Єдиний унікальний номер №440/548/18
Провадження №1-кп/440/76/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , згідно рішення Буського районного суду Львівської області від 16 березня 2016 року, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Натомість, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про покладений на нього судовим рішенням обов`язок щодо сплати аліментів, будучи належним чином повідомлений про вказане судове рішення, обвинувачений безпідставно не забезпечив сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , що призвело до виникнення заборгованості на суму 20 459,62 грн.
Окрім цього, ОСОБА_4 з метою злісного ухилення від сплати аліментів, на виклики та попередження державного виконавця про обов`язковість сплати аліментів не реагував, заборгованість зі сплати аліментів не погашав, до центру зайнятості населення для постановки на облік з метою працевлаштування не звертався, а отримуючи доходи на тимчасових підробітках, жодної матеріальної допомоги своїй малолітній дочці ОСОБА_7 не надавав, обмежуючи її у праві на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психологічний і соціальний) розвиток.
Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів, ОСОБА_4 спричинив заборгованість перед ОСОБА_5 у розмірі 20 459,62 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю та пояснив, що він дійсно, згідно рішення Буського районного суду Львівської області зобовязаний сплачувати аліменти на користь потерпілої для утримання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_7 . Із даним судовим рішенням обвинувачений ознайомлений. Представники ВДВС Буського району викликали його та роз`яснили про обов`язок обвинуваченого по сплаті аліментів на утримання доньки. Однак, обвинувачений ніде не працював та у нього не було коштів для утримання дитини. Також, до відповідного центру зайнятості з приводу свого працевлаштування він не звертався. У вчиненому обвинувачений щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочині та беручи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз'яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки він вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання. Натомість, обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено. Відтак, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати у виді обмеження волі, в межах санкції статті, передбаченої ч. 1 ст. 164 КК України.

Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України, ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Процесуальних витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні не має.

Цивільний позов не заявлявся. Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, призначивши йому покарання у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді одного року обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.
На підставі вимог ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов'язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення даного вироку.
Речові докази: матеріали виконавчого провадження № 50715826 щодо зобовязання сплати аліментів ОСОБА_4 , які знаходяться в середині паперового конверта, - повернути Буському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1