Провадження № 1-кп/702/92/17
Справа № 702/693/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування примусових заходів медичного характеру
12 грудня 2017 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріалів кримінального провадження № 1-кп/702/92/17 за клопотанням Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, затвердженим прокурором Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліщинівка Христинівського району Черкаської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 185 КК України,
з участю сторін та інших учасників судового провадження:
прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
потерпілої - ОСОБА_8 ,
законного представника - ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 27.03.2017 року, знаходячись на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , з метою викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, умисно, шляхом вільного доступу, таємно вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Nomi і 184», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 03 липня 2017 року становить 294,00 грн. та який належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_8 , після чого з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 294,00 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Законний представник, особи відносно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_5 в даний час поводить себе адекватно, допомогає по господарству, приймає призначене йому лікування, не заперечує проти задоволення клопотання.
Потерпіла ОСОБА_8 показала, що 23.03.2017 о 10 год. ранку в її хаті на кухні вітчим ОСОБА_10 підстригав ОСОБА_11 . ОСОБА_12 , який приїхав з ОСОБА_11 , весь час перебував в прихожій кімнаті, яка поряд з кухнею. ОСОБА_13 весь час знаходився на кухні. Коли закінчили стригтися, на кухні поїли, при цьому розпивали спиртне. ОСОБА_14 за стіл не запрошували. Її мобільний телефон лежав в прихожій. Коли ОСОБА_13 та ОСОБА_15 поїхали, вона виявила, що немає телефона, обидва хлопці заперечили те, що вони взяли його. Вона звернулася в поліцію. Претензій до ОСОБА_14 вона не має.
Вчинення саме ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, доведено:
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 ;
- даними протоколу огляду предмету від 30.06.2017 року, згідно якого оглянуто мобільний телефон марки «Nomi і 184», який визнано речовим доказом та передано під розписку потерпілій ОСОБА_8 ;
- даними висновку судової товарознавчої експертизи від 03 липня 2017 року, згідно якого вартість мобільного телефону марки «Nomi і 184» становить 294,00 грн.;
- актом судово-психіатричного експерта № 296 від 19.07.2017 року, згідно якого ОСОБА_5 , 1995 року народження, на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді легкої розумової відсталості в ступені глибокої дебільності з емоційно вольовими розладами нестійкого типу, грубими порушеннями критичних і прогностичних функцій, що ускладнюється вираженими проявами загального недорозвитку мовлення, що позбавляло його здатності на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, унеможливлює його подальшу участь у слідчих діях та судовому засіданні.
З огляду на особливості інкримінованих йому дій, характеризуючи підекспертного, дані наведені у матеріалах кримінального провадження, зважаючи на особливості виявлених у підекспертного психологічних розладів можна прийти до висновку, що ОСОБА_5 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст.94 КК України, у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Прокурор клопотання підтримав, просить його задоволити.
Захисник не заперечує проти застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке передбачене КК України як злочин, а саме за ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно акта судово-психіатричного експерта № 296 від 19.07.2017, ОСОБА_5 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки та потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Суд при визначенні виду примусових заходів медичного характеру, враховує не тільки характер душевного захворювання, а й рекомендації експертів про тип лікувального закладу та те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке законом віднесено до злочинів середньої тяжкості.
Доказів того, що внаслідок змін у стані здоров"я ОСОБА_5 відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру суду не надано.
Дослідивши докази у справі, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення, до ОСОБА_5 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 19, 94 КК України; ст. 512, 513 КПК України, суд
Клопотання задоволити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліщинівка Христинівського району Черкаської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Речовий доказ у справі мобільний телефон марки «Nomi і 184», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який передано на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_8 , залишити у власності ОСОБА_8 , розписку про зберігання скасувати.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня її проголошення через Монастирищенський районний суд.
Суддя ОСОБА_1