Справа № 215/602/18
1-кп/215/332/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2018 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу
у складі:головуючого судді - ОСОБА_1
секретар судового засідання - ОСОБА_2
учасники провадження: прокурор - ОСОБА_3
захисник - ОСОБА_4
обвинувачений - ОСОБА_5

О л и м е н к о Ігоря Олексійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України
- «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;
- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;
- «12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»
Пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення суд визнає доведеним і кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України, зокрема за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, та визнає ОСОБА_5 винним у вчиненні вказаного злочину.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе у інкримінованому злочині визнав повністю і підтвердив, що дійсно, при зазначених у вироку обставинах керуючи в темну пору доби автобусом ГАЗ, який перебував в нього на правах оренди, допустив наїзд на пішохода. Щиpо розкаюється і шкодує про вчинене. Зазначив про часткове відшкодування потерпілій завданої матеріальної шкоди, а також про те, що робота водієм є єдиним джерелом доходу його сім`ї.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, в якій просить про розгляд справи без її участі, вказала про відсутність претензій до обвинуваченого та просила його суворо не карати.
Приймаючи до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо всіх встановлених обставин, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Пpи пpизначеннi покаpання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують покарання.
Вiдповiдно до ст.12 КК Укpаїни, вчинений ОСОБА_5 злочин відноситься до тяжких.
Суд враховує данні щодо особи ОСОБА_5 , який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, є учасником бойових дій та антитерористичної операції.
Обставинами, які пом`якшують покаpання, суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій матеріального і морального характеру з боку потерпілого.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням зазначених обставин, враховуючи висновки досудової доповіді щодо ОСОБА_5 , суд дiйшов висновку про необхідність призначення покарання згідно вимог ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень без ізоляції від суспільства в межах санкції ст. 286 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно до ст.75 КК України. Крім того, з урахуванням вищевказаних пом`якшуючих обставин, особи обвинуваченого, залежність засобів для існування обвинуваченого від роботи водієм та враховуючи те, що покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, суд вважає недоцільним призначення додаткового покарання обвинуваченому у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності згідно Закону України «Про амністію у 2016 році» до задоволення не підлягає, оскільки даний злочин вчинено 06.11.2017 після набрання вищевказаним законом чинності - 07.09.2017 та дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності (ст.5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році»).
Питання про долю речових доказів та арешту майна підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 та ч.4 ст.174 КПК України.
Застосований обвинуваченому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання слід залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експерта в загальному розмірі 2002,00 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.
Керуючись ст.ст.368-370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з іспитовим строком на 2 роки, зобов`язавши періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобiжний захiд ОСОБА_5 залишити у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2002 грн. 00 коп. за проведення судово-автотехнічної екпертизи.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.
СУДДЯ: