Справа № 296/2536/18
Ухвала
Іменем України
20 квітня 2018 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні питання щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 від 24.01.2018р. відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Корольовського районного суду м. Житомира 23 березня 2018 року надійшло дане кримінальне провадження з обвинувальним актом.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити справу до судового розгляду. Захисник обвинуваченого, обвинувачений просять призначити судовий розгляд.

Суд, заслухавши думки учасників підготовчого судового розгляду, приходить до наступного.

Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК, немає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне Корольовському районному суду м. Житомира. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні.

Судове засідання необхідно проводити відкрито, колегіальним складом суддів.

Вирішуючи клопотання про виклик в судове засідання осіб для їх допиту, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора, викликати свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування, та задовольнити клопотання захисника про вкилик свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Клопотань про витребування певних речей чи документів не надійшло.

Сторони не позбавлені права заявити повторні клопотання щодо виклику для допиту осіб, витребування документів чи речей, зокрема, і під час безпосередньо судового розгляду згідно положень ст.350 КПК України.

Згідно ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.03.2018 р. ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 28 квітня 2018 року.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, вказавши про наявність визначених в ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Захисник звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш м`який, а саме на домашній арешт. Зазначає, що обвинувачений не має наміру переховуватись від суду, позбавлений можливості знищити чи спотворити будь-які речі, документи, немає потреби незаконно впливати на свідків, потерпілого, експерта, має бажання продовжити навчання та працевлаштуватись.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час розгляду клопотання про застосування або продовження запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, на час розгляду справі у суді не зменшилися, або існують нові, та застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім.

Суд при вирішенні питання, на виконання вимог ст.178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, суспільну небезпеку правопорушення, в якому обвинувачується особа, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим, молодий вік та задовільний стан здоров`я, соціальні зв`язки, відсутність постійного місця роботи до взяття під варту, перебував у розшуку, можливість ухилення від суду та перешкоджати кримінальному провадженню.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Матеріали обвинувального акту дають суду достатньо підстав для продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що на даний час інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та його належну поведінку.

Характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчинення яких ОСОБА_6 обвинувачується у даній справі, на думку колегії суддів свідчать про існування на час постановлення ухвали обґрунтованих підстав для висновку про підвищену суспільну небезпечність його особи, існування не абстрактних, а конкретних ризиків можливості вчинення ним кримінальних правопорушень пов`язаних з насильством та переховування від суду, а відповідно неможливості застосування менш суворого запобіжного заходу.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження раніше обраного запобіжного заходу, виходячи із необхідності забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, відсутність даних про зменшення чи відсутність ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході відпала, судом не встановлено, враховуючи викладене, суд продовжує ОСОБА_6 строк тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 331, 177, 178, 369 КПК України, ст.29 Конституції України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ст. 395 КК України, прийняти до провадження та призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні в колегіальному складі суддів у приміщенні зали засідань №113 Корольовського районного суду м. Житомира на 14 годину 30 хвилин 26 квітня 2018 року.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, захисника, обвинуваченого, свідків згідно реєстру та заявлених захистом.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, а саме по 19 червня 2018 року (включно).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3