Справа №577/2584/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/88/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 3 серпня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 19 листопада 2015 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч. 1; 263 ч. 2; 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з звільненням від відбування покарання з випробуванням на протязі 2 х років іспитового строку,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 71 КК України, ОСОБА_7 за сукупністю вироків, до призначеного покарання, переведеного у позбавлення волі відповідно до ст. 72 КК України, приєднано не відбуту частину покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 19 листопада 2015 року, у виді позбавлення волі строк 1 рік 7 місяців і, остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць,

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, ОСОБА_7 19 травня 2017 року, близько 17 години, на болоті, що поблизу вул. Красногірської в м. Конотоп Сумської обл., виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який помістив до 2 ін`єкційних шприців, об`ємом 5 мл та став зберігати прни собі без мети збуту.

Цього ж дня, о 19 годині 5 хвилин, працівники поліції Конотопського ВП ГУНП в Сумській області біля буд. № 21 по вул. Клубній в м. Конотопі виявили та вилучили у ОСОБА_7 2 ін`єкційні шприци, заповнених рідиною, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильовиним, масою в перерахунку на суху речовину становить: в рідині зі шприца 0,079 г, в речовині нашаруванні 0,001 г.

На вирок суду від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшла апеляційна скарга, в якій він не оспорюючи висновки суду щодо доведеності його вини у вчиненому та юридичної кваліфікації його дій, ставить питання про зміну вироку в частині призначеного йому покарання та просить призначити йому більш м`яке покарання.

Обвинувачений обґрунтовує свої апеляційні вимоги тим, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі.

Обвинувачений зазначає, що суд призначаючи йому покарання за вчинене не врахував, що він має постійне місце роботи, добровільно до ухвалення вироку пройшов курс лікування від наркоманії, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину і має міцні соціальні зв`язки, оскільки протягом семи років проживає у фактичних шлюбних відносинах.

Вказує обвинувачений й про те, що у вироку не знайшов відображення той факт, що він майже протягом всього іспитового строку не вчиняв порушень.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги задоволенню не підлягають.

На думку колегії суддів, суд на законних підставах дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненому та необхідність кваліфікації його дій за ст. 309 ч. 1 КК України.

Оскільки вказані висновки суду ніким з сторін кримінального провадження не оскаржуються, колегія суддів, здійснюючи апеляційний розгляд матеріалів в межах поданої апеляційної скарги, не знаходить підстав для сумніву в законності вказаних висновків суду.

При вирішенні питання про призначення відносно ОСОБА_7 покарання, судом у відповідності з ст. 65 КК України, було враховано ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, його особу, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Суд при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання врахував, що ОСОБА_7 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, пройшов курс лікування від наркоманії та має постійне місце роботи, у той же час вчинив кримінальне правопорушення у стані наркотичного сп`яніння та в період іспитового строку за попереднім вироком.

Колегія суддів вважає, що вказані обставини давали суду підстави для визначення відносно ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі та призначення покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі, оскільки більш м`який вид покарання не забезпечить виправлення ОСОБА_7 та не сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_7 вчинив новий злочин протягом іспитового строку при звільненні його від відбування покарання за попереднім вироком, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення відносно ОСОБА_7 покарання.

З матеріалів справи та вироку суду вбачається, що суду на час ухвалення вироку були відомі обставини щодо постійного місця роботи ОСОБА_7 та його лікування від наркозалежності, а тому ці обставини, а також те, що ОСОБА_7 повністю визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, не є підставою для пом`якшення ОСОБА_7 покарання призначеного судом, оскільки ці обставини суд врахував, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі, що не є найсуворішим видом покарання визначених санкцією ст. 309 ч. 1 КК України.

При цьому доводи обвинуваченого ОСОБА_7 з приводу того, що він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 309 ч. 4 КК України, у зв`язку з його добровільним лікуванням від наркоманії, не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Як вбачається з довідки КЗ «Конотопської районної лікарні ім. академіка Михайла Давидова» вбачається, що ОСОБА_7 пройшов курс лікування в денному стаціонарі поліклініки з 4 липня 2017 року по 14 липня 2017 року з діагнозом епізодичне вживання опіатів, лікування проходив без зауважень, тягу до наркотичних речовин заперечує (а. п. 22).

За змістом ст. 309 ч. 4 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України, у випадку її добровільного звернення до медичного закладу та лікування від наркоманії.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч. 1 КК України, оскільки судом не було встановлено обставин які б свідчили про добровільність ОСОБА_7 щодо його звернення до лікувального закладу для добровільного лікування від наркоманії.

Судом було встановлено, що пов`язана з незаконним обігом наркотичних засобів діяльність ОСОБА_7 була припинена працівниками поліції 19 травня 2017 року. Відповідні відомості про вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2017 року (т. 1 а. п. 1, 6). З цієї ж дати розпочато досудове слідство матеріалів кримінального провадження у якому ОСОБА_7 15 червня 2017 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 309 ч. 1 КК України (т. 1 а. п. 28 30), а обвинувальний акт був складений слідчим та затверджений прокурором з врученням його ОСОБА_7 21 червня 2017 року (т. 2 а. п. 1 3). Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст. 309 ч. 1 КК України був отриманий судом для розгляду 26 червня 2017 року (т. 2 а. п. 1 4).

Тільки після цих обставин, тобто після обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення і початку судового розгляду по суті обвинувачення, ОСОБА_7 звернувся до лікувального закладу для проходження від лікування від наркоманії (т. 2 а. п. 22).

Колегія суддів вважає, що за наведених обставин суд на законних підставах дійшов до висновку про відсутність добровільності ОСОБА_7 у його діях по його зверненню для такого лікування, оскільки такі дії він вчинив під впливом його звинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і ці дії були спрямовані ним на уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене.(т. 2 а. п. 25).

Не вбачає колегія суддів й порушень під час призначення покарання судом ОСОБА_7 за сукупністю вироків, оскільки, як уже зазначалося, ОСОБА_7 вчинив злочин в період іспитового строку при його звільненні від відбування покарання за попереднім вироком, і те, що злочин був вчинений ним в кінці сплину іспитового строку не може бути пом`якшуючою покарання обставиною.

Доводи апеляційної скарги з приводу наявності у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, а саме того, що ОСОБА_7 знаходиться у фактичних шлюбних взаємовідносинах, у зв`язку з чим він має сім`ю, не знайшли свого підтвердження при дослідженні колегією суддів матеріалів кримінального провадження, а тому не впливають на рішення суду щодо призначення судом покарання.

На підставі викладеного, колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку з пом`якшенням призначеного ОСОБА_7 покарання, відповідно, не знаходить підстав для задоволення його апеляційної скарги.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 був попередньо ув`язнений з 3 серпня 2017 року по 1 жовтня 2017 року, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 72 КК України, вказаний строк необхідно зарахувати ОСОБА_7 у строк призначеного покарання з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області, від 3 серпня 2017 року, відносно ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , без задоволення.

На підставі ст. 72 КК України, ОСОБА_7 зарахувати у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 3 серпня 2017 року по 1 жовтня 2017 року, включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду на протязі 3 х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у цей же строк з часу отримання копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4