Справа № 559/276/18
Номер провадження 1-кс/559/76/2018
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
"19" лютого 2018 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000176 від 17 лютого 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:
Клопотання обґрунтовується наступними доводами. Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 лютого 2018 року в Дубенський ВП ГУНП в Рівненській області по лінії 102 надійшло повідомлення ОСОБА_7 про те, що 17.02.2018 о 01 год. 42 хв. невідомі особи намагалися з подвір`я господарства по місцю її проживання, за адресою: АДРЕСА_1 викрасти водяну колонку.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 17 лютого 2018 року, ч.3 ст15, ч.2 ст.186 КК України.

17 лютого 2018 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

Так, 17 лютого 2018 року, близько 01 години, ОСОБА_6 , 1999 р.н., перебуваючи по вул. Сурмичі в м. Дубно Рівненської області, керуючись корисливими мотивом, вирішив умисно, повторно викрасти чуже майно, а саме ручний металевий насос для викачування води, який знаходився в господарстві ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 запропонував не встановленій слідством особі, по прізвиську « ОСОБА_8 », допомогти винести ручний металевий насос для води, на що той погодився, при цьому, ОСОБА_6 повідомив останньому завідомо неправдиву інформацію про те, що власники господарства надали йому дозвіл взяти даний насос.

В подальшому, ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа на прізвисько « ОСОБА_8 », зайшли на територію господарства ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де взяли металеву ручну помпу для води та несли в напрямку виходу із господарства. За їхніми діями в цей час, спостерігали мешканці господарства ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , під час чого, ОСОБА_9 розуміючи протиправний характер їхніх дій вигукнув до ОСОБА_6 , що в свою чергу усвідомлював ОСОБА_6 , однак, той продовжував вчиняти свої протиправні дії направлені на відкрите викрадення чужого майна, та в подальшому був затриманий ОСОБА_9 .

Так, маючи за кінцеву мету відкрито викрасти металевий ручний насос для води із господарства за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 не виконав усіх дій, які вважав за необхідні для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки, був затриманий ОСОБА_9 ..

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України. Дії кваліфікуються, як не закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованому йому кримінальному правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка розповіла, про обставини вчинення кримінального правопорушення, допитом свідка ОСОБА_9 , який затримав під час замаху на вчинення злочину ОСОБА_6 , проведеним оглядом місця події, в ході якого на місці події, безпосередньо після затримання ОСОБА_6 було зафільмовано останнього.

Крім цього, в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, було встановлено, що ОСОБА_6 , хоча являється не судимою особою, однак, на даний час, в Дубенському міськрайонному суді на розгляді відносно останнього, перебувають чотири обвинувальні акти, по обвинувачені у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України. Зокрема, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 по кримінальному провадженні №000312 від 18.04.2015 по обвинуваченню останнього у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 по кримінальному провадженні №000011 від 03.01.2017 по обвинуваченню останнього у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 по кримінальному провадженні №000366 від 24.03.2017 по обвинуваченню останнього у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 по кримінальному провадженні №0000543 від 09.05.2017 по обвинуваченню останнього у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 по кримінальному провадженні №0001414 від 08.12.2017 по обвинуваченню останнього у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_6 не усвідомив провину та зухвало продовжив свою злочинну діяльність, вчинивши новий корисливий злочин, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 не хоче та не бажає ставати на шлях свого виправлення, він є суспільно-небезпечною особою, яка може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти нові злочини.

ОСОБА_6 на даний час ніде не навчається, оскільки, його відраховано із навчального закладу, де він отримував стипендію, а так як його відраховано із навчального закладу та він досяг повноліття, виплати соціальної допомоги останньому буде скасовано. На даний час ОСОБА_6 ніде працює, тобто не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонуканням його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, що ОСОБА_6 не зважаючи на надані йому можливості і заходи стати на шлях виправлення, належних висновків не зробив та продовжив вчиняти нові корисливі кримінальні правопорушення і це також дає підстави вважати, що з метою попередження подальшого вчинення ОСОБА_6 злочинів та завдання ним шкоди іншим громадянам, останній потребує ізоляції від суспільства шляхом застосування до нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Таким чином, досудовим розслідування вставлено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам ОСОБА_6 вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, що дає підстави вважати, що він, з метою уникнення передбаченого покарання, може ухилятися від органів досудового слідства та суду шляхом залишення місця проживання, а з мотивів попередження та позбавлення його цією можливості, слідчий вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 запобіжний захід - тримання під вартою.

Таким чином, досудовим розслідування вставлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Обрання ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, наприклад у виді домашнього арешту, не забезпечить належної поведінки підозрюваного, який, перебуваючи на волі, зможе продовжити свою злочинну діяльність шляхом вчинення нових злочинів, що знову може привести до завдання шкоди іншим громадянам. Оскільки, 15.12.2017 ОСОБА_6 у межах кримінального провадження №0001414 від 08.12.2017 Дубенським міськрайонним судом було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 13.02.2018, із забороною покидати місце проживання, в період від 19 год. до 07 год., однак ОСОБА_6 згідно матеріалів наглядової справи неодноразово порушив умови запобіжного заходу по скільки, під час здійснення перевірок дотримання умов запобіжного заходу працівниками поліції, неодноразово був відсутній по місцю проживання, в період від 19 год. по 07 год., в зв`язку із чим вважаю, що останній потребує ізоляції від суспільства шляхом застосування до нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Досудовим слідством було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, і це дає підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.

Враховуючи вищевикладене, слідчий вважає, що відносно ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор вважає, що клопотання є обґрунтованим та просить його задоволити.
Підозрюваний та його захисник просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою,.
Вислухавши підозрюваного та його захисника, доводи прокурора, ознайомившись з матеріалами клопотання і кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Крім цього, положення ст.5 Конвенції передбачають, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Разом з тим, суд вважає за необхідне відзначити, що достатніх гарантій з цього приводу суду не надано та не здобуто таких гарантій в ході розгляду справи.
За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Аналіз наведених у клопотанні обставин та матеріалів долучених до клопотання, дає підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.
Серед ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України та які знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, є ризик, який передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_6 хоча являється не судимою особою, однак, та на даний час в Дубенському міськрайонному суді на розгляді відносно останнього, перебувають чотири обвинувальні акти, по обвинувачені у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України.

Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України судом оцінені в сукупності та враховуються такі обставини, як: ОСОБА_6 не навчається, не працює, не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонукання його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень та дає підстави вважати, що з метою попередження подальшого вчинення корисливих злочинів та завдання шкоди іншим громадянам, останній потребує застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою..

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку суду, лише запобіжний захід - взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Окрім того, в судовому засідання доведено, що інший запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного, оскільки 15.12.2017 ОСОБА_6 у межах кримінального провадження №0001414 від 08.12.2017 Дубенським міськрайонним судом було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 13.02.2018, із забороною покидати місце проживання, в період від 19 год. до 07 год., однак, ОСОБА_6 згідно матеріалів наглядової справи неодноразово порушив умови запобіжного заходу по скільки, під час здійснення перевірок дотримання умов запобіжного заходу працівниками поліції, неодноразово був відсутній по місцю проживання, в період від 19 год. по 07 год.

За таких обставин, вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а тому, є необхідність в обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначається, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу, будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Зважаючи на встановлені границі розміру застави, для такої категорії кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 визначаю розмір застави в 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання - задоволити.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, громадянина України, із середньо освітою, непрацюючого, не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком шістдесят діб.
Дата закінчення дії ухвали 18 квітня 2018 року о 01 годині 30 хвилин.
Встановити розмір застави в двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
За умови внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт для виїзду за кордон, та у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 18 квітня 2018 року.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області та начальнику Рівненського слідчого ізолятора.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0000176

Ухвала про застосування запобіжного заходу - взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_6 .

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя:

19.02.2018 повний текст ухвали отримав ___________ ОСОБА_6 .