Справа № 755/957/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" березня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2017 р. за № 0015709 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високе, Титіївського району, Київської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 19.05.2004 року Тетіївським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 119 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 15.08.2005 на підставі постанови суду Полтавського району Полтавської області від 08.08.2005 року; 16.05.2006 року Тетіївським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; 13.06.2006 року Тетіївським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців, звільнений 13.07.2011 року на підставі постанови Білоцерківського міського суду Київської області від 05.07.2011 року з умовно-достроковим не відбутим терміном 3 місяці 6 днів; 16.11.2011року Тетіївським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289, 70, 71 КК України до 5 років і 9 місяців 6 днів позбавлення волі, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2016 року не відбуту частину покарання замінено на 9 місяців 9 днів обмеження волі згідно ст. 82 КК України, зараховано час слідування до виправного центру, звільнений 03.01.2017 року,

- у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 22.11.2017 приблизно о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т. Броварський, 27, разом із наглядно знайомим ОСОБА_4 та знайомими останнього спільно вживали спиртні напої та відпочивали. Під час розпивання алкогольних напоїв, ОСОБА_6 помітив у ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Lenovo Vibe».

В цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_4 .. Діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_4 його мобільний телефон марки «Lenovo Vibe» білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 1778 гривень 32 копійок, для того щоб здійснити дзвінок. Отримавши від ОСОБА_4 мобільний телефон, ОСОБА_6 почав відходити від потерпілого, тримаючи в руках мобільний телефон останнього, на прохання ОСОБА_4 повернути телефон відреагував відмовою та почав від нього тікати, тим самим відкрито викравши вказаний мобільний телефон.

В подальшому, ОСОБА_6 з викраденим телефоном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 1778 грн. 32 коп.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення та щиро розкаявся у вчиненому.
Крім того, обвинувачений показав, що на його прохання потерпілий ОСОБА_4 добровільно надав йому свій телефон, після чого, він здійснив 2-3 телефонних дзвінка дружині, при цьому ОСОБА_4 неодноразово просив віддати йому телефон, проте він утримував телефон у себе в руках, при цьому направився в сторону готелю «Братислава», в подальшому телефон поклав до своєї кишені.
Покази ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Будучи допитаним з дотриманням правил, передбачених частиною другою, третьою, п`ятою-чотирнадцятою статті 352 КПК України у судовому засіданні та попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 22 листопада 2017 року, близько 19.00 годин, він разом із сусідкою направлялися до кіоску з метою придбання спиртних напоїв. Коли вони разом із сусідкою підійшли до кіоску, до них підійшов наглядно знайомий ОСОБА_6 , з яким вони познайомилися влітку 2017 року, та попросив купити йому спиртні напої, які ОСОБА_4 купив, та в подальшому вони разом їх розпили. ОСОБА_6 попросив у нього мобільний телефон з метою зателефонувати, на що він надав йому телефон «Lenovo Vibe» у руки, ОСОБА_6 почав розмовляти, та віддалятися від нього в сторону готелю «Братислава», він почав бігти за ОСОБА_6 та кричати, щоб останній повернув йому телефон, проте ОСОБА_6 проігнорував його вимогу та продовжував бігти. ОСОБА_4 звернувся до працівників охорони готелю «Братислава», які затримали ОСОБА_6 до приїзду працівників поліції.
Поряд з цим, будучи допитаним у суді, свідок ОСОБА_7 показав, що 22.11.2017 року близько 19 год. вечора він з друзями відпочивав біля ресторану «McDonaIds» та побачив, як через огорожу перестрибнув потерпілий, який з криками, щоб йому повернули телефон, біг за обвинуваченим, вони бігли через парк в бік готелю «Братислава», він з друзями також почав наздоганяти ОСОБА_6 , підбігаючи до готелю, вони побачили, що останнього затримали працівники охорони.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами.
Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у тому, що він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно й тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину особою повторно та рецидив злочину, а саме 19.05.2004 року ОСОБА_6 було засуджено Тетіївським районним судом Київської області (за ч. 1 ст. 119 КК України).

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_6 вищезазначених даних про його особу, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. 75 КК України.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України - залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 22.11.2017 року, з моменту фактичного затримання.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Речові докази у кримінальному проваджені, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo Vibe» білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що переданий на зберігання потерплому ОСОБА_4 залишити в його власності.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
С у д д я :