22.11.2017 Єдиний унікальний № 371/1137/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кп/371/ 118 /17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2017 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000375, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не має, має середню освіту, не депутат, раніше судимий вироком Богуславського районного суду Київської області від 04 серпня 2017 року за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України до 240 годин громадських робіт, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше судимим Богуславським районним судом Київської області 04 серпня 2017 року за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу Українидо покарання у виді 240 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, знову вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 15 травня 2017 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в середині нежитлової будівлі з влаштованим баром-магазином, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , та яке орендує ОСОБА_6 , побачив касовий апарат, який розташований на прилавку вказаного магазину і вирішив вчинити крадіжку грошових коштів.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, пересвідчившись, що його дії залишаються непоміченими з боку власника та сторонніх осіб, обвинувачений ОСОБА_4 руками відкрив касовий апарат звідки дістав грошові кошти у розмірі 300 гривень, після чого взявши вказані грошові кошти покинув місце вчинення злочину.

Викраденим майном обвинувачений розпорядися на власний розсуд, витративши їх на придбання продуктів харчування, таким чином обернувши викрадене на власну користь.

Таким чином, своїми повторними, умисними, протиправними, винними діями обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 300 гривень, чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікацію його дій та вартість викраденого майна, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують особистість обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив, що 15 травня 2017 року, перебуваючи в барі-магазині, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив крадіжку грошових коштів належних ОСОБА_7 у розмірі 300 гривень, які витратив на придбання продуктів харчування.

Під час судового засідання, обвинувачений не заперечував той факт, що викрав грошові кошти в розмірі 300 гривень.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 15 травня 2017 року вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, якими завдав потерпілому ОСОБА_6 шкоду, що в загальному розмірі становить 300 гривень.

При розгляді даної справи судом було детально вивчено та проаналізовано докази, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема:

Згідно з довідкою нарколога Миронівської центральної районної лікарні, обвинувачений на обліку в нарколога не перебуває (а. с. 48).

Відповідно до довідки психіатра Миронівської центральної районної лікарні, обвинувачений на обліку в психіатра не перебуває (а. с. 49).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області від 01 серпня 2017 року № 853, обвинувачений має такий склад сім`ї: мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сестра ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , племінники ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 50).

Згідно з копією вироку Богуславського районного суду Київської області від 04 серпня 2017 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт (а. с. 51).

Відповідно до характеристики Грушівської сільської ради Мироніського району Київської області від 01 серпня 2017 року № 2 - 46 - 852, обвинувачений характеризується як особа, яка веде аморальний спосіб життя, ходить по чужих присадибних ділянках та огородах (а. с. 52).

Відповідно до листа Миронівської районної ради Київської області, ОСОБА_4 не являється депутатом Миронівської районної ради (а.с. 53).

Відповідно до вимоги про судимість від 24 серпня 2017 року № 6319/109/1011/02-17, обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а. с. 56 - 57).

Згідно з досудовою доповіддю Миронівського РВП Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 10 листопада 2017 року, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, може становити небезпеку для суспільства, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку (а. с. 43 - 46).

Під час розгляду кримінального провадження, судом не встановлено обставин, які, у відповідності до ст. ст. 36-49 Кримінального кодексу України, виключають злочинність діяння обвинуваченого, а також підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачених ст. ст. 44-49 Кримінального кодексу України.

Крім того, під час розгляду справи, судом не встановлено обставин, які свідчать про необхідність застосування до обвинуваченого примусового лікування, а також обставин, які свідчать про те, що обвинувачений вчинив вищезазначений злочин у стані не осудності чи обмеженої осудності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

У відповідності до ст. ст. 65, 66 Кримінального кодексу України суд вважає можливим визнати щире каяття та активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину - обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.

У відповідності до ст. ст. 35, 65, 67 Кримінального кодексу України суд не знайшов обставин, що обтяжують покарання за скоєне.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого: його вік, соціальне становище, а також те, що він будучи притягненим до кримінальної відповідальності за вироком Богуславського районного суду Київської області від 04 серпня 2017 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, на шлях виправлення не став, повторно вчинив новий умисний злочин проти власності, згідно висновку досудової доповіді органу пробації характеризується як особа, яка без позбавлення або обмеження волі на певний строк, може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочину, його щире каяття, та активне сприяння у розкритті злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, а також враховуючи що даний злочин обвинувачений вчинив до постановлення Богуславським районним судом Київської області вироку від 04 серпня 2017 року, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі, із звільненням його від реального відбуття покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 Кримінального кодексу України, та покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України.

У матеріалах справи відсутні данні, чи звертався вирок Богуславського районного суду Київської області від 04 серпня 2017 року до виконання (чи відбував покарання за ним), а тому неможливо виконати вимоги ст. ст. 70, 72 Кримінального кодексу України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, а тому на думку суду цей вирок слід виконувати самостійно.

Вирішити долю речових доказів, відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України суд не може, оскільки вони до суду не надавались, в судовому засіданні не досліджувались.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не заявлені.

Обвинуваченому під час проведення підготовчого судового засідання запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5 та 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 368, 371, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
1.ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, призначивши йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

2.На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк у 2 (два) роки.

3.Згідно п. п 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: протягом строку випробування періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4.Вирок Богуславського районного суду Київської області від 04 серпня 2017 року по кримінальному провадженню №371/704/17 виконувати самостійно.

5.Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

6.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

7.Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя ОСОБА_1