Справа № 273/942/17
Провадження № 1-кп/273/158/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження № 0000240 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, непрацюючого, розлученого, не військовозобов`язаного, раніше судимого:

-28.07.2016 за ч. 2 ст. 389 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи раніше засуджений вироком Баранівського районного суду від 27.08.2015 року за ч. 1 ст. 164 КК України до 100 годин громадських робіт, які в законному порядку не відбув, у зв`язку з чим вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 28.07.2016 року, ОСОБА_4 засуджено за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим терміном 1 рік.

Не відбувши призначене покарання, маючи не погашену в законному порядку судимість, ОСОБА_4 всупереч рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 05.02.2014 справа №273/90/14-ц, згідно якого останнього зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , на утримання доньки: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 200 гривень, щомісяця, починаючи стягнення з 16.01.2014 і до досягнення повноліття донькою, а саме: - до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 01.08.2015 року по 01.07.2017 року включно, злісно ухиляється від сплати аліментів.

Так, будучи офіційно попередженим державним виконавцем Баранівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, знаючи свій обов`язок виплачувати аліменти на користь ОСОБА_7 , на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись дієздатним, будучи працездатною особою заходів до офіційного працевлаштування не вживав, на обліку в Баранівському районному центрі зайнятості не перебував та не перебуває, на обліку в управлінні пенсійного фонду не перебуває.

Маючи щомісячний дохід від тимчасових заробітків, ОСОБА_4 допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надавав, аліменти не виплачував , будь-яких інших дій, спрямованих на виконання рішення суду щодо сплати аліментів на утримання дитини не вживав та допустив заборгованість по сплаті аліментів для ОСОБА_7 , на утримання доньки ОСОБА_6 , у сумі 4600 грн.

Такими умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини, будучи особою раніше судимою за вище вказаний злочин, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав та зазначив, що він дійсно вчинив дії зазначені в обвинувальному акті по даному кримінальному провадженні. Запевняв суд, що більше подібна ситуація не повториться.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву згідно якої розгляд даного провадження просила здійснювати за її відсутності, наполягала на притягненні обвинуваченого до суворого покарання.

В силу ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом не досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не оспорюються. При цьому учасники судового провадження розуміють наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку. Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності їх позиції у суду немає.

Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, прийшов до висновку, що обвинувачений дійсно своїми умисними діями скоїв вищевказане правопорушення - злочин.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те, що вказаний злочин класифікується як злочин невеликої тяжкості, особу винного, який судиться не вперше.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги досудову доповідь що характеризує обвинуваченого ОСОБА_4 складену Баранівським районим сектором з питань пробації, згідно якої орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі, або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства ( у т.ч. окремих осіб), застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Згідно довідки-характеристики від 26.07.2017 року №5921 по місцю проживання обвинувачений характеризується посередньо, громадський порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає, на утриманні має одну неповнолітню дитину, непрацюючий.

Крім того, при визначенні міри покарання суд враховує наявність у обвинуваченого неповнолітньої дитини.

Зважаючи на викладене, враховуючи те, що обвинувачений, має неповнолітню дитину відносно якої не позбавлений батьківських прав, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, зважаючи на відсутність обставин що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що для виправлення особи та запобіганню вчиненню ним нових злочинів буде достатнім обрання по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_4 , покарання передбаченого санкцією ч.2 ст. 164 КК України у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування до нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та просив звільнити його від покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом він має одну неповнолітню дитину, у відношенні якої він не позбавлений батьківських прав.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої він не позбавлений батьківських прав, вчинене кримінальне правопорушення, не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив до набрання чинності (07 вересня 2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

Наслідки застосування амністії, а саме те, що в подальшому, протягом останніх десяти років, амністія до нього не може бути застосована, обвинуваченому роз`яснені, він наполягав на її застосуванні.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжні заходи стосовно ОСОБА_4 не обирались.

Речові докази у кримінальному провадженні не вилучались.

Керуючись статтями 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.164 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

Згідно ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 28.07.2016 року та остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі п. в) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1