ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд
в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
01.05.2016 року ОСОБА_5 , перебуваючи в автомобілі «Део Ланос» служби таксі «650-650» під керуванням ОСОБА_6 , поблизу мікрорайону «Дивокрай», що по вул. С.Бандери в м. Хмельницькому, відкрито заволодів майном ОСОБА_4 за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, із застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилося у поштовхах долонями рук в область правої руки, тулуба та шиї ОСОБА_4 , виштовхав останню із вказаного автомобіля та викрав з її рук сумку вартістю 380 грн., у якій знаходились особисті речі потерпілої, а саме: мобільний телефон марки «Samsung GT» моделі C3322I duos IMEI: НОМЕР_1 вартістю 600 грн., у телефоні знаходилась сім-карта мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, на рахунку грошових коштів не було, в середині знаходилась карта пам`яті вартістю 75 грн., мобільний телефон марки «Sony xperia ZI» вартістю 2 800 грн., телефон знаходився у чохлі рожевого кольору вартістю 10 грн., 2 ключа від контейнера, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, грошові кошти в сумі 120 грн., паспорт громадянина України виданий на прізвище ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер виданий на прізвище ОСОБА_4 , трудова книжка видана на прізвище ОСОБА_4 , носій інформації на 8 Gb вартістю 130 грн., блокнот вартістю 50 грн., косметичка в якій знаходились парфуми, помада, туш, та які матеріальну цінність для потерпілої не становлять, колготки в кількості 2 щт., нижня білизна, бюстгальтер синього кольору які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, банківська карточка «ПриватБанку» № НОМЕР_3 ., шарф тигрового кольору, який для потерпілої матеріальної цінності не становить, чим спричинив ОСОБА_4 , матеріальної шкоди на суму 4 165 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не заперечуючи своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні заперечив факт застосування сили до потерпілої щодо викрадення належного їй майна. При цьому показав, що 01.05.2016 року він та потерпіла їхали в таксі «Део Ланос» служби «650-650» яким керував ОСОБА_7 . На передньому пасажирському кріслі сидів ОСОБА_8 .. ОСОБА_9 сама вийшла з машини, при цьому сили до неї не застосовували, сумку він не виривав, а телефон вона йому передала сама. Щодо кількості та вартості викраденого майна у нього не має заперечень.
Крім визнання вини ОСОБА_5 його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , про те, що 01.05.1916 року перебуваючи в автомобілі таксі, між нею і ОСОБА_5 виникла суперечка, під час якої ОСОБА_5 виштовхав її з машини та забрав сумку. При цьому ОСОБА_4 не заперечує можливості добровільної передачі свого телефону ОСОБА_5 ..
Відомостями з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.05.2016 року відповідно до якого ОСОБА_4 просить прийняти міри до хлопця на ім`я ОСОБА_10 , який 01.05.2016 року близько 03 год. по вул. С.Бандери, неподалік мікрорайону «Дивокрай», вдарив її в обличчя, виштовхав з автомобіля та забрав в неї сумку, в якій був мобільний телефон «Самсунг», ключі, паспорт та ідентифікаційний номер, кредитні картки, 120 грн. та жіночі духи.
Відомостями з протоколу огляду місця події від 01.05.2016 року відповідно до якого предметом огляду є проїжджа частина дороги вулиці Степана Бандери м. Хмельницького, під час огляду якої ОСОБА_4 вказала, що саме на лівому узбіччі вказаної дороги її виштовхали з автомобіля за кілька годин до огляду.
Висновком товарознавчої експертизи № 549т від 24.05.2016 року відповідно до якого ринкова вартість нової представленої на експертизу жіночої сумки виготовленої із шкірозамінника, станом на 01.05.2016 року, могла складати 380 грн.
Постановою від 29.08.2016 року про визнання і приєднання до кримінального провадження в якості речових доказів: жіночу сумку, косметичку чорного кольору, засоби особистої гігієни, записник в чорній шкіряній обкладинці, чохол для телефону рожевого кольору, два зошити, візитні картки, паспорт громадянина України виданий на прізвище ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер виданий на прізвище ОСОБА_4 , трудова книжка видана на прізвище ОСОБА_4 , картка ПриватБанку, шарф, бюстгальтер, 2 пари жіночих колготок.
Відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту та ілюстративними фото таблицями до нього від 03.05.2016 року відповідно до яких ОСОБА_4 вказала на ділянку місцевості схожу за виглядом та приблизними координатами, на ділянку, що являється місцем події та повідомила обставини її пограбування ОСОБА_5 ..
Відомостями з протоколу пред`явлення особи для впізнання та ілюстративними таблицями до нього від 04.05.2016 року відповідно до яких ОСОБА_4 впізнала особу під № 2, а саме ОСОБА_5 .
Відомостями з протоколу огляду місця події від 04.05.2016 року відповідно до яких оглянуто та вилучено сумку чорного кольору, яку добровільно видав ОСОБА_11 , в якій знаходилась жіноча косметичка чорного кольору із засобами особистої гігієни, чохол для телефону рожевого кольору, два зошити із записами та візитними картками, паспорт на ім`я ОСОБА_4 , в якому знаходилась картка Приватбанку та трудова книжка на ім`я ОСОБА_4 , жіночий шарф коричневого кольору, дві пари жіночих колгот та жіноча білизна синього кольору.
Відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту від 29.08.2016 року відповідно до якого ОСОБА_4 розповіла обставини події, які відбулися 01.05.2016 року.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши докази в їх сукупності, суд, вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди, а також перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обтяжуючих вину обставин у відношенні ОСОБА_5 судом не встановлено.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки у нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію, особи визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2016 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_8 від 23.03.2007 року та серії НОМЕР_9 від 10.04.2012 року, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 є батьком двох неповнолітніх дітей, відомостей з приводу позбавлення батьківських прав немає, вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України.
Вказане кримінальне правопорушення він вчинив в травні 2016 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017 року) Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Судові витрати слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в порядку ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст.85,86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.370,374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави, судові витрати в розмірі 351 грн. 84 коп. за проведення товарознавчої експертизи №549т від 24.05.2016 року.
Речові докази: жіночу сумку, косметичку чорного кольору, засоби особистої гігієни, записник в чорній шкіряній обложці, чехол для телефону рожевого кольору, два зошити, візитні картки, паспорт громадянина України виданий на прізвище ОСОБА_4 , ідентифікаційний код виданий на прізвище ОСОБА_4 , трудова книжка видана на прізвище ОСОБА_4 , картка приватбанку, шарф, бюстгальтер, 2 пари жіночих колготок, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити у її розпорядженні.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Хмельницького
міськрайонного суду ОСОБА_12