Справа № 738/1689/17
№ провадження 1-в/738/407/2017
УХВАЛА

іменем України
13 листопада 2017 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

представника установи: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засiданi в м. Мена в режимі відео конференції з Державною установою «Менська виправна колонія №91» клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2017 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке мотивує тим що він відбуває покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 24.12.2013 року у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі. В своєму клопотанні зазначає, що на даний час він перебуває на стаціонарному лікуванні в медичній частині Менської ВК № 91 в зв`язку з чим і не працює. Вважає, що своєю сумлінною поведінкою та належним ставленням до праці він довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити посилаючись на викладені в ньому обставини.

Представник установи виконання покарань в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на його обґрунтованість.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, але відповідно до вимог ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання засудженого, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні визнав клопотання обґрунтованим.

Заслухавши пояснення засудженого, представника установи виконання покарань, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2013 року за ч. 4 ст. 187 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання обчислюється з 03.03.2012 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_4 зараховано у строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 03.03.2012 року по 10.01.2014 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На час розгляду клопотання засуджений відбув 3/4 частини призначеного судом покарання.

Суд враховує, що фактичне відбуття зазначеного в законі строку покарання це формалізована підстава для умовно-достроково звільнення. Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений з 14.03.2012 року перебуває в місцях позбавлення волі. За час перебування в Одеському СІЗО засуджений ОСОБА_4 допустив порушення режиму утримання, за що отримав дев`ять стягнень, які погашені в установленому законом порядку, до праці не залучався та не заохочувався.

З 22 квітня 2014 року по 02 грудня 2014 року засуджений ОСОБА_4 відбував покарання в Менській ВК №91, де порушення встановленого порядку відбування покарання не допускав, до праці не залучався та не заохочувався.

З 20 грудня 2014 року по 14 березня 2015 року засуджений ОСОБА_4 перебував у Бучанській ВК №85, де порушень режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав, не заохочувався.

З 03 квітня 2015 року по 30 червня 2015 року відбував покарання в Менській ВК №91, порушень не допускав, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

Перебуваючи в Бучанській ВК №85 з 04 липня 2015 року по 18 вересня 2015 року засуджений допустив порушення порядку відбування покарання, за що отримав стягнення, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку, до праці не залучався, заохочень не мав.

Відбуваючи покарання в Менській ВК №91 з 01 жовтня 2015 року по 28 березня 2016 року засуджений ОСОБА_4 допускав порушення встановленого порядку відбування покарання за що отримав чотири стягнення, які погашені в установленому законом порядку, заохочень не мав. З 20 жовтня 2015 року по лютий 2016 року засуджений на підставі поданої заяви був працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи, до своїх обов`язків ставився посередньо, поставлені перед ним завдання виконував під контролем майстра, 29 березня 2016 року засуджений був звільнений від роботи у зв`язку з етапуванням до Бучанської ВК №91, де він перебував з 15 квітня 2016 року по 27 травня 2016 року, де порушень порядку відбування покарання не допускав, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

З 17 червня 2016 року засуджений продовжує відбувати покарання в Менській ВК №91 де встановлений порядок відбування не порушує, дотримується розпорядку дня. На даний час засуджений за станом здоров`я не працевлаштований, проте виявляє бажання працювати. За виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки був заохочений правами начальника відділення.

Відповідно до постанови спостережної комісії Менської РДА (протокол № 64 від 01 листопада 2017 року) спостережна комісія постановила погодити клопотання засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення..

На час звернення засудженого до суду з клопотанням ОСОБА_4 відбув відповідну частину строку призначеного судом покарання та своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відносно засудженого можливо застосувати умовно - дострокове звільнення вiд відбування покарання, а тому клопотання засудженого підлягає задоволенню.

На пiдставi викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 24.12.2013 року звiльнити умовно - достроково від відбування основного покарання на невiдбутий строк покарання 11 (одинадцять) місяців 4 (чотири) дні позбавлення волі.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1