Порядковий № 1-кп/756/485/18
В И Р О К
Іменем України
02 березня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0010547 від 15.11.2017 року за обвинувальним актом щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.11.2011 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 18.09.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 27.12.2012 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 24.09.2015 року з Сокирянської ВК Чернівецької області (№ 67) умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 25 днів,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
14.11.2017 року приблизно о 20:30 годині ОСОБА_3 перебував в приміщенні супермаркету «Велика Кишеня», який розташований по вул. Героїв Дніпра, 31 в м. Києві.

В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжку), що належить ТОВ «Фудком».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжку), в той же час того ж дня, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Велика Кишеня», що належить ТОВ «Фудком» та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра 31, ОСОБА_3 переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення взяв зі стелажу наступні товари, які належать супермаркету «Велика Кишеня»:

-замінник цукру 57,4 г «Сукразіт», арт.278, в кількості 1 шт., вартістю 71 гривня 13 копійок (без урахування ПДВ);

-вафлі Лайон Вайт Рок в білій глазурі, 42 г , Нестле, арт. 257, в кількості 1 шт., вартістю 6 гривень 57 копійок (без урахування ПДВ);

-запальнички міді Бік, арт. 426, в кількості 31 шт., вартістю 352 гривні 78 копійок (без урахування ПДВ).

Всього товару на загальну суму 430 грн. 48 коп. (без урахування ПДВ).

Продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, спрямовані на таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_3 , впевнившись в тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та він діє таємно, сховав вищевказаний товар під куртку, в яку був одягнутий, та направився до виходу через каси самообслуговування, умисно не розрахувавшись за вказаний товар. Однак, свій злочинний умисел ОСОБА_3 до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий працівником охорони супермаркету «Велика Кишеня», що належить ТОВ «Фудком» та розташований за адресою: м. Київ, вул. Г. Дніпра, 31.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його кінця, ОСОБА_3 міг спричинити ТОВ «Фудком» майнову шкоду на загальну суму 430 грн. 48 коп. (без урахування ПДВ).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини вказані вище. Він показав, що дійсно 14.11.2017 року приблизно о 20:30 годині перебував в приміщенні супермаркету «Велика Кишеня», який розташований в по вул. Героїв Дніпра, 31 в м. Києві, де в нього виник умисел на вчинення крадіжки повторно. На той час він не мав ніякої роботи та коштів. Будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає і він діє таємно, він взяв зі стелажу один замінник цукру «Сукразіт» та вафлі в білій глазурі, Нестле, в кількості 1 шт., для власного вживання, а, крім того, він взяв блок маленьких запальничок, як потім виявилося їх там було 31 шт. Загальну вартість товару, який він намагався вкрасти, у сумі 430 грн. 48 коп. (без урахування ПДВ), як це вказано у висунутому йому обвинуваченні, він не оспорює. Навіщо йому було скільки запальничок пояснити не зміг. ОСОБА_3 також показав, що перелічений вище товар він сховав під куртку, в яку був одягнутий, та попрямував до виходу через каси самообслуговування, умисно не розрахувавшись за вказаний товар. Однак, свій злочинний умисел він до кінця не довів, оскільки був затриманий працівником охорони супермаркету «Велика Кишеня», після чого було викликано працівників поліції та по їх прибуттю в нього було вилучено весь товар, який він хотів вкрасти. Про вчинене обвинувачений дуже шкодує, просить суворо його не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За викладених вище обставин суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-68 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, оскільки обвинувачений має не погашену судимість за ч. 1 ст. 309 КК України.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, раніше був тричі судимим, його судимості не зняті та не погашені, він офіційно не працевлаштований, не одружений, зі слів - має малолітню восьмирічну дитину, яка проживає з матір`ю та якій він допомагає.

Враховуючи обставини справи, дані про особу ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, характер та вартість майна, на яке було вчинено замах на крадіжку, відсутність матеріального збитку для власника майна, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції інкримінованої йому частини 2 статті 185 КК України. При цьому призначене покарання він має відбувати реально, оскільки, враховуючи дані про його особу, суд не знаходить підстав для застосування до нього ст.ст. 69, 75 КК України. Суд переконаний, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено. Питання про долю речових доказів суд не вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Клопотань про зміну або продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який спливає 03.03.2018 року, прокурором заявлено не було. Проте, 14.11.2017 року ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 208 КПК України і він був попередньо ув`язнений до 16.11.2017 року, коли ухвалою слідчого судді до нього було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту. Відтак, три дні попереднього ув`язнення слід зарахувати обвинуваченому в строк покарання відповідно до співвідношення, передбаченого п.п. «б» п. 1 ч. 1, ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання його попереднє ув`язнення з 14 листопада по 16 листопада 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1