Справа № 444/2469/17
Провадження № 1-кп/444/240/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2017 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, одружений, не працює, не судимий, паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , 16 вересня 2017 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, знаходячись у власному автомобілі марки «Вольксваген Шаран», номерний знак Республіки Польща НОМЕР_3 на перехресті вулиць Б. Хмельницького та площі Є. Коновальця в м. Жовква Львівської області, виражаючи зневажливе ставлення до працівників правоохоронних органів - Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, які у зв`язку з виконанням службових обов`язків у форменому одязі звернулись до ОСОБА_4 з вимогою припаркувати його автомобіль у дозволеному місці, так як останній стояв з порушенням правил дорожнього руху, враховуючи, що дана вимога ОСОБА_4 була проігнорована, працівниками поліції пред`явлено вимогу щодо надання відповідних документів на особу та транспортний засіб, на що ОСОБА_4 через вікно автомобіля передав частину своїх документів працівникам поліції, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, страховий поліс та, вийшовши з автомобіля, раптово вихопив їх з рук поліцейського ОСОБА_6 і намагався сісти у свій автомобіль та зачинитися у ньому, окрім цього на зауваження поліцейських реагував агресивно, ображав працівників поліції нецензурними словами, при цьому в категоричній формі відмовлявся виконувати їх законні вимоги. Продовжуючи свої злочинні дії, виражаючи зневажливе ставлення до працівників правоохоронних органів, реалізовуючи свій злочинний задум, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій, діючи умисно ОСОБА_4 почав чинити активний фізичний опір працівникам поліції, застосовуючи фізичну силу, шарпаючи за формений одяг поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , провокуючи бійку, після чого повалив потерпілого ОСОБА_6 на землю.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, і тому суд такі його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 342 КК України.

30.10.2017 року між прокурором Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, наявності обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, у кримінальному провадженні відсутній потерпілий і вчинений підозрюваним злочином завдана шкода лише державним та суспільним інтересам) відсутності обставин, які обтяжують покарання, а тому досягають згоди, що підозрюваний ОСОБА_4 має понести покарання за ч. 2 ст. 342 КК україни у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Крім того, згідно умов даної угоди підозрюваному роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості, затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а відтак просить затвердити угоду.

Захисник просить затвердити дану угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Згідно ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо : 1). кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 342 КК України визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 подано до суду заяву в якій просить проводити судові засідання по обвинувачення ОСОБА_4 без його участі, пред"явлене обвинувачення підтримує в повному обсязі, просить затвердити угоду про визнання винуватості укладену між стороною обвинуваення та обвинуваченим і його захисником, письмову згоду прокурору на укладення ним угоди надав.

У ст. 472 КПК України, визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості досягнута між прокурором та підозрюваним відповідає вимогам передбаченим ст. 471- 474 КПК України і тому може бути за даною угодою ухвалений вирок. Так, судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, дана угода укладена без застосування насильства, примусу, погроз чи непередбачених обіцянок, вимоги ст. 474 ч. 4 підозрюваний розуміє. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Крім того, суд перевіривши угоду на відповідність вимог КПК України та КК України прийшов до висновку про відсутність підстав передбачених для відмови в затвердженні угоди передбачених ст. 474 ч. 6, 7 КПК України, а відтак дана угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним підлягає затвердженню.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу винного, суд вважає за необхідне обрати щодо підозрюваного покарання за ч. 2 ст. 342 КК україни у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати за проведення по справі експертизи відсутні.
Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Керуючись ст. 314, 368-371, 373, 374, 472-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.10.2017 року між прокурором Жовківського відділу Червоноградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001326.

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Речовий доказ : три відеозаписи надані ОСОБА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження № 0001326.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Роз`яснити ОСОБА_4 про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 30.10.2017 року та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити ОСОБА_4 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1