Справа № 215/4413/17
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КК України, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001206 від 08.06.2016, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, який не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під наглядом лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,
ВСТАНОВИВ:

27.05.2016 близько 23.00 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийшли відпочивати до клубу «Слівки» розташованому по АДРЕСА_2 , де також відпочивали ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

28.05.2016 приблизно о 03.00 годині між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виникла сварка, в яку втрутилась ОСОБА_9 , яка сиділа за сусіднім столиком, в результаті чого виник конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , під час якого останні обопільно вхопилися у волосся один одної та почали пересуватись до танцювального майданчику в приміщенні клубу « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

В цей час відвідувачі клубу «Слівки», в тому числі ОСОБА_5 почали також виходити на танцювальний майданчик, а ОСОБА_4 намагався відтягнути ОСОБА_8 від ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_4 побачивши поблизу себе ОСОБА_5 , яка раніше також відпочивала за одним столиком з ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з метою спричинення останній тілесних ушкоджень, проявляючи агресію, умисно наніс один удар ліктем руки в область обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців і саден обличчя, уламкового перелому кісток спинки носу, перелому виличної кістки ліворуч, струс головного мозку, що викликало після травматичний гайморит ліворуч, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 1054 від 14.06.2016 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Ці умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, за ознаками умисного заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обвинувачений свою винуватість визнав повністю, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , підтвердила обставини кримінального правопорушення, заявила клопотання про залишення її позову без розгляду.

Учасники судового процесу не заперечували визнати недоцільним дослідження доказів, шляхом допиту свідків відносно фактичних обставин справи, що ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи і у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Судом роз`яснено учасникам процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, про те, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченому, а також висновки досудової доповіді органу пробації.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає його щире каяття в скоєному.
Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюються як низький та обвинувачений не становить високої небезпеки для суспільства.
Ухвалюючи вирок суд враховує ступінь тяжкості та громадську небезпеку вчиненого кримінального правопорушення (злочинів), який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; дані, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався; його ставлення до скоєного, наявність у нього постійного місця проживання, неповнолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутність претензій від потерпілої, досудову доповідь органу пробації, а також те, що ОСОБА_4 упродовж судового провадження давав визнавальні показання щодо обставин вчинення правопорушення і не оспорював фактичних обставин їх учинення, що дало суду підстави розглядати провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Цим обвинувачений сприяв здійсненню правосуддя, а отже, і розкриттю правопорушення. Зазначене у своїй сукупності суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та значно пом`якшує покарання. Тому, призначаючи обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті, суд вважає можливим його виправлення без відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, у відповідності до ст. ст. 75-76 КК України, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому іспитовий строк, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На думку суду, призначення цього покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання, про що заявив клопотання його захисник та на що надав згоду обвинувачений, так як останній має неповнолітню дитину, якій на день набрання чинності цим Законом не виповнилося 18 років, відносно якої обвинувачений не позбавлений батьківських прав.

Цивільний позов, заявлений під час досудового розслідування потерпілою ОСОБА_5 на суму 173193,35 гривень, підлягає залишенню без розгляду, так як потеплілою заявлено відповідне клопотання.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим і призначити покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Згідно зі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування призначеного судом покарання.

Цивільний позов, заявлений під час досудового розслідування потерпілою ОСОБА_5 на суму 173193,35 гривень залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

СУДДЯ: