Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1605/17
Провадження № 1-кс/280/711/17
У Х В А Л А
30 листопада 2017 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коростишева клопотання слідчого СВ Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області про обрання запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомир, громадянина України, татарин, з вищою освітою, працюючого директором ПП ВКП "Проспект", одруженого, маючого на утриманні двоє дітей, не є інвалідом, депутатом не являється, проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
27.11.2017 року слідчий Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_4 , в обґрунтування якого зазначив наступне.
10.11.2017 року, близько 23 години 10 хвилин, ОСОБА_4 та невстановлена у ході досудового розслідування особа підійшли до автомобіля, поблизу якого знаходився ОСОБА_7 . У них виник злочинний умисел, направлений на грубее порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства з особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. Реалізовуючи злочиний умисел, невстановлена в ході досудового розслідування особи підійшла до ОСОБА_7 та, діючи з прямим умислом, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням зброї нехтуючи загально прийнятими нормами моралі, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з хуліганських мотивів наніс 3 удари, а сааме: один удар у праву переднюю частину обличчя, один удар предметом, схожим на пістолет в праву сторону обличчя біля правого ока, один удар ногою у груди, після чого ОСОБА_7 впав на землю. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, невстановлена в ході досудового розслідування особа нанесла три удари ногою в область тулуба ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на грубее порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства з особливою зухвалістю, із застосування зброї підійшов до потерпілого, який лежав на грунтовому покритті з правої сторонни від атомобіля ГАЗ 66, та наніс один удар ногою в область паха та один удар в область носа, після чого потерпілий втратив свідомість. Згідно виснвоку СМЕ № 2474 від 15.11.2017р. у ОСОБА_7 виявлено синець та садно на обличчі, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмженою контактуючою поверхнею і могли виникнути від 2-х ударів предметами по обличчю, не виключено в термін, вказаний в постанові про призначення судово-медичної експертизи, та вказані ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
13.11.2017 року Коростишівською місцевою прокуратурою змінено кваліфікацію на ст.296 ч.4 КК України.
16.11.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, тому на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме:
- запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду;
- незаконно впливати на потерпілого та свідків;
Враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, враховуючи, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, тому слідчий просить клопотання задовольнити.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених вище обставин, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисники заперечили щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили суд відмовити у задоволенні вказаного клопотання за безпідставністю.
Заслухавши пояснення підозрюваного, думку прокурора, підозрюваного, захисників, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КК України, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, майновий стан, наявність судимостей у підозрюваного та інше.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176 178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
Згідно із ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що слідчим в клопотанні про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 не доведено наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були б підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Не може бути підставою для обрання слідчим суддею такого запобіжного заходу лише одна тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_4 . Таким чином, вагомих підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в клопотанні не наведено. Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б свідчили про наміри ОСОБА_4 ухилятись від суду чи переховуватись від органів досудового розслідування.
Враховуючи характер висунутої підозри ОСОБА_4 дані про особу підозрюваного, а також відсутність даних про наявність зі сторони підозрюваного спроби перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного про який йдеться в клопотанні слідчого.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1