Справа № 404/5915/17
Номер провадження 1-кс/404/1859/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання слідчого, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню 0010359, відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кіровограді, українця, громадянина України, з середньою освітою, страждає на гепатит, перебуває на замісній метадоновій терапії, працює в обласному благодійному фонді «Повернення до життя», має на утриманні мати пенсійного віку, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , вважається таким, що судимостей не має,

підозрюваного в цьому провадженні за ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури, звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням по кримінальному провадженню про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється в тому, що 10.09.2017 року приблизно о 16-30 год., на ринку «Жемчуг» по вул. Попова, в м. Кропивницькому з застосуванням сили відкрито викрав майно ОСОБА_7 . Слідчий і прокурор клопотання підтримали.

ОСОБА_6 та його захисник заперечують щодо запропонованого слідчим виду запобіжного заходу-тримання під вартою, оскільки відсутні ризики невиконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, слідству він не перешкоджає, допомагає і не переховується, не зібрані докази обґрунтованої підозри. Крім того, підозрюваний є працевлаштованою особою та проходить курс замісної методонової терапії, в зв`язку з чим просить не застосовувати підозрюваному запобіжний захід пов`язаний із триманням його під вартою.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст.184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки обставини зафіксовані в протоколах: допиту потерпілої і свідків, результати пред`явлення особі фотознімків для впізнання, висновок судово-медичної експертизи містять достатньо доказів обґрунтованої підозри ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України .

Згідно ч. 2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Злочин, в якому пред`явлено повідомлення про підозру є: закінченим, умисним, тяжким. Посягає на чуже майно, вчинений із застосуванням насильства.

У даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження, у тому числі: завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню, тощо (ст. 2 КПК України).

Крім того, в матеріалах клопотання наявні докази існування ризиків, зазначених в пунктах 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто застосований слідчим суддею запобіжний захід повинен забезпечити на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належне виконання останнім, його процесуальних обов`язків.

Відстоювання підозрюваним власної правової позиції, є беззастережним правом, але й вагомою підставою для приховування, перешкоджання чи перекручування визначальних обставин у справі.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України)

Додержуючись вимог частин 1 та 2 ст. 22, а також ст. 26 КПК України, клопотання вирішено в межах заявлених вимог, доводів і долучених до клопотання доказів, у зв`язку із чим переконаний у необхідності забезпечення ОСОБА_6 гарантованого йому права на свободу, згідно якого ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. (ст. 29 Конституції України). Відповідно до ч.1 ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах, передбачених цим Кодексом.

Дійсно, прокурор довів сукупість: обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст. 177 КПК України, проте не зазначив переконливих доводів і не долучив беззастережних доказів недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні. Так, ОСОБА_6 має місце постійного проживання і реєстраційного обліку, які співпадають з місцем проведення досудового розслідування. Мешкає в родині, має мати пенсійного віку, страждає на тяжкі невиліковні захворювання, що вимагають проведення терапії, налагодив сталі соціальні зв`язки, добровільно проходить курс лікування від наркоманії, офіційно працевлаштований, допомагає наркозалежним особам, тобто налагодив сталі соціальні зв`язки, має стабільне джерело отримання доходу. Вважається таким, що судимостей не має, зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки під час досудового розслідування та сприяти з`ясуванню обставин подій. Ознаки протиправної поведінки припинив, розкаюється, усвідомлює суспільну небезпеку вчиненого, запевняє у недопущенні подібних дій у майбутньому.

Вказані обставини переконують у достатньому рівні репутації підозрюваного, який працює, лікується, відсутні негативні характеристики та обтяжуючі обставини.

Матеріали та додатки до клопотання не містять належних і допустимих доказів, про свідоме ухилення підозрюваного від сторони обвинувачення. Зокрема, відсутні докази неявок до слідчого і в суд. Сторона обвинувачення не має у розпорядженні доказів про вручення повідомлень підозрюваному для проведення з його участю слідчих дій та його неявок, зокрема неповажності неявок.

Від учасників провадження не надходило заяв про вплив на них з боку підозрюваного. Такий факт спростовує твердження ініціатора клопотання про намір сторони захисту незаконно вплинути на результати досудового розслідування.

Додержання розумних строків не може компенсуватись незаконним позбавленням волі підозрюваного.

Таким чином, в умовах демократичної держави та гуманного суспільства завідомо неправильним стане умисне позбавлення свободи громадянина, лише внаслідок його соціальної незахищеності, хвороб, вразливого стану.

Ризик вчинення нового злочину та можливість його ухилення від проведення слідчих/процесуальних дій спростовується тим, що особа стала на шлях виправлення, вважається такою, що судимостей не має, останні девять років до кримінальної відповідальності не притягувалася. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Саме на орган досудового розслідування покладається обов`язок організувати та забезпечити умови неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням застосованого щодо підозрюваного виду запобіжного заходу. Таким чином, лише правоохоронний орган здатен попередити ризик можливого вчинення ОСОБА_6 нового злочину та забезпечити явку останнього.

Статтями 36 та 40 КПК України, на слідчого з прокурором покладається організація проведення ефективного досудового розслідування та обов`язок збору доказів. Від початку цього кримінального провадження останні мали достатньо часу оглянути/вилучити/процесуально зафіксувати докази. Тобто не існує законних передумов для знищення чи перетворення доказів, а відтак і передумов на звернення з таким клопотанням. Таким чином бездіяльність слідчого з прокурором не може тривати за рахунок незаконного позбавлення свободи підозрюваного ОСОБА_6 .

З урахуванням можливих наслідків процесуального вирішення цього кримінального провадження, ступеню суспільної небезпеки та особи підозрюваного, обґрунтовано вважаю, що на час досудового розслідування ОСОБА_6 достатньо застосувати домашній арешт у певний період доби, що забезпечить реалізацію права на працю та завершення лікування підозрюваного, а також попередить заявлені в клопотанні ризики.

Згідно ч. 1, 2 та 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

ОСОБА_6 , як правомірний користувач, погодився на безперешкодний доступ працівниками органу Національної поліції до житла, що перебуває у його володінні.

Застосований слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, у тому числі забезпечить права підозрюваного та повністю буде запобігати ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків. Керуючись ст.ст. 181, 184, 193-196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, відмовити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби в межах двомісячного строку досудового розслідування.

Початок строку дії ухвали про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, рахувати з моменту проголошення цієї ухвали слідчого судді.

Застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби припиняє свою дію 21 листопада 2017 року. У період дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою. в період з 20-00 години до 07-00 години заборонити залишати місце постійного проживання: квартиру АДРЕСА_2 ;надавати можливість працівникам органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного з`являтись за місцем його проживання в квартиру АДРЕСА_2 та вимагати від нього пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти ) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утриматись від спілкування з потерпілим і свідками у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях; при слідуванні за викликом до правоохоронних органів або суду і поверненні під домашній арешт не відвідувати магазини, кіоски, громадські розважальні заклади;носити електронний засіб контролю.

У разі невиконання покладених на підозрюваного вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділу поліції, за місцем проживання підозрюваного.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому для виконання та постановления на облік ОСОБА_6 і здійснення за ним контролю. Роз`яснити підозрюваному перед застосуванням електронного засобу контролю правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1