Справа № 203/6055/15-к
Провадження № 1-в/0203/117/2017
У Х В А Л А
іменем України
02.10.2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника Центрального РС
Центрального МРВ м. Дніпра
ОУПП Південно-східного
МРУ ВКПП МЮУ ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро подання Центрального РС Центрального МРВ м. Дніпра ОУПП Південно-східного МРУ ВКПП МЮУ від 27.09.2017 року про звільнення від додаткової міри покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щербинівка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою. Одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого начальником відділу в Дніпропетровській обласній державній адміністрації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році»
ВСТАНОВИВ:
27.09.2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання Центрального РС Центрального МРВ м. Дніпра ОУПП Південно-східного МРУ ВКПП МЮУ (далі орган пробації) від 26.09.2017 року про звільнення засудженого ОСОБА_5 від додаткового покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
З подання вбачається, що ОСОБА_5 був засуджений 29.09.2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 286 КК України до штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.12.2016 року вказаний вирок першої інстанції в частині призначеного покарання скасовано та ОСОБА_5 за ч.1 ст. 286 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8500 гривень, з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на 1 рік. ОСОБА_5 засуджений за вчинення необережного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України. ОСОБА_5 є батьком малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого він не позбавлений батьківських прав. Протягом 2007-2017 років до ОСОБА_5 амністія або помилування не застосовувались. За даними УІТ ГУНП України в Дніпропетровській області і за даними УІАЗ «АРМОР» ОСОБА_5 в період строку випробування до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. За місцем проживання та роботи характеризується позитивно.
Представник органу пробації підтримав подання, та просив задовольнити з підстав зазначених у поданні.
Прокурор не заперечував проти задоволення подання.
ОСОБА_5 також підтримав подання, просив звільнити його від додаткового покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Вислухавши учасників судового розгляду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України «Про амністію у 2016 році».
За змістом ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;
За ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році», особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 29.09.2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 286 КК України до штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.12.2016 року вирок першої інстанції в частині призначеного покарання скасовано та ОСОБА_5 за ч.1 ст. 286 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8500 гривень з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на 1 рік.
Вказаний злочин, відповідно до ст. 12 КК України, не відноситься до тяжких або особливо тяжких злочинів.
ОСОБА_5 є батьком малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.
З матеріалів особової справи вбачається, що за час перебування на обліку органу пробації порушень порядку та умов відбування покарання засуджений не допускав, нового злочину не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.
Обставини, які б виключали можливість застосування до ОСОБА_5 п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлені.
Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, який вважає, що подання підлягає задоволенню, суд приходить до висновку про наявність усіх підстав для задоволення подання про застосування акту амністії щодо засудженого ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 537, 539, КПК України, ст.ст. 86 КК України, п. «в» ст.1, ст.ст.10, 15 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні»,-
УХВАЛИВ:
Подання Центрального РС Центрального МРВ м. Дніпра ОУПП Південно-східного МРУ ВКПП МЮУ від 26.09.2017 року про звільнення засудженого ОСОБА_5 від додаткового покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , засудженого 29.09.2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 286 КК України до штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами, який в частині призначеного покарання скасовано вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.12.2016 року та за ч.1 ст. 286 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8500 гривень, з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на 1 рік, від призначеного додаткового покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1