АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №644/6053/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1413/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: про застосування амністії

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
-головуючого ОСОБА_2 ,
-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
-при секретарі ОСОБА_5 ,
-за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова матеріали провадження №11кп/790/1413/18 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 20 січня 2018 року, -
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимому:
-16.12.2002 року Вовчанським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України на 6 років позбавлення волі, згідно ухвали апеляційного суду Харківської області на 4 роки позбавлення волі;
-22.12.2011 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі;
-28.10.2015 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;
-01.04.2016 року Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі,
відмовлено в задоволенні клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 , будучи звільнений 28.10.2015 року Фрунзенським районним судом м.Харкова від відбування покарання з випробуванням, до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, що згідно положень п.«а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» унеможливлює застосування до нього амністії.
В апеляційній сказі засуджений ОСОБА_7 просить звільнити його від відбування покарання на підставі ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році», посилаючись на те, що суд першої інстанції не повинен був керуватись п.«а» ст.9 зазначеного Закону, оскільки він вчинив злочин не в період відбування покарання за попереднім вироком, а у період іспитового строку, і цей злочин є злочином середньої тяжкості, а не умисним тяжким або особливо тяжким злочином.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню.
Згідно вимог, передбачених п.«в» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які звільненні судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
За змістом цієї норми закону амністія не застосовується до осіб, які були засудженні за вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину зі звільненням судом від відбування покарання з випробуванням, але до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Як слідує із матеріалів провадження вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 28.10.2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, тобто за умисний злочин, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
В період визначеного судом іспитового строку ОСОБА_7 знову вчинив умисний злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
За таких обставин положення п.«в» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» не є підставою для незастосування амністії до ОСОБА_7 .
Відповідно до ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статі 1 цього Закону, засуджені за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
На 07 вересня 2017 року, тобто на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», ОСОБА_7 відбув не менше однієї чверті призначеного на підставі ст.71 КК України за сукупністю вищевказаних вироків строку основного покарання.
Обставин, які перешкоджають за цим Законом і Законом України «Про застосування амністії в Україні» застосуванню до засудженого акту амністії, не встановлено.
Посилання суду на наявність заборони на застосування акту амністії до засудженого ОСОБА_7 , а саме п.«а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», є необґрунтованим, оскільки зазначений пункт стосується осіб, які вчинили умисний злочин в період реального відбування покарання, а ОСОБА_7 вчинив умисний злочин в період визначеного судом іспитового строку, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи викладене, до ОСОБА_7 можуть бути застосовані положення ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році».
З огляду на наведене, згідно п.4 ч.1 ст.409, п.3 ч.1 ст.413 КПК України наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення апеляційним судом нової ухвали у порядку п.4 ч.1 ст.407 КПК України.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Оджонікідзевського районного суду м.Харкова від 30 січня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - скасувати.
На підставі ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Київського районного суду м.Харкова від 01.04.2016 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий:
Судді: