Справа № 569/6898/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року м. Рівне

Рівненський міській суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, українця, громадянина України, раніше не судимого, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 22 листопада 2016 року, в період часу з 5 години ЗО хвилин до 06.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , застосувавши фізичне насильство до ОСОБА_4 , що виразилося у подоланні її фізичного опору та спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забою верхньої губи з садном на слизовій оболонці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та у вигляді крововиливів на правому передпліччі, на тильній поверхні правої кисті, на правому плечі, на лівому передпліччі, в ділянці верхньо - внутрішнього квадранта лівої сідниці, на внутрішній поверхні правої сідниці, на лівому та правому колінних суглобах, на лівому стегні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, намагався вступити з нею у статеві зносини природнім шляхом, однак свій злочинний намір не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були припинені сторонніми особами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому злочині та пред`явлений потерпілою цивільний позов не визнав та пояснив, що 21 листопада 2016 року йому подзвонила дочка ОСОБА_7 та сказала, що готує йому сюрприз. Через деякий час вона прийшла разом зі своєю хресною ОСОБА_8 . Вони принесли горілку та продукти. Вони накрили стіл та вживали спиртні напої. Потім до них приєднався його син ОСОБА_9 . Біля 22 години вечора його зять ОСОБА_10 ходив в магазини докупляти горілку. Вони ще посиділи. Біля першої години ночі 22 листопада 2016 року, оскільки потерпіла перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, він з сином ОСОБА_9 вирішили її провести додому. По дорозі вона два рази падала, оскільки була не твереза. Коли дійшли до її під`їзду, вона сама запросила їх додому. Вони погодились. Вдома ОСОБА_11 ще з холодильнику дістала пляшку горілки та приготувала омлет. Вони ще посиділи. Приблизно через 40 хвилин ОСОБА_9 пішов додому, а він залишився з ОСОБА_11 . ОСОБА_11 пішла до ванної кімнати , переодяглася та пішла до спальні. Він ще випив горілки і задрімав за столом. Прокинувся, так як почув , що ОСОБА_11 щось кричить, поводить себе неадекватно. Він намагався її заспокоїти, але вона не реагувала, потім прийшли сусіди. Він був весь час одягнений і ніяких сексуальних домагань до потерпілої з його боку не було. Коли зайшли сусіди, ОСОБА_11 вдарила його по обличчю. Чому вона його оговорює, пояснити не може. Раніше між ними конфліктних ситуацій ніколи не виникало. Тілесні ушкодження у потерпілої виникли під час того, як вона падала по дорозі додому.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 заявлений нею цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на її користь 50 000 гривень моральної шкоди підтримала та показала, що 21 листопада 2016 року вона перебувала в с.Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області на кладовищі, де поховані її родичі. Повертаючись додому вона зустріла свою похресницю ОСОБА_7 разом з її чоловіком. ОСОБА_7 запросила її в гості до її батька, на що вона погодилась. По дорозі ОСОБА_7 зателефонувала батьку ОСОБА_6 та попередила його, що додому їде разом з гостею. Вони зайшли до супермаркету ,купили продукти та пішли додому до ОСОБА_6 . Через де-кілька хвилин підійшов син ОСОБА_6 ОСОБА_9 і вони сіли за стіл. Близько 22 години вечора ОСОБА_6 сказав, що магазин скоро закривається, щоб вона дала гроші на купівлю алкоголю. Вона гроші дала і син ОСОБА_6 ходив в магазин за горілкою Потім вони ще трохи побули у ОСОБА_6 і він з сином пішли проводжати її додому. Біля під`їзду її будинку ОСОБА_6 попросив показати, як вона живе. Вона запросила його з сином до себе. Вона зробила їм омлет, вони дуже довго сиділи за столом, хоча вона казала, що їй вранці на роботу. Врешті решт вона пішла до ванної кімнати , переодяглася та пішла спати. Прокинулась вона від того, що ОСОБА_6 її чіпає, при цьому будучи оголеним. Вона почала його відштовхувати, але він не реагував. Він продовжував міцно тримати її та пересуватися колінами ближче до її обличчя. Тоді вона сказала, що їй погано. Він її відпустив, а вона взулася та відкривши двері, вибігла на сходову клітину. ОСОБА_6 наздогнав її та вдарив в спину, від чого вона впала. ОСОБА_6 затягнув її назад у квартиру та кинув на підлогу, вдарив її в область обличчя. Вона кричала, але ОСОБА_6 на її крики не реагував. Він заніс її до ліжка та кинув обличчям в подушку, почав намагатись її зґвалтувати, вона пручалася. Почувши її крики у стіну постукала сусідка. Вона почала кликати на допомогу. Коли задзвонив її телефон, ОСОБА_6 не дав їй узяти трубку та кинув телефон на стіл. В цей час вже сусіди почали стукати в двері і вона їх впустила. Вона розповіла сусідкам, що сталося і вони викликали поліцію. ОСОБА_6 сусіди не пускали з квартири до приїзду працівників поліції. Після нанесених їй ОСОБА_6 тілесних ушкоджень вона проходила стаціонарне лікування з діагнозом «струс головного мозку».

На підставі досліджених у справі доказів суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України незакінчений замах на зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства - доведена повністю та знайшла своє підтвердження в показах потерпілої , свідків.
Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що вона проживає за адресою АДРЕСА_3 , тобто є сусідкою потерпілої ОСОБА_4 . До неї біля 5-ої години ранку 22 листопада 2016 року подзвонила сусідка ОСОБА_13 та повідомила, що з квартири ОСОБА_4 чути її крики на допомогу. Вона вділася та разом з сусідкою почали стукати в двері до ОСОБА_4 . Їм не відчиняли, тоді вони почали кричати, що викличуть поліцію. Після цього ОСОБА_8 відчинила двері квартири. Вона була дуже знервована, в неї була побита губа. Разом з нею в квартирі знаходився незнайомий чоловік, який сидів на дивані. Був одягнений у штани та футболку. ОСОБА_4 пояснила, що той чоловік хотів її зґвалтувати. Потім приїхали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що вона проживаю за адресою АДРЕСА_4 та є сусідкою потерпілої ОСОБА_4 . Ввечері 21 листопада 2016 року вона прийшла з роботи та лягла відпочивати. Вночі прокинулась від криків сусідки. Вона почала дзвонити на мобільний телефон ОСОБА_4 , вона взяла трубку та крикнула : «Рятуйте!». Потім було чути, що хтось у неї телефон забрав. Тоді вона зателефонувала іншій сусідці ОСОБА_12 .. Вона запропонувала вийти на сходову клітину та стукати в двері. Так вони і зробили. Але двері їм ніхто не відчиняв. Вони чули, як ОСОБА_4 просила когось дати їй відчинити двері. Через деякий час вона їм відчинила, плакала та кинулася їй в обійми. В неї в квартирі сидів чоловік , одягнений в одні штани, згодом вдягнув футболку. Вони викликали поліцію. ОСОБА_4 пояснила , що в квартирі у неї її кум, який намагався її згвалтувати. До приїзду поліції чоловік намагався піти, але вони його не пустили.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що він працює інспектором 2-ої роти УПП м.Рівне. 22 листопада 2016 року він перебував на чергуванні по охороні громадського порядку. Біля 6-ої години ранку їх екіпаж отримав повідомлення про спробу зґвалтування. Вони з напарником приїхали за адресою АДРЕСА_5 . На сходовій клітці вони застали жінку старшого віку, сусідку потерпілої. Коли зайшли в помешкання, побачили потерпілу, яка пояснила, що особа чоловічої статі, яка знаходиться у неї в квартирі намагався її зґвалтувати. Чоловік все заперечував. Але , оскільки на обличчі у потерпілої були тілесні ушкодження, вони їх обох забрали у відділення поліції. Потерпіла пояснила, що чоловік, то її кум, він намагався її зґвалтувати, коли вона почала кричати почули сусіди і почали стукати в двері. Через це чоловік свій намір до кінця довести не зміг.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що 21 листопада 2016 року у вечірній час, коли він прийшов додому, він застав вдома батька ОСОБА_6 , сестру ОСОБА_16 , чоловіка сестри та хресну сестри ОСОБА_4 . Всі вони розпивали спиртні напої. Піздно ввечері ОСОБА_4 попросила його та батька провести її додому,так як вона знаходилась в стані сильного алкогольного сп`яніння. По дорозі додому ОСОБА_4 де-кілька разів падала. У неї вдома вони знову вживали горілку. Близько першої години ночі 22 листопада 2016 року він пішов додому, а батько сказав, що залишиться ще. Коли він був вже вдома, зателефонувала ОСОБА_4 та попросила прийти до неї додому. Він взяв із собою чоловіка сестри ОСОБА_17 , так як ОСОБА_4 в телефонну трубку плакала і він не міг зрозуміти, що сталося. Коли вони прийшли до ОСОБА_4 , там були її сусіди, батько та працівники поліції. Батько виглядав розгубленим, на його обличчі була кров. Працівники поліції повезли батька та ОСОБА_4 у відділ поліції, а вони з ОСОБА_18 пішли додому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що 21 листопада 2016 року він зі своєю дружиною ОСОБА_7 зустріли хресну ОСОБА_19 і ОСОБА_7 запропонувала їй поїхати до батька в гості, на що остання погодилась. Батько його дружини ОСОБА_6 . Вони поїхали до нього в гості, ще прийшов брат ОСОБА_20 . Всі сиділи, відпочивали, вживали спиртні напої. Вночі 22 листопада 2016 року йому зателефонував ОСОБА_21 та повідомив,що йому телефонувала ОСОБА_4 , щоб він приїхав. Вони поїхали разом. По місцю проживання ОСОБА_4 вони застали працівників поліції. Ніхто не міг пояснити, що сталось. Пізніше потерпіла казала йому, що хоче почути від ОСОБА_6 вибачення. Він це ОСОБА_6 передав. Більше нічого пояснити не може.

Крім показань потерпілої, свідків , вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину , передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України, підтверджується:

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22 листопада 2016 року (а.к.п. 6);

-Витягом № 4542 із журналу реєстрації медичних оглядів від 22 листопада 2016 року , у якому зазначено, що ОСОБА_6 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.к.п. 11);

-Висновком експерта № 1281 від 23.11.2016 року , у якому зазначено, що у ОСОБА_4 відмічені такі тілесні ушкодження: струс головного мозку, забій верхньої губи з садном на її слизовій оболонці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; крововиливи на правому передпліччі, на тильній поверхні правої кисті, на правому плечі, на лівому передпліччі, в ділянці верхньо-внутрішнього квадранта лівої сідниці, на внутрішній поверхні правої сідниці лівому та правому колінних суглобах, на лівому стегні, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.к.п.36-37).

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого. Обвинувачений є учасником бойових дій (а.к.п.45), на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.к.п.50), раніше не судимий (а.к.п.48).

Обставини, що пом`якшують вину обвинуваченого являється учасником бойових дій, ніколи раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що обтяжує вину обвинуваченого суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння .

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства шляхом звільнення його від призначеного покарання із застосуванням іспитового строку.

Оскільки потерпілій діями обвинуваченого спричинено моральні страждання, то заявлений нею цивільний позов підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 слід стягнути 10 000 гривень та сплачений потерпілою судовий збір за подання цивільного позову.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.152 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки три місяці.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України без дозволу органу пробації; повідомляти органи пробації системи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 10 000,00 (десять тисяч) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 1 600,00 (одну тисячу шістсот) гривень 00 коп. судового збору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1