Справа № 344/7021/17
Провадження № 1-кс/344/1924/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону старший лейтенант юстиції ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000080 від 20.04.2017р.,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що командир першої патрульної роти військової частини НОМЕР_1 НГ України капітан ОСОБА_6 , будучи військовою службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, маючи єдиний злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе за невчинення ним реагування на дисциплінарні проступки військовослужбовців строкової служби патрульної роти військової частини НОМЕР_1 НГ України, у якій він є командиром, у період часу з 03.05.2017 по 30.05.2017 отримав від військовослужбовців зазначеної частини ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неправомірну вигоду матеріального характеру в розмірі 4 100 грн.

Матеріалами клопотання зазначено, що 31 травня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив таке задоволити.

Володілець (власник) майна та його адвокат не заперечили щодо задоволення даного клопотання.

Заслухавши прокурора, володільця (власника) майна та його адвокат, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже з метою збереження речових доказів вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно тимчасово вилучене у ході огляду та освідування ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме:

- грошові кошти загальною сумою 1500 грн. із наступними номіналами, серіями та номерами: 5 купюр номіналом 200 гривень - ЗВ 9952246, ЄЄ 3871309, ЕЯ 4378420, ПЕ 5368154, ЕФ 7893704, 5 купюр номіналом 100 гривень - СЄ 0591141, МИ 4362937, ГВ 5924046, ЕВ 1873510, ЕГ 0443091, - з метою збереження речових доказів;

- грошові кошти загальною сумою 35 грн., а саме 1 купюра номіналом 10 гривень, 1 купюра номіналом 5 гривень, 4 купюри номіналом 2 гривні, 12 купюр номіналом 1 гривня, які поміщені у «Конверт №2», опечатаний печаткою «УСБУ в Івано-Франківській області Для пакетів №4» та скріплено підписами понятих і учасників слідчої дії, - з метою збереження речових доказів;

- гаманець чорного кольору, який поміщений у «Конверт №4», опечатаний печаткою «УСБУ в Івано-Франківській області Для пакетів №4» та скріплено підписами понятих і учасників слідчої дії, - з метою збереження речових доказів;

- мобільний телефон Samsung (смартфон), якому присвоєні IMEI НОМЕР_2 та IMEI НОМЕР_3 , мобільний телефон Samsung чорного кольору IMEI НОМЕР_4 , які поміщені у «Конверт №5», опечатаний печаткою «УСБУ в Івано-Франківській області Для пакетів №4» та скріплено підписами понятих і учасників слідчої дії, - з метою збереження речових доказів.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 02 червня 2017 року.