ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра кримінальне провадження № 0002141 від 12.10.2017 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Донецьку, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, на утриманні неповнолітніх або непрацездатних осіб не має, не працевлаштований, не зареєстрований, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 26.07.1986 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 140 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст. 45 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 19.02.1988 року вироком військового трибуналу Ризького гарнізону за ч. 3 ст. 222-2, ст. 41 КК Латвії до позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ст. 39 КК Латвії PCP приєднано частину невідбутого покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.1986 року, загальний строк 4 роки позбавлення волі посиленого режиму; 01.02.1992 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 25.11.1993 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 82, ч. 3 ст. 86-2, ч. 3 ст. 144, ст. 42 КК України до позбавлення волі на строк 8 років суворого режиму з конфіскацією майна; 15.05.2000 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 08.11.2001 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 229-6 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік;

- 10.01.2003 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ст. 395, ч. 4 ст. 74 КК України до арешту на строк 4 місяці;

- 28.09.2004 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 28.12.2005 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 22.07.2008 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; 01.07.2011 року звільнений по відбуттю строку покарання;

-28.05.2012 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки; 28.03.2013 Апеляційним судом Дніпропетровської області переглянуто вирок - засуджений до 1 року позбавлення волі; 28.05.2013 року звільнений по відбуттю строку покарання;

-05.09.2013 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 17.10.2013 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 23.10.2013 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 04.11.2013 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 12.02.2014 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі; 24.09.2015 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання 9 місяців 13 днів;

- 10.08.2016 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців;

- 27.02.2017 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ч. 2 ст. 185, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. Звільнений із зали суду, у зв`язку з повним відбуттям призначеного покарання;

обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
30 вересня 2017 року приблизно о 12 год., ОСОБА_5 прибув до приміщення торгівельного залу оптово-роздрібного магазину «Варус-39», за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9а, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю «Омега», де побачив прилавок з солодощами, серед яких продукцію торгової марки «Ferrero», де в цей час у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Того ж дня, тобто 30 вересня 2017 року приблизноо 12:05 год., продовжуючи перебувати у вищевказаному місці, тобто в приміщені торгівельного залу оптово-роздрібного магазину «Варус-39», за адресою: м. Дніпро, Калинова, 9а ОСОБА_5 обрав об`єктом своїх злочинних посягань дві коробки цукерок «Ferrerocollection» Т24*4, вагою 275 г. кожна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, діючи умисно, скоюючи злочин повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до зазначеного прилавку та поклав до свого поліетиленового пакету дві коробки цукерок «Ferrerocollection» Т24*4, вагою 275 г. кожна, загальна вартість яких складає 679 гривень 46 копійок.

Доводячи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно до кінця, ОСОБА_5 , знаходячись у вказаному місці та в зазначений час, сховав пакет з викраденим майном під одяг, що був одягнутий на ньому, разом з яким перетнув касову зону, не сплативши за вказаний товар, після чого з місця вчинення злочин втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши матеріальну шкоду ТОВ «Омега».

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

27.10.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним строком три роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Представник потерпілого ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у скоєному злочині визнав в повному обсязі та щиро розкаявся. Також пояснив, що 27.10.2017 року між ним та представником потерпілого ТОВ «Омега» - ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення, відповідно до якого вони узгодили покарання, з яким він погоджується повністю. Угоду про примирення укладено ним добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості .

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам ст.ст. 469,471 КПК України. Підстави для відмови в її затвердженні встановлені п. 1 6 ч. 7 ст. 474 КПК, - відсутні. Покарання, узгоджене сторонами, відповідає загальним засадам ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ТОВ «Омега» - ОСОБА_6 і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним від 27.10.2017 року, укладену ОСОБА_5 та представником потерпілого ТОВ «Омега» - ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0002141 від 12.10.2017 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Згідно з умовами укладеної угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним від 27.10.2017 року, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, згідно зі статтями 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 3 ст. 394 КПК України, може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1