Справа №552/5252/17
Провадження № 1-кп/552/356/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.09.2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піски, Лохвицького району, Полтавської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, має малолітню дитину 2014 р.н, з середньою-спеціальною освітою, водія-механіка взводу технічного забезпечення 1 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», водій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Старший солдат ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом, виконуючи військовий обов`язок на посаді водія-механіка взводу технічного забезпечення 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, 17.07.2017 без поважних причин та належного дозволу самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та в подальшому понад 10 діб проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання у с. Піски Лохвицького району Полтавської області до 28.07.2017 року, коли прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , заявивши про себе та про самовільне залишення ним місця служби.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав повністю, пояснив, що дійсно залишив військову частину в зв`язку з сімейними обставинами поїхавши до малолітньої дитини. В подальшому добровільно з`явився на службу. У скоєному щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

Відповідно до ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів та допит свідків стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 407 ч.4 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України

У силу ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, знаходження на утриманні малолітньої дитини, є учасником бойових дій.
У силу ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

При обрані міри покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, є учасником бойових дій, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, щиро розкаюється у скоєному злочині, на підставі викладеного, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання із застосування ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання у виді штрафу.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.4 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

Вирок може бути оскаржений, до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1