Провадження № 1-кп/369/248/18
В И Р О К
іменем України
22.02.18 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006879 від 06.11.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шарки Рокитнянського району Київської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Кагарлицького районного суд Київської області від 27.06.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Рокосово Хустського району Закарпатської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:
06.11.2017 року о 00.30 годині ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком від 28.07.2017 року Кагарлицького районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, з мережі зливної каналізації, що за вищевказаною адресою, за допомогою молоту таємно викрали належне Комунальному підприємству «Управління комунального господарства» майно, а саме: чавунний каналізаційний люк «С250 Н-90», балансова вартість якого становить 1750 грн.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли Комунальному підприємству «Управління комунального господарства» матеріального збитку на суму 1750 грн.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину у крадіжці визнали, зазначили, що вони побачили каналізаційний люк вночі, коли повертались додому, вирішили його забрати та здати на металолом, оскільки не мали заробітку, проте пройшли метрів 200 та біля них зупинився патрульний автомобіль, після чого каналізаційний люк у них вилучили. Свій вчинок пояснили тим, що постійного заробітку не мають, на постійну роботу влаштуватися не можуть, оскільки їх ніхто не бере, при цьому ОСОБА_4 зазначив, що під опікою у нього знаходиться дружина ОСОБА_6 інвалід з дитинства. У вчиненому щиро розкаялись, запевнили суд, що подібного більше не допустять.

Судовий розгляд відбувався у відсутність представника потерпілого КП «Управління комунального господарства» - ОСОБА_7 у зв`язку з надходженням до суду відповідної заяви, оскільки викрадене майно їм повернуто.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинувачених, з`ясувавши, чи правильно розуміють всі учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України.
Тому, за вищевказаних обставини суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена повністю і кваліфікує його дії за вказаною статтею як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб. Також суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена повністю і кваліфікує його дії за вказаною статтею як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги, що він раніше судимий вироком Кагарлицького районного суд Київської області від 27.06.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, одружений, а також враховує характер і ступінь тяжкості злочину за ч. 2 ст. 185 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, а також перебування під опікою ОСОБА_4 , відповідно до рішення від 02.09.2016 року Кагарлицького районного суду Київської області, дружини ОСОБА_6 інваліда ІІ групи з дитинства, яка є обмежено дієздатною. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.
Тому, з огляду на вказане, суд, приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинене на підставі ст. 69 КК України з урахуванням двох визнаних судом обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, у виді штрафу, оскільки вважає, що саме така міра покарання буде достатньою для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , а також недопущенням ним вчинення злочинів у майбутньому.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, а також враховує характер і ступінь тяжкості злочину за ч. 2 ст. 185 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.
Тому, з огляду на вказане, суд, приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинене на підставі ст. 69 КК України з урахуванням двох визнаних судом обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, у виді штрафу, оскільки вважає, що саме така міра покарання буде достатньою для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 , а також недопущенням ним вчинення злочинів у майбутньому.
Долю речових суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., в дохід держави.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 27.06.2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_4 засуджений до 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, виконувати самостійно.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., в дохід держави.

Речові докази: чавунний каналізаційний люк С 250 Н-90 та металеву кувалду, які передані представнику потерпілого КП «Управління комунального господарства» - ОСОБА_7 залишити в розпорядженні КП «Управління комунального господарства».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1