Справа № 638/41/18
Провадження № 1-кп/638/625/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2018 року

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2
секретаря ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0005254 від 28.10.2017 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борщівка, Балаклійського району, Харківської області, українця, громадянина України, , зареєстрованого та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, розлученого, неповнолітніх на утриманні не має, раніше не судимого ,
у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,
встановив:
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України
17 листопада 2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Ухвалою слідчого судді від 17.11.2017 року застосувано відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів , передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в слідчому ізоляторі № 27 м. Харкова строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою обчислювано з 17.11.2017 року до 13.01. 2018 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, зазначивши, що ризики, які мали місце під час досудового розслідування кримінального провадження продовжують існувати. Крім того зазначив, що інкримінуємі кримінальні правопорушення- злочини обвинувачений вчинив в період звільнення його від відбування покарання з випробуванням, що свідчить про те, що на шлях виправлення особа не стала.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора , тому що вважає, що ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України не існує, просив відмовити в його задоволенні та обрати більш м"який запобіжний захід, тому що відсутні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов"язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Враховуючи характер обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працевлаштований, утриманці не має, постійного фактичного місця мешкання на території міста Харкова не має , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності обвинувачений може переховуватись від суду , запобіжний захід обрано з дотриманням вимог закону, дотепер наявна обґрунтованість обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існує доцільність його збереження, через що вбачаються підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого. Вказане свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, про що просить обвинувачений .

Такими чином, суд дійшов висновку , що клопотання прокурора законне, обґрунтовані та підлягає задоволенню, тому існує доцільність збереження раніше обраного запобіжного заходу та його продовження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 331 КПК України, суд,

ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , 1996 року народження, на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 13.01.2018 року , тобто до 13.03.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1