,
12 червня 2016 року приблизно о 22 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, знаходячись на території Чернігівського дошкільного навчального закладу № 73, що розташований по вул. Рокосовського, 52 в м. Чернігові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшли до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, нанесли йому не менше 4-х ударів руками в область голови та тіла. Потягнувши за рюкзак, що знаходився на спині потерпілого, повалили його на землю, після чого відкрито викрали мобільний телефон марки "LG E612" вартістю 700 грн. з SIM карткою мобільного оператора МТС, вартістю 25 грн., а всього відкрито викрали майна на загальну суму 735 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_8 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 594 від 21.06.2016 потерпілому ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна потиличної ділянки волосяної частини голови, синців, забиття м`яких тканин обличчя, обох колінних суглобів, які, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав частково та суду пояснив, що підійшли з знайомим на прізвище ОСОБА_12 до дитячого садка на вул. Рокосовського, де за столом сиділо четверо молодих людей. Панакшин наказав їм залишити це місце та одразу наніс удар у потилицю ОСОБА_8 , після чого між ним і ОСОБА_12 розпочалась бійка, у яку він теж вступив, допомагаючи Панакшину. ОСОБА_8 лише захищався. Троє інших хлопців стояли спочатку осторонь, а потім втекли. Особисто він наніс ОСОБА_8 один удар коліном та один удар рукою у плече, ОСОБА_12 наносив йому удари руками і ногами по тулубу. ОСОБА_8 на землю, начебто, не падав. Бійка тривала недовго, після чого вони з ОСОБА_12 пішли до магазину «Горілочка» на вул. Борисенка, де ОСОБА_12 чекав хлопець на ім`я ОСОБА_13 . Панакшин передав йому мобільний телефон, як йому стало відомо пізніше, це був телефон потерпілого ОСОБА_8 , однак він не бачив, як і коли ОСОБА_12 заволодів цим телефоном. Хлопець на ім`я ОСОБА_13 , у свою чергу, передав ОСОБА_12 якийсь пакетик. Особисто він у заволодінні телефоном потерпілого участі не приймав, домовленості з ОСОБА_12 про це не було і він йому нічого не давав. Наступного дня ОСОБА_8 зателефонував йому, вони зустрілись та пішли до бабусі потерпілого, де він вибачився перед ними за скоєне.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, вона повністю підтверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_8 суду повідомив, що 12 червня 2016 року ввечері разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 відпочивали на території дитячого садка на вул. Рокосовського у м. Чернігові. Після 21 год. мали розходитись додому дивитися футбол. До них підійшли два молодих чоловіки, яких він бачив уперше, одним з яких є обвинувачений ОСОБА_17 . Інший чоловік з коротким світлим волоссям, віком 17-19 років, зростом близько 190 см., ударив в обличчя ОСОБА_18 . Нападники стояли ззаду і він не бачив, хто з них наніс йому удар у потилицю. Вони схопилися і стали втікати, але він не встиг, так як його схопив за рюкзак чоловік зі світлим волоссям і він упав. Коли падав, незнайомий чоловік з білим волоссям ще раз ударив його ззаду. ОСОБА_19 тримав його за кофту, яка сповзла на голову, та коли він лежав на землі, теж наніс один не сильний удар, у яку частину тіла не пам`ятає, а інший чоловік у цей час обшукував його кишені. Усього незнайомий чоловік наніс йому три удари: в обличчя, потилицю та по корпусу тіла. Коли його відпустили і він побіг, по дорозі додому виявив відсутність у кишені джинсів мобільного телефону, який забрав незнайомий чоловік. Про подію розповів бабусі та одразу ж викликали поліцію. Через день-два до нього приходив ОСОБА_7 та просив вибачення за скоєне. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 не має, просить не позбавляти його волі.
Свідок ОСОБА_20 повідомила, що потерпілий ОСОБА_21 є її онуком. 12 червня 2016 року він гуляв з друзями та близько 22 години мав прийти дивитися по телевізору футбол. Їй зателефонували та повідомили, що б`ють онука, а невдовзі він сам з`явився вдома, був весь у крові та його трясло. Розповів, що він з друзями сидів за столиком на території дитячого садка по вул. Рокосовського у м. Чернігові, до них підійшли двоє молодих людей та спитали, скільки часу вони ще будуть сидіти. Вони відповіли, що не довго, після чого їх почали бити. ОСОБА_22 натягнули светр на голову та забрали мобільний телефон. Сказав, що не знає, хто його бив. Вона одразу ж звернулась до поліції, яка обшукала територію дитячого садка, але нічого не знайшли. Наступного дня діти з двору повідомили, що знають одного з нападників ОСОБА_23 , який проживає у сусідньому домі. Пізніше онук говорив, що ОСОБА_7 приходив до нього вибачатися. Вона теж з ним зустрічалась, ОСОБА_7 не заперечував нападу на онука, але говорив, що про телефон нічого не знає, пропонував свій мобільний, якщо вони на цьому наполягають.
Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що 12 червня 2016 року він разом з ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 близько 19-20 год. сиділи на території дитячого садка по вул. Рокосовського. До них підійшов ОСОБА_19 з незнайомим чоловіком та спитали, як довго вони будуть тут сидіти, після чого незнайомець наніс йому удар в обличчя у ліве око, а потім ударив ОСОБА_28 . Він побіг, за ним ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , а ОСОБА_21 залишився і що відбувалося далі та які дії вчиняв ОСОБА_7 , він не бачив.
Свідок ОСОБА_31 дав суду аналогічні свідчення та додатково повідомив, що чув слова ОСОБА_8 : «Відійди від мене» та пізніше ОСОБА_32 говорив, що удари йому наносив також і ОСОБА_19 .
Свідок ОСОБА_33 також пояснив, що в дитячому садку грали в карти, коли до них підійшли ОСОБА_19 з незнайомим чоловіком, який наніс удар ОСОБА_34 та двічі ударив ОСОБА_28 , який пізніше також повідомив йому, що натягнули на голову кофту, коли били, та відібрали мобільний телефон.
Окрім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також наданими прокурором та оголошеними в судовому засіданні наступними доказами:
-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.06.2016, яким засвідчено факт повідомлення у поліцію ОСОБА_20 про подію злочину;
-протоколом огляду місця події від 12.06.2016 з ілюстративними таблицями, які засвідчують місце вчинення злочину;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.01.2016, згідно якого на фото під № 4 потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_7 як особу, що вчинила на нього посягання;
-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 та 27.02. 2016, згідно яких свідки ОСОБА_33 та ОСОБА_31 відповідно впізнали ОСОБА_7 як особу, що спільно з іншою невстановленою особою у червні 2016 року нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_8 ;
-протоколом слідчого експерименту від 10.01.2016 за участю потерпілого ОСОБА_8 відтворено обставини події злочину, які потерпілий підтвердив у судовому засіданні;
-висновком експерта № 594 від 16.06.-21.06.2016, згідно якого у потерпілого ОСОБА_8 маються тілесні ушкодження у вигляді садна потиличної ділянки волосяної частини голови, синців, забиття м`яких тканин обличчя, обох колінних суглобів, котрі виникли від дії тупих предметів, у тому числі, в результаті нанесення ударів руками, ногами з боку сторонніх осіб і як усі в сукупності, так і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності;
-висновком експерта № 657/658/17-24 від 08.02.2017, яким вартість телефону LG модель Е612 встановлена у розмірі 700 грн.;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24.01.2016, згідно якого свідок ОСОБА_35 серед чотирьох пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_7 як особу, що удвох з ОСОБА_36 у червні 2016 року біля магазину «Горілочка» продали йому мобільний телефон LG;
-постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 28 лютого 2017 року, якою з матеріалів вказаного кримінального провадження виділено матеріали щодо невстановленої особи, на яку вказували обвинувачений, потерпілий та свідки.
Аналізуючи в сукупності отримані та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 , а його дії вірно кваліфікованими за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Твердження обвинуваченого та його захисника про відсутність умислу та попередньої домовленості ОСОБА_7 з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, на вчинення грабежу, спростовуються іншими доказами, наданими суду та дослідженими у судовому засіданні.
Зокрема, сам обвинувачений ОСОБА_7 не заперечує, що у двох з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, вони підійшли до чотирьох молодих людей, що відпочивали, де невстановлена особа безпричинно розпочала бійку, а ОСОБА_7 одразу ж до неї приєднався на стороні невстановленої особи. Після нанесення ударів ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_7 продовжував утримувати потерпілого, а невстановлена особа у його присутності перевіряла вміст кишень потерпілого. У судовому засіданні ОСОБА_7 не зміг пояснити причину своїх дій, висловивши лише припущення бажанням допомогти своєму товаришу ОСОБА_37 , однак у подальшому прийняв участь у збуті викраденого у потерпілого телефону, що підтвердив ОСОБА_35 при проведенні впізнання особи.
Зазначене свідчить лише про те, що ОСОБА_7 та особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, були поєднані мовчазним умислом на вчинення будь-яких протиправних дій. Доведений у суді факт утримання ОСОБА_7 потерпілого та його обшукування іншою особою вказує на те, що обвинувачений допускав можливість заволодіння майном потерпілого, навіть якщо він цього вочевидь не бачив.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обвинувачений ОСОБА_38 на час вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, що відповідно до 1 п. 3 ч. ст. 66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання. Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді ОСОБА_7 раніше не судимий, однак ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.01.2016 звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України з застосуванням примусових заходів виховного характеру, проживає з матір`ю, за місцем роботи характеризується позитивно.
З врахуванням особи обвинуваченого, його віку, ступені тяжкості вчиненого ним кримінального діяння та ставлення до скоєного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкцій статті, за якою він засуджується, але зважаючи на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, викрадене повернуто потерпілому, який не наполягає на позбавленні волі обвинуваченого, з врахуванням досудової доповіді, суд вважає можливим, із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України, його виправлення без відбування покарання та з іспитовим строком.
Процесуальні витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування в розмірі 264 грн. 30 коп. належить стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 104, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винуватим за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні зобов`язання:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 264 грн. 30 коп. процесуальних витрати на залучення експерта.
Речовий доказ мобільний телефон "LG E612" - після вступу вироку в законну силу залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_8 .
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1