Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/47/18

Справа № 711/13/18

11 січня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , слідчий ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_5 ,
розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на постанову слідчого прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій в рамках кримінального провадження №0000250,

ВСТАНОВИВ:

Захисник і підозрювані звернулись до суду зі скаргою, в якій просили скасувати постанову слідчого 21.04.2017р. про відмову у задоволенні клопотання захисника від 20.04.2017р. та зобов`язати слідчого виконати слідчі дії, зазначені у цьому клопотанні.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали скаргу і наполягли на її задоволенні. Захисник пояснив, що відмова слідчого у задоволенні клопотання сторони захисту про приєднання до матеріалів кримінального провадження еколого-експертної оцінки аналітичного опрацювання додержання вимог земельного та природоохоронного законодавства на території КВ «Пуща-Водиця» ДУС від 24.03-03.05.2017р. фактично порушує право на захист, оскільки обмежує сторону захисту у збиранні доказів в рамках кримінального провадження.

Слідчий заперечив проти доводів скарги та зауважив, що підстав для задоволення клопотання сторони захисту немає, оскільки наданий стороною захисту експертний висновок наявний в матеріалах кримінального провадження. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення учасників досудового провадження, дослідивши надані слідчому судді докази в обґрунтування доводів сторін кримінального провадження, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим підрозділом прокуратури Черкаської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000250, в рамках якого ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.364, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.197-1, ч.5 ст.27 ч.2 ст.197-1, ч.5 ст.27, ч.2 ст.28 ч.3 ст.197-1, ч.5 ст.27 ч.3 ст.209 КК України.

02.11.2017р. захисник і підозрюваний звернулися до слідчого з клопотанням, в якому просили долучити в якості доказу до матеріалів кримінального провадження еколого-експертну оцінку аналітичного опрацювання додержання вимог земельного та природоохоронного законодавства на території КВ «Пуща-Водиця» ДУС від 24.03-03.05.2017р., як проведена ДП «Центр екологічних ініціатив» Міністерства екології та природних ресурсів України.

Ухвалою слідчого судді від 12.12.2017р. зобов`язано слідчого розглянуте таке клопотання сторони захисту в порядку, передбаченому ст.220 КПК України.

Того ж дня слідчий за наслідками розгляду клопотання сторони захисту від 02.11.2017р. виніс постанову, якою відмовив у задоволенні клопотання. Підставою для відмови у задоволенні клопотання стало те, що відповідна експертна оцінка наявна в матеріалах кримінального провадження і знаходиться в томі №30 на 81-277 сторінках.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого сторона захисту звернулась зі скаргою до слідчого судді.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання.

Даючи оцінку діям слідчого вважаю за необхідне звернути увагу на наступне. Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до положень ст.223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

З аналізу положень норм ст.9, 223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим. Натомість, з огляду на принцип змагальності кримінального провадження (ст.22 КПК України), положення кримінально-процесуального закону надають стороні захисту право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню. Проте, потреба у проведенні слідчих дій за ініціативою сторони захисту визначається в кожному конкретному випадку з огляду на можливість досягнення мети задля якої проводиться зазначена слідча дія (ч.2 ст.223 КПК України). Зазначене свідчить про право прокурора або слідчого з огляду на результативність слідчої дії визначати необхідність її проведення в той чи інший час досудового розслідування, щоб запобігти марному витрачанню часу на проведення дій, які не мають значення для кримінального провадження взагалі або матимуть значення, але за умови їх проведення після встановлення інших обставин кримінального провадження.

Натомість частиною третьою статті 93 КПК України передбачено право сторони захисту на самостійне збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок, здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

За таких обставин доводи сторони захисту, що внаслідок відмови у задоволенні їх клопотання про проведення слідчих дій, сторона обвинувачення позбавляє їх права на захист є необґрунтованими. В цьому контексті слід враховувати, що кримінальне провадження ґрунтується на принципі презумпції невинуватості та забезпеченні доведеності вини. Відповідно до зазначеного принципу ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи (ст.17 КПК України).

Варто звернути увагу, що з огляду на зміст принципу змагальності та порядок збирання доказів в кримінальному провадженні, сторона захисту не позбавлена можливості самостійно отримувати докази, які має намір використати для спростування обвинувачення. Такі докази можуть зберігатись у сторони захисту і мають бути надані стороні обвинувачення лише під час відкриття матеріалів кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 КПК України.

Отже, відмова слідчого у прийнятті від сторони захисту певного документу для долучення його до матеріалів кримінального провадження, які зберігаються у сторони обвинувачення, не є обмеженням права на захист, оскільки внаслідок такої відмови документ не втрачає ознак доказу і може бути використаний стороною захисту під час судового розгляду кримінального провадження, якщо його було відкрито стороні обвинувачення.

Крім того, в даному конкретному випадку, запропонована стороною захисту експертна оцінка вже наявна в матеріалах кримінального провадження, які зберігаються у сторони обвинувачення, а відтак потреба у її повторному долученні відсутня.

Такого ж висновку дійшов слідчий виносячи оскаржувану постанову. При цьому у постанові детально та належним чином наведені мотиви відхилення заявленого клопотання.

За таких обставин, постанова слідчого від 12.12.2017р. про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту є такою, що за своїм змістом відповідає положенням ст.ст.110, 220 КПК України, винесена з врахуванням змісту засад кримінального провадження, а тому підстав для її скасування не вбачається.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 15 січня 2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1