Справа № 738/1380/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/1060/2017
Категорія - в порядку виконання вироку Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження:

засудженого ОСОБА_6

його захисника-адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Чернігові матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про заміну не відбутого покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи, суд послався на положення ст. 57 КК України, які передбачають максимальний строк виправних робіт 2 роки, тоді як засуджений ОСОБА_6 на день розгляду клопотання не відбув покарання у виді позбавлення волі - 2 роки 2 місяці 19 днів.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання, замінивши невідбуту частину покарання більш м`яким у виді виправних робіт, аргументуючи тим, що встановивши наявність усіх законодавчих умов для застосування заміни покарання, суд припустився невірного тлумачення ст. 57 КК України, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Наголошує на тому, що вичерпними умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є те, що засуджений відбуває покарання у виді обмеження або позбавлення волі, фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 КК України частину призначеного судом покарання, став на шлях виправлення.

Районний суд встановив, що він відбув 1/2 частину призначеного судом покарання та став на шлях виправлення, а отже до нього може бути застосована пільга у виді заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи, з огляду на положення ст. 82 КК України, які не забороняють заміну невідбутої частини покарання на будь-яке покарання, яке є більш м`яким. Отже, позбавлення волі може бути змінене засудженому не тільки на обмеження волі, а й на арешт, виправні роботи, тощо.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги про заміну покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи, прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 був засуджений 28 жовтня 2015 року вироком Кам`янець-Подільського районного суду Хмельницької області за ч. 1, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України на п`ять років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 03 лютого 2016 року вирок суду залишений без змін.

Перебуває в місцях позбавлення волі з 30 вересня 2015 року та з урахуванням проведеного судами зарахування терміну попереднього ув"язнення у строк відбування покарання в подвійному розмірі, станом на 29 червня 2017 року, у нього виникло право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 режим утримання не порушував, дотримувався розпорядку дня, не має непогашених стягнень, працевлаштований, до своїх обов`язків ставиться старанно та відповідально, має два заохочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років.

Станом на 03 жовтня 2017 року ОСОБА_6 не відбув покарання - 2 роки 2 місяці 19 днів позбавлення волі.

Відповідно до ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині Кодексу для даного виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

За змістом норми кримінального закону, заміні підлягає не відбута частина покарання, у даному випадку, на день розгляду клопотання судом - 2 роки 2 місяці 19 днів позбавлення волі, на такий же строк більш м`якого покарання.

При цьому існують два обмеження, що м`яке покарання по строку призначається у межах, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком.

Отже, районний суд законно та обґрунтовано відмовив засудженому у заміні позбавлення волі на виправні роботи, оскільки граничний розмір максимального строку більш м`якого покарання, менший від невідбутого строку покарання у виді позбавлення волі.

Скорочувати строк покарання, яке не відбув засуджений, районний суд не мав законних підстав. Про заміну на інший вид більш м`якого покарання, наприклад, у виді обмеження волі, що підходить по строку, засуджений не просив.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 424, 537-539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 03 жовтня 2017 року, якою йому відмовлено в задоволені клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, без змін.

Ухвала набуває законної сили після проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12