Справа № 464/8012/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003757 від 10.11.2017 про обвинувачення , -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, Волинської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із закінченою середньою освітою, не працюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України , -

у с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 07.06.2017р. близько 16:00 год. знаходячись на пр. Ч.Калини, 106 в м. Львові, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, шляхом обману ОСОБА_5 , під приводом ремонту взуття, отримав від останньої грошові кошти в сумі 400 грн., при цьому не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання. В подальшому обіцяного ремонту взуття не виконав, а грошові кошти в сумі 400 грн. витратив на власні потреби, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 25.06.2017р. близько 12:00 год. знаходячись по пр. Ч. Калини, 106 в м. Львові, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою

протиправного збагачення, діючи повторно, шляхом обману ОСОБА_6 , під приводом ремонту взуття, отримав від останньої грошові кошти в сумі 2 000 грн., при цьому не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання. В подальшому обіцяного ремонту взуття не виконав, а грошові кошти в сумі 2 000 грн., витратив на власні потреби, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_4 03.07.2017р. близько 11:00 год. знаходячись в приміщенні кв. АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, діючи повторно, шляхом обману ОСОБА_7 під приводом ремонту взуття, отримав від останньої грошові кошти в сумі 1 100 грн., при цьому не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання. В подальшому обіцяного ремонту взуття не виконав, а грошові кошти в сумі 1100 грн., витратив на власні потреби, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю . Зазначив, що у скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати, між тим у відповідності до вимог ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань щодо себе.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не мають, при визначенні покарання покладаються на розсуд суду.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, така стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які долучені до кримінального провадження.

Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами в судовому засіданні не оспорювались ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження. В силу дії ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.ч.1, 2 ст. 190 КК України доведена повністю.

Суд вважає, що злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України за кваліфікуючою ознакою - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) ; та відповідно за ч. 2 ст. 190 КК України -за кваліфікуючою ознакою заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак згідно ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, його характеристику з місця проживання, те, що на обліку в психіатричному та наркологічному диспансері обвинувачений не перебуває. Обставиною, яка пом`якшує міру покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Відтак суд приходить до висновку, що міру покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочини, у виді штрафу, із застосування вимог ст. 70 КК України.

Запобіжний захід у справі не визначався. Цивільний позов не заявлено. Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд , -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят гривень) в дохід держави.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (одна тисяча сто дев`яносто гривень) в дохід держави.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (одна тисяча сто дев`яносто гривень) в дохід держави.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1