Справа № 461/880/17
Провадження № 1-кп/461/62/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2018 року м. Львів
Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_5 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засідання прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу вигляді триманні під вартою.
В обґрунтування внесеного клопотання покликається на наявність обґрунтованої підозри обвинуваченого у інкримінованому кримінальному правопорушенні та на наявність ризиків невиконання процесуальних обов`язків обвинуваченим ОСОБА_4 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про надання тимчасово доступу до інформації, яка міститься в Державній фіскальній службі у Львівській області, чи станом на момент вчинення злочину потерпілий ОСОБА_8 був зареєстрованим фізичною особою-підприємцем.
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання захисника та просив відмовити в задоволенні такого за безпідставністю, оскільки потерпілий заяив, що на момент вчинення крадіжки був зареєстрований, як ФОП.
В судовому засіданні обвинувачені та їх захисники проти задоволення клопотання прокурора заперечили, клопотання захисника ОСОБА_6 підтримали.
Потерпілий в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 підтримав та підтримав думку прокурора з приводу клопотання захисника про надання тимчасового доступу до інформації.
Заслухавши клопотання прокурора і захисника, та думки учасників процесу з приводу таких, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді від 26 січня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Також встановлено, що підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченим суд не вбачає, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, не відпали та не змінились, а тому обраний запобіжний захід тримання під вартою слід продовжити.
Крім цього, запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню його від суду.
При вирішенні клопотання прокурора, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, оскільки підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає, так як продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може ухилятися від явки до суду та вчиняти інші злочини, оскільки не має офіційних джерел доходів, може впливати на потерпілого, а тому обраний запобіжний захід тримання під вартою слід продовжити.
Відповідно до ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Разом з тим, як вбачається із наданої адвокатом ОСОБА_6 відповіді ГУ ДФС у Львівській області від 24 квітня 2017 року та відповіді на безкоштовний запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно ІС «Податковий блок» ПП ОСОБА_8 перебуває на даний час на обліку в Галицькій ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області в стані 11 (припинено, але не знято з обліку).
Враховуючи вищесказане та положення зазначених норм КПК України, суд приходить до висновку, що заявником не доведено, що інформація, яка міститься у вказаних документах, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, а тому у задоволенні клопотання про тимчасовий доступ слід відмовити.
Керуючись ст.ст.163, 331 КПК України, суд,
клопотання прокурора задоволити.
Продовжити дію запобіжного заходу, застосованого щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19 травня 2018 року.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про надання тимчасового доступу до речей та документів - відмовити.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1