У Х В А Л А
іменем України
23 лютого 2018 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в:
Старший слідчий СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000145 від 15.02.2018 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме деревину породи "дуб" об`ємом 4 куб.м, щодо якої є підстави вважати, що вона добута в результаті незаконної порубки.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 15.02.2018 до чергової частини Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява директора ДП "Дослідне господарство Бірки" ОСОБА_5 щодо факту незаконної вирубки дерев в лісосмузі за с. Бірки Зміївського району Харківської області.

15.02.2018 відомості за вказаною заявою були внесені до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Допитаний потерпілий ОСОБА_5 показав, що 15.02.2018 близько 13:30 години при проведенні планового огляду території полів, розташованих за с. Бірки ним виявлено двох чоловіків, які здійснювали незаконну порубку дерев в лісосмузі, що перебуває на балансі ДП "Дослідне господарство Бірки", де також виявлено порублену деревину, яку перевезено на територію інституту.

19.02.2018 в ході додаткового огляду місця події на території інституту овочівництва та баштанництва НААН України, за участю спеціаліста виявлено, що порубленою деревиною є дерево породи "дуб" об`ємом 4 куб.м, яке вилучено до Зміївського ВП.

Тимчасово вилучена 19.02.2018 деревина може зберегти сліди злочину та може бути використана як доказ у кримінальному провадженні, тому вважала за необхідне накласти на неї арешт.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав викладених у ньому.

Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає судовому розгляду клопотання слідчого.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

На підтвердження доводів клопотання слідчий надав: копію витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження №0000145 від 15.02.2018; копію заяви ОСОБА_5 щодо виявлення факту незаконної порубки дерев; довідку в. о. керівника ДП "Дослідне господарство "Борки" про нанесені збитки; копії протоколів огляду місця події від 15.02.2018 та від 19.02.2018.

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучену деревину відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст. 132 КПК України, а також, що речі, які були тимчасово вилучені, відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

За таких обставин, клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 175 КПК України,

п о с т а н о в и в :
1. Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

2. Накласти арешт на деревину породи "дуб" об`ємом 4 куб.м, щодо якої є підстави вважати, що вона добута в результаті незаконної порубки.

3. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

4. Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_4 , на яку покладено обов`язок щодо визначення місця та порядку зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Слідчий суддя: ОСОБА_1