Справа №463/5953/15-к
Провадження №1-кп/463/17/18
В И Р О К
іменем України
20 лютого 2018 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі с/з - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

представників потерпілих - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Львів, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, студента 3 курсу факультету №5 Львівського державного університету внутрішніх справ, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 30.08.2015 року близько 00 год. 40 хв. по вул.Ніщинського у м. Львові, поблизу будинку №24, в напрямку до вул.Ірини Вільде, керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила безпеки дорожнього руху, в частині перевищення дозволеної швидкості руху, не справившись з керуванням, втратив контроль над транспортним засобом та здійснив наїзд на дерево, внаслідок чого автомобіль перекинувся. Такі дії спричинили смерть потерпілого ОСОБА_11 , а потерпілому ОСОБА_12 було спричинено тяжкі тілесні ушкодження, які були небезпечними в момент заподіяння,

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вичиненому визнав. Пояснив, що дійсно перевищив допустиму швидкість руху, внаслідок чого не справився з керуванням, врізався в дерево, в результаті чого були травмовані пасажири, один з яких помер, іншого тяжко травмовано. В стані алкогольного сп`яніння не перебував. Умислу на спричинення потерпілим смерті та тяжких тілесних ушкоджень немав. Щиро шкодує про вчинене. Заявлені потерпілими цивільні позови в частині стягнення матеріальної шкоди визнав в повному обсязі, в частині моральної шкоди частково.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду пояснили, що обвинувачений позбавив життя їхнього сина ОСОБА_11 , рухався на автомобілі з небезпечно високою швидкістю, так їздив завжди, переконані в тому, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, до сьогоднішнього дня жодними діями не намагався в будь-який спосіб загладити свою вину. Частково відшкодував витрати лише на поховання сина. Вимагають для обвинуваченого найсуворішого покарання.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що в результаті ДТП тяжко травмовано її сина ОСОБА_12 , на сьогоднішній день він лежачий, не розуміє оточуючого світу, не розмовляє, потребує постійного стороннього догляду. Проводять високовартісне лікування, яке на сьогоднішній день особливих зрушень в стані здоров`я не дає. Однак, повинні таке проводити, на сьогоднішній день коштів для лікування уже немає.

Приведені до присяги та допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , в присутності законного представника матері ОСОБА_17 , пояснили, що самого ДТП не бачили, однак їх увагу привернув сильний гул і різкий удар. Свідок ОСОБА_16 додав, що перед цим обвинувачений їздив по району з дуже великою швидкістю, в цей день їхав теж з великою швидкістю.

Приведений до присяги та допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що в момент ДТП знаходився в автомобілі. Обвинувачений ОСОБА_4 п`яним не був, керував автомобілем зі швидкість 30 км. на год., ДТП спричинено тим, що ОСОБА_4 не впорався з керуванням.

Приведена до присяги та допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_19 , головний лікар КЗ ЛОР «Львівський обласний клінічний наркологічний диспансер», пояснила, що згідно представлених медичних висновків встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 ні на момент скоєння ДТП, ні на момент проходження огляду на стан сп`яніння в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Розбіжності в результатах по двох висновках пов`язані із зазначенням різних одиниць виміру ступеня сп`яніння, що залежить від методу проведеного дослідження та вимірювальної одиниці.

Згідно представлених суду та долучених до матеріалів справи висновку автотехнічної експертизи №1/851 від 05.10.2015 року (т.2, а.с.110-114) та висновку судово-трасологічної експертизи №3624 від 23.10.2015 року (т.2, а.с.115-120), встановлено, що при огляді транспортного засобу марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , не виявлено жодних технічних поломок чи несправностей, які б могли спричинити ДТП.

Натомість згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №3832 від 28.10.2015 року (т.2, а.с.121-123), встановлено, що у заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_4 повинен був з технічної точки зору керуватися вимогами п.п.1.5,1.10 в частині безпечної швидкості та п.п.10.1,12.1,12.2 та 12.4 ПДР, у відповідності до яких він повинен був бути уважним, відповідно реагувати на зміну дорожньої обстановки та вести автомобіль з такою швидкістю, щоб мати змогу постійно контролювати його рух. А відтак причиною настання ДТП з технічної точки зору є невідповідність дій водія ОСОБА_4 вищевказаним положенням ПДР. Причин технічного характеру, які б не дозволяли водієві ОСОБА_4 не втратити контроль над керованістю в ході експертизи не встановлено.

В результаті ДТП був смертельно травмований потерпілий ОСОБА_11 , який помер в лікарні і відповідно до висновку експерта №54/15 (т.2, а.с.128-130) причиною смерті стала черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, крововиливу у м`яку мозкову оболонку, крововиливів у лівий боковий шлуночок та під тверду мозкову оболонку, що призвело до набряку-набухання головного мозку. Вказані ушкодження заподіяні тупими предметами, могли утворитись 30 серпня 2015 року в момент ДТП.

Потерпілому ОСОБА_12 було заподієно тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепу з крововиливом під тверду та у м`яку мозкові оболонки, забою головного мозку, закритих переломів обидвох кісток правого передпліччя, закритого перелому лівої ключиці, саден на голові. Вказані ушкодження заподіяні тупими предметами, могли утворитись 30 серпня 2015 року в момент ДТП, що стверджується висновком експерта №451/15 (т.2, а.с.124-125).

Відповідно до проведеного медичного огляду встановлено, що у обвинуваченого ОСОБА_4 ознак сп`яніння не виявлено згідно висновку №2821/1280 від 30.08.2015 року (т.1, а.с.101). З пояснень свідка ОСОБА_19 , лікаря-нарколога, встановлено, що розбіжності в результатах проведеного огляду ОСОБА_4 на стан сп`яніння пов`язані з різними методами проведених досліджень та вказівкою результату у різних вимірювальних одиницях. Тому суд надає віри таким висновкам про те, що обвинувачений ОСОБА_4 був тверезий.

Оцінюючи зібрані по справі докази в сукупності, суд визнає їх допустимими, належними, достатніми та достовірними і такими, які об`єктивно і повно доводять вину обвинуваченого ОСОБА_4 .

Кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.2 ст. 286 КК України є правильною, оскільки, керуючи транспортним засобом, вчинив ДТП, порушивши правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 та завдання тяжких тілесних ушкоджень, які були небезпечними в момент заподіяння, потерпілому ОСОБА_12 .

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.

Враховується, що вчинений злочин згідно закону відноситься до тяжкого злочину.

Обтяжуючих відповідальність обставин по справі для обвинуваеного не встановлено.

Пом`якшуючими суд визнає ті обставини, що обвинувачений розуміє тяжкість вчиненого, є особою молодого віку, сприяв слідству, не намагаючись уникнути від відповідальності.

З врахуванням всіх обставин, визначальними з яких при обранні покарання є те, що діянням вчинено непоправимі наслідки, що потягли позбавлення життя людини основної цінності, а також спричинило тяжкі наслідки, які є такими і на сьогоднішній день щодо стану здоров`я потерпілого ОСОБА_12 , який не сприймає оточуючого світу, а також твердження потерпілих про, навіть не намагання обвинуваченого, відшкодувати шкоду на лікування потерпілого ОСОБА_12 , такий вибачився лише при останньому слові Тому суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_20 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, заявлений до обвинуваченого ОСОБА_4 та ПрАТ СК «Галицька». Суд вважає, що до повного задоволення підлягає вимога про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 433 421,83 грн., яка підтверджується долученими до матеріалів справи письмовими документами (чеками) (т.1, а.с.141-205) та до часткового задоволення підлягає вимога про стягнення з ОСОБА_4 100 000,00 грн. моральної шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди суд повністю погоджується та виходить з мотивів, зазначених потерпілим в цивільному позові (т.1, а.с.130-135). Крім того, у відповідності до положень ст..ст.22,24,26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з ПрАТ СК «Галицька» слід стягнути 71 151,49 грн. матеріальної шкоди та 5 000,00 грн. моральної шкоди.

Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, заявлений до обвинуваченого ОСОБА_4 та ПрАТ СК «Галицька». Суд вважає, що до повного задоволення підлягає вимога про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 5139,00 грн., яка підтверджується долученими до матеріалів справи письмовими документами (чеками) (т.1, а.с.45-46) та до часткового задоволення підлягає вимога про стягнення з ОСОБА_4 300 000,00 грн. моральної шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди суд повністю погоджується та виходить з мотивів, зазначених потерпілим в цивільному позові (т.1, а.с.225-230). Крім того, у відповідності до положень ст..ст.22,27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з ПрАТ СК «Галицька» слід стягнути 14616,00 грн. матеріальної шкоди (витрати на поховання та спорудження надгробного пам`ятника) та 14616,00 грн. моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України,-

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч.2 ст. 286 КК України у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

ОСОБА_4 взяти під варту із зали суду з поміщенням в ізолятор тимчасового тримання та подальшим переведенням в СІЗО № 19 УДД УВП у Львівській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу взяття під варту із зали суду з 13:30 год. 20 лютого 2018 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_20 до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_20 433 421 (чотириста тридцять три тисячі чотириста двадцять одна) грн. 83 (вісімдесят три) коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_20 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька», , на користь ОСОБА_20 71 151 (сімдесят одна тисяча сто п`ятдесят один) грн. 49 (сорок дев`ять) коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька», , на користь ОСОБА_20 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.

В решті вимог відмовити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_6 5 139 (п`ять тисяч сто тридцять дев`ять) грн. 00 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_6 300 000 (триста тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька», , на користь ОСОБА_6 14 616 (чотирнадцять тисяч шістсот шістнадцять) грн. 00 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька», , на користь ОСОБА_6 14 616 (чотирнадцять тисяч шістсот шістнадцять) грн. 00 коп. моральної шкоди.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави 1 152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 00 коп. витрат, здійснених на проведення автотехнічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави 2304 (дві тисячі триста чотири) грн. 00 коп. витрат, здійснених на проведення транспортно-трасологічної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави 1 536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 00 коп. витрат, здійснених на проведення автотехнічної експертизи.

Речовий доказ згідно постанови про визнання речовим доказом та передачу речового доказу на відповідальне зберігання від 18.11.2015 року (т.1, а.с.84), а саме: транспортний засіб марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_21 повернути власнику ОСОБА_21 .

Речовий доказ згідно постанови про визнання речовим доказом (т.1, а.с.87), а саме: переднє ліве та заднє ліве колесо транспортного засобу марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання в камеру зберігання ЛМУ ГУМВС України у Львівській області повернути власнику ОСОБА_21 .

Вирок може бути оскаржений згідно із ст.395 КПК України до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_1