Справа №489/2942/17 27.02.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/784/160/18 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002404 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2017 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новополтавка Новобузького району Миколаївської області, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, непрацюючого, раніше судимого 25 жовтня 2016 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 311 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.
Просить вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2017 року змінити, призначити більш м`яке покарання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуте покарання, за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2016 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Вирішено питання відносно речового доказу.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в розмірі 494 гривні 80 копійок, за проведення судово-хімічної експертизи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченого.
Не оспорюючи своєї вини в скоєному злочині, розуміючи, що покарання призначене із застосуванням ст. 71 КК України, вважає вирок занадто суворим.

Вказує, що судом враховані не в повній мірі обставини, які могли б вплинути на пом`якшення призначеного покарання, а саме визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Зазначає, що за місцем проживання характеризується посередньо, доглядає похилу матір, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей.

Вважає, що суддею не враховані дані по кількості вилученого у нього наркотичного засобу, оскільки вага вилученого у нього наркотичного засобу ледь перевищує межу допустимого невеликого розміру.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 12 травня 2017 року ОСОБА_6 знаходячись в районі лісопосадки «Дубки», розташованої на перехресті вул. Троїцької та вул. Космонавтів в м. Миколаєві, діючи повторно, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою 0,232 г в перерахунку на суху речовину, який став незаконно зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту. Того ж дня, був затриманий на дитячому майданчику біля будинку №142 по вул. Космонавтів в м. Миколаєві, працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП. В ході особистого обшуку ОСОБА_6 було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою в перерахунку на суху речовину 0,232 г.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваного вироку, доводи, викладені в апеляційний скарзі, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу обвинуваченого безпідставною, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, наведених у вироку, доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, що, як і кваліфікація дій за 2. ст. 309 КК України, апелянтом не оспорюється, внаслідок чого, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевірялись.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання за № 7 від 24 жовтня 2003 року (з наступними змінами та доповненнями), відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України, суди повинні призначати покарання у межах, встановлених санкцією статті (частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, але з урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, обговорювати питання про призначення менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, щиро покаялись, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, неповнолітнім, інвалідам, особам похилого віку, та призначати більш суворе покарання за злочини, вчиненні на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованої групи, тощо.

Що стосується покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , то воно призначене у межах санкцій ч. 2 ст. 309 КК України, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, сукупності усіх обставин, що характеризує даний злочин, особу обвинуваченого, який вчинив новий злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, є інвалідом ІІІ групи, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом залежність від опіоїдів, посередню характеристику, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття.

Покарання призначено у найменшому розмірі передбаченому санкцією частині статті, за якою кваліфіковано його дії.

Належним чином судом першої інстанції також умотивовано застосування ст. 71 КК України.
Рішення суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на визначений у вироку строк є вірним і достатньо умотивованим, воно узгоджується з вимогами кримінального закону, відповідає меті покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
З цими висновками суд апеляційної інстанції погоджується.

Обставини на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, а саме визнання вини, наявність на утриманні малолітніх дітей, посередню характеристику, кількість вилученого у нього наркотичного засобу, враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, яке за своїм розміром, згідно санкції ч. 2 ст. 309 КК України, є найменшим, а тому доводи апелянта в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Не знайшли свого підтвердження і доводи обвинуваченого щодо активного сприяння у розкриттю злочину. В матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б свідчили про надання ним органам досудового розслідування будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин провадження.

Підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання суд апеляційної інстанції не вбачає.

За такого, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424, 425, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: