Справа№ 640/2660/17
н/п 1-кп/640/137/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого: 19.06.2008 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 307 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 міс. 13 днів на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.12.2012; 07.09.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 389, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, -
07.09.2016 року ОСОБА_4 визнаний винним Київським районним судом м. Харкова у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, та засуджений до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин. Вищезазначений вирок Київського районного суду м. Харкова набрав законної сили 07.10.2016 року.
04.11.2016 року ОСОБА_4 письмово ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та отримав направлення до Київського відділу поліції ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, для відпрацювання громадських робіт, згідно якого повинен був приступити до їх відбування з 07.11.2016. Того ж дня ОСОБА_4 письмово попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України, за ухилення від відбування громадських робіт та ознайомлений із графіком відбування громадських робіт у листопаді 2016 року, після чого приступив до їх виконання і відбував їх з 07.11.2016 по 19.11.2016, відпрацювавши в цілому 48 годин. Після чого, з 21.11.2016 по 12.01.2017 ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилитися від призначеного йому вироком суду покарання, без поважних причин жодного разу, починаючи з 21.11.2016 не з`явився до Київського ВП ГУНП в Харківській області для відбування громадських робіт, ігноруючи призначене йому вироком суду покарання і станом на 12.01.2017 відбув лише 48 годин з призначених йому 100 годин громадських робіт.
ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Після чого, ОСОБА_4 сховав товар в пакет і не оплативши вказаний товар, перетнув лінію каси, антикражних воріт та направилася в сторону виходу. Однак свій злочинний умисел до кінця довести не змогла, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками служби безпеки супермаркета «Рост».
ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочинів визнав повністю, підтвердив обставини, які зазначені вище, у вчиненому щиро розкаявся.
Враховуючи, що учасники судового розгляду, визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, встановлено, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглядає справу за правилами, встановленими вказаною нормою закону.
Показання обвинуваченого є достовірними, узгодженими з іншими матеріалами справи. Підстав засумніватися в правдивості його свідчень у суду немає.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що наявні достатні підстави вважати, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочинів доведена повністю, та суд кваліфікує його дії:
за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання;
за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.
Як особистість ОСОБА_4 працездатний, не працює, не одружений, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, з червня 2008 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: синдром залежності від опіоїдів; також має захворювання: хронічний остеохондроз; забрюшинний абсцес правої подвздоної ділянки, анемія; обвинувачений судимий: 19.06.2008 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 307 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 міс. 13 днів на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.12.2012; 07.09.2016 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненні злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання, відсутні.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини справи, вказані дані про особу, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що обвинувачений повинен нести покарання у виді позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Враховуючи обставини справи, покарання обвинуваченому призначається за правилами ч. 5 ст. 71 КК України, тобто суд призначає покарання за нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу. Оскільки суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, і остаточне покарання призначається за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за сукупністю злочинів, то за правилами ч. 1 ст. 72 КК менш суворий вид покарання у виді громадських робіт строком 52 год. підлягають переведенню в більш суворий вид у позбавлення волі, виходячи з такого їх співвідношення: 52 години становлять 6,5 днів.
Вимоги обвинуваченого та його захисника про застосування ст.75 та ст. 76 КК України, є не можливими у зв`язку з призначенням покарання з застосуванням ст. 71 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 20.02.2018 року з дня його фактичного затримання, як вказано в протоколі затримання особи.
У випадку, коли станом на 20 червня 2017 року особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України №838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, яким погіршуватиметься становище цієї особи.
Зазначені права та свободи людини і громадянина мають своє відображення у положеннях ст. 5 КК України. Так, ч. 2 цієї статті передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.
Отже, із урахуванням наведеного Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року №2046-VIIІ є таким, що іншим чином погіршує становище особи, а тому не може розповсюджуватися на кримінально-правові відносини, які виникли до набрання ним чинності, навіть за умови, якщо вони ще існують на момент набуття ним чинності.
Таким чином, застосуванню підлягає редакцію Закону №838-VIII від 26.11.2015, яка діяла на момент вчинення обвинуваченим інкримінованим злочином на підставі вимог статей 4, 5 КК України.
Враховуючи практику Верховного суду з приводу застосування вказаної норми статті (зокрема, постанова ВС від 13.03.2018 року у справі №440/853/17, постанова ВС від 29.03.2018 у справі №552/1164/17), суд вважає можливим застосувати вказані положення ч. 5 ст. 72 КК України у вказаній редакції, враховуючи, що таке застосування норми права у подібних правовідносинах покращує становище обвинуваченого.
У зв`язку з цим, суд відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі зараховує ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 20.02.2018 року по 19.04.2018 року включно (день ухвалення вироку), у строк відбування покарання.
Процесуальні витрати у справі стягнути.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Цивільний позов представником потерпілого ТОВ «Респектплюс» не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 1983 року народження, визнати винуватим за:
ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі,
ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вказаних злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до новопризначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 07.09.2016 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців 5 (п`яти) днів позбавлення волі в кримінально виправній установі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 20.02.2018 року з дня його фактичного затримання, як вказано в протоколі затримання особи.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 20.02.2018 року по 19.04.2018 року включно (день ухвалення вироку), у строк відбування покарання.
Речові докази: шість плиток шоколаду молочного торгівельної марки «Мах Fаn», вагою 160 грамів кожна, які передані під розписку представнику потерпілого ТОВ «Респектплюс», - залишити у його розпорядженні.
Цивільний позов не заявлявся.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти діб з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий