Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/2459/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Луганська, громадянки України, раніше не судимої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
26.03.2018 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0001179 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, за повідомленням про те, що 26.03.2018 року о 20 год. 49 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на Інгульському мосту в м. Миколаєві, скинула з мосту малолітню дитину.

26.03.2018 року о 23 год. 15 хв. за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення було затримано ОСОБА_4 та 27.03.2018 року їй було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.

Згідно вказаного повідомлення, 26.03.2018 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті своєму сину ОСОБА_7 , з мотивів труднощів у його матеріальному утриманні, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшла до Інгульського мосту, який з`єднує вул. Пушкінську та просп. Героїв України в м. Миколаєві, з метою вбивства принесла на міст з собою на руках свою дитину - ОСОБА_7 та скинула його з мосту у річку. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення умисного вбивства ОСОБА_7 до кінця, але смерть останнього не настала з причин, які не залежали від її волі. Так, ОСОБА_4 привернула увагу випадкових перехожих, які викликали співробітників поліції, працівників швидкої медичної допомоги, внаслідок чого дитину витягнули з води у непритомному стані та доставили до лікарні. Станом на 27.03.2018 року ОСОБА_7 перебуває у Обласній дитячій клінічній лікарні з діагнозом - утоплення у прісній воді, переохолодження, стан після сердечно-легеневої реанімації, глибока кома, стан вкрай тяжкий.

Слідчий звернулася до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання вказала, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наявні ризики того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрювана вказала, що наміру позбавлятись дитини не мала, того дня перехвилювалась через сварку з ОСОБА_8 , їй не було з ким спілкуватись, вона випила пляшку пива, пішла на міст та через необережність впустила дитину в річку. Пояснила, що свою вину визнає частково та просила обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки повинна бути поряд зі своєю дитиною. Крім того, зазначила, що має ще двох дітей - 1996 та 1998 років народження.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, а також необхідність призначення у кримінальному провадженні комплексної судової психолого-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_4 . Пояснила, що остання знаходилась у стані сильного душевного хвилювання, мала намір закінчити життя самогубством та з необережності впустила свого сина з мосту. З урахуванням того, що дитина залишилась жива, просила обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в гуртожитку, в якому вона мешкала до цього часу.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. Підозра є обґрунтованою, підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; випискою з медичної картки 3401 Обласної дитячої клінічної лікарні від 27.03.2018 року; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 27.03.2018 року.

З урахуванням викладеного, а також того, що ОСОБА_4 офіційно не працює, зареєстрована в м. Луганську та не має постійного місця проживання за місцем проведення досудового розслідування в м. Миколаєві, знайома зі свідком ОСОБА_12 , яка стверджує, що ОСОБА_4 неодноразово погрожувала вбити дитину, та обізнана про її місце проживання, на теперішній час не позбавлена батьківських прав та має доступ до своєї дитини, враховуючи характер та спосіб вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, вважаю доведеними ризики того, що вона може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, є доведеною наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким неможливо шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 травня 2018 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів.

Повний текст ухвали оголошено 29 березня 2018 року о 16 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_13