Справа № 379/1417/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.11.2017 року

Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілої: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тараща матеріали кримінального провадження № 0000404 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Федотово Вологодської області Російська Федерація, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з повною загальною середньою освітою, неперебуваючого на військовому обліку, немаючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого: 24.12.2007 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 2 роки; 02.12.2009 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців; 12.02.2014 Таращанським районним судом Київської області від за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 9 місяців, звільненого 22.01.2015 з Бучанської виправної колонії № 85 по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
19.10.2017 приблизно о 19 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та потерпіла ОСОБА_5 знаходилися в будинку за місцем свого проживання, що розташований по АДРЕСА_1 . У цей ОСОБА_4 з невідомих причин вирішив заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, він, діючи умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , підійшов до останньої та наніс один удар кулаком власної лівої руки в ліву частину її обличчя. Після цього вона вибігла на подвір`я садиби. ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, наздогнав ОСОБА_5 та наніс їй один удар кулаком правої руки в ніс, після чого взяв її рукою за обличчя та її головою, а саме задньою частиною, наніс два удари об бетонний паркан. Від вказаних дій потерпіла впала на землю, а обвинувачений наніс їй один удар правою ногою по тулубу в область правого боку. Після чого він взяв до рук дерев`яну палицю та наніс нею чотири удари по ногах ОСОБА_5 .
Своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 завдав фізичного болю потерпілій ОСОБА_5 і заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на обличчі, тулубі та нижніх кінцівках.
Згідно з висновком експерта № 128 від 24.10.2017, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи, заподіяні потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на обличчі, тулубі та нижніх кінцівках відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, тобто як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
25 жовтня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000404 було укладено угоду про примирення, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч. 1 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгодженого покарання, яке повинен нести останній у виді штрафу в розмірі 850 гривень. В угоді про примирення зазначені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, передбачені ст. 473 КПК України.
Таким чином, зміст даної угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення з обвинуваченим. Наслідки затвердження угоди її роз`яснені і зрозумілі.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України віднесений до злочину невеликої тяжкості.
Суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення та її умови повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Враховуючи, що покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, невеликий ступінь його тяжкості, особу обвинуваченого, що він не працює, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставинами, що обтяжують покарання є рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 25 жовтня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000404.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:ОСОБА_1