АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/219/18 Справа № 183/999/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2018 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне, Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за участю учасників провадження:

прокурора: ОСОБА_9

захисника: ОСОБА_6

представника Новомосковського МРВ з питань пробації: ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року задоволено подання Новомосковського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації та скасовано звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.
Направлено ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.07.2016 року у виді позбавлення волі до кримінально-виконавчої установи строком на 2 роки.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні клопотання Новомосковського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації відносно ОСОБА_7 ..
Обґрунтовуючи свою позицію захисник зазначає, що суд першої інстанції в повній мірі не дослідив наявні матеріали провадження та особу засудженого. Так при постановленні ухвали суд не взяв до уваги, що засуджений офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим, не завжди наявні грошові кошти на проїзд до відділу пробації який знаходить в м. Новомосковськ, захисник звертає увагу що ОСОБА_7 проживає в смт. Меліоративне.
Крім того захисник зазначає, що засуджений знаходить на обліку у лікаря фтізіатра та має незадовільний стан здоров`я, що підтверджується доданою довідкою до апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, яка підтримала вимоги апеляційної скарги , прокурора, яка заперечувала щодо апеляційної скарги та просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню за таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу за відсутністю засудженого, який належним чином був повідомлений про місце дату та час розгляду провадження, про що наявна його розписка про вказане повідомлення ( а.п. 146) та який не вважав необхідним скористатися своїм правом бути присутнім при розгляді апеляційної скарги захисника.
Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги про неповне дослідження судом першої інстанції доказів в їх сукупності, оскільки судом відповідно до вимог кримінального процесуального закону досліджені докази, які визнані допустимими та які в сукупності визнані достатніми для прийняття рішення про скасування іспитового строку відносно ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно із ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 свідомо допустив невиконання без поважних причин покладених на нього обов`язків вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2016 року, у зв`язку з чим, суд обгрунтовано скасував звільнення від відбування покарання з випробуванням і направив засудженого для відбування призначеного покарання, оскільки невиконання обов`язків знайшло своє підтвердження дослідженими судом доказами, що містяться в матеріалах особової справи, поясненнями засудженого ОСОБА_7 , який підтвердив, що він дійсно не з`являвся на реєстрацію до управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації без поважних причин.
Твердження засудженого про те, що він не має грошових коштів на проїзд до м. Новомосковська до відділу пробації, не заслуговують на увагу оскільки як зазначає ОСОБА_7 та убачається з матеріалів провадження засуджений працює за наймом (а.п. 15), та наявних підстав не з`являтись до органів пробації на протязі 4 місяців ОСОБА_7 не навів.
Доводи захисника стосовно незадовільного стану здоров`я засудженого ОСОБА_7 не підтверджуються матеріалами провадження та довідка долучена до апеляційної скарги не може в повній мірі надати інформацію стосовно стану здоров`я засудженого саме за періоди неявки засудженого до органу пробації.
Інших доказів, які б вказували на поважність причин невиконання покладених вироком суду обов`язків, надані матеріали не містять, що спростовує твердження апеляційної скарги захисника про поважні причини невиконання обов`язків та сам засуджений не скористався своїм правом надати пояснення при розгляді провадження в апеляційній інстанції.
Крім того, наявність неповнолітньої дитини у засудженого на утриманні не може бути взяті судом до уваги, оскільки вказані факти не спростовують висновків суду щодо невиконання засудженим покладених на нього обов`язків, що є визначеною підставою згідно із ст.166 КВК України для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
З урахуванням викладеного, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги захисника.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, п.3 розділу Х11 «Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року відносно ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, засудженим - у той же строк ,з моменту вручення копії ухвали.

Судді
Апеляційного суду

------------------------- ------------------------ ---------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4