УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , захисника скаржника - адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника ВВП ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 08.11.2017 року,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність начальника ВВП ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 08.11.2017 року.

В обґрунтування доводів скарги скаржник посилається на те, що 27 жовтня 2017 року вона звернулася із заявою до начальника Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про внесення в ЄРДР відомостей щодо заволодіння її коштами в сумі 104759.89 грн. шахрайським шляхом ОСОБА_6 .
Однак, не дочекавшись відповіді, знов скаржник звернулася із тотожною заявою 08.11.2017 року про кримінальне правопорушення аналогічного змісту до заступника начальника ВВП ГУНП у Вінницькій області, начальника слідчого відділу.
29.11.2017 р. скаржник отримала відповідь від начальника Лівобережного відділення поліції за № 3- 1359/201/03-17, з якої вбачається, що відповідно до вимог ст. 214 КПК України керівництвом органів досудового розслідування за результатами попереднього розгляду було встановлено, що ознаки кримінального правопорушення в даному випадку відсутні, у зв`язку з чим підстав для внесення відомостей до ЄРДР немає.
Від начальника СВ Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області відповіді на заяву від 08.11.2017 p. ОСОБА_3 не отримала.
По суті заяви про кримінальне правопорушення зазначила наступне. 25.03.2017 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено договір підряду на проведення будівельних робіт. Строки виконання та завершення будівельних робіт згідно договору визначалися до 25.06.2017 р. Скаржницею на виконання вказаного договору, на вимогу ОСОБА_6 , було передано кошти в сумі 159035 грн., а ним були виконанні роботи згідно висновків будівельно-технічного експертного дослідження від 16.08.2017 р. лише на суму 54275.11 грн. Тобто, на думку ОСОБА_3 , обманним шляхом ОСОБА_6 привласнив кошти в сумі 104759.89 грн., у червні 2017 року будь-які роботи зупинив, почав переховуватись та на даний період його місце перебування не відоме.
Скаржник зазначила, що в діях ОСОБА_6 є склад злочину, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України, шахрайство, вчинене у великих розмірах, на її думку умисел на привласнення коштів скаржниці у ОСОБА_6 був із самого початку. Так, у договорі від 25.03.2017 р. ОСОБА_6 , вказавши, що він є ФОП, не вказав конкретних реквізитів (номера свідоцтва про державну реєстрацію тощо). Згодом виявилося, що в Державному реєстрі фізичних осіб підприємців відомості про нього відсутні.
Відповідь начальника Лівобережного відділення поліції за № 3- 1359/201/03-17 є незаконною, суперечить КПК України. На думку скаржника, її заява містить відомості про злочин, який необхідно було внести в ЄРДР, здійснити відповідні процесуальні дії та вже потім виносити обґрунтоване рішення.

В судовому засіданні слідчий ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 заперечила проти скарги, суду пояснила, що заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення ВВП ГУНП у Вінницькій області було спрямовано за підслідністю до Лівобережного ВП ВВН ГУНП у Вінницькій області, тому вважає вимоги до ВВП ГУНП у Вінницькій області безпідставні.

ОСОБА_3 , її захисник ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали. Дій, передбачених ст.214 КПК України не вчинено, тому ОСОБА_3 просила відповідальну особу Лівобережного ВП ВВН ГУНП у Вінницькій області виконати вимоги п. 1 ч. 2 ст. 36 КПК України, шляхом починання досудового розслідування через внесення заяви ОСОБА_3 від 08.11.2017 про кримінальне правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши матеріали скарги, суд находить, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, однак вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

ВССУ в інформаційному листі від 09.11.2012 року роз`яснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того у відповідності до узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 зазначається, що на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

З досліджених матеріалів скарги ОСОБА_3 вбачається, що остання 27 жовтня 2017 та 08.11.2017 року звернулася із заявою до начальника Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про внесення в ЄРДР відомостей щодо заволодіння її коштами в сумі 104759.89 грн. шахрайським шляхом ОСОБА_6 .
З відповіді начальника Лівобережного відділення поліції за № 3- 1359/201/03-17 вбачається, що відповідно до вимог ст. 214 КПК України заява ОСОБА_3 від 27.10.2017 не містить жодних фактичних даних про вчинення ОСОБА_6 будь яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України, у зв`язку з чим підстав для внесення відомостей до ЄРДР немає.
Суд находить, що розглядаючи заяву ОСОБА_3 без внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань орган досудового розслідування самостійно самоусунувся від можливості на вчинення процесуальних дій допит свідків, вилучення певних документів, вчинення інших процесуальних дій, та прийняття рішення про те є чи ні склад кримінального правопорушення в діях певних осіб, які можливі лише за наслідком проведення досудового розслідування та допустимі лише після внесення заяви до ЄРДР.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне задоволити скаргу ОСОБА_3 в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 214, 306, 307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Зобов`язати відповідальну особу Лівобережного ВП ВВН ГУНП у Вінницькій області виконати вимоги п. 1 ч. 2 ст. 36 КПК України, шляхом починання досудового розслідування через внесення заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 08.11.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: