Справа № 405/1970/18

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" квітня 2018 р. м. Кропивницький
слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 .
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.5 ст.191 КК України, а саме у розтраті та заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірів
Наказом №1 від 29.10.2002 ОСОБА_8 , призначено на посаду генерального директора Товариства та згідно статуту ТОВ «Вентура» являвся виконавчим органом товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю, та забезпечує виконання рішень, що приймаються Зборами, тобто наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціям, у тому числі і щодо оперативного управління майном. Таким чином, ОСОБА_8 являється службовою особою.
В період з грудня 2014 року, ОСОБА_4 за попередньою змовою з генеральним директором ОСОБА_8 за рахунок майна Товариства та коштів співзасновника Товариства компанії «Ар-Джей-Ел ЛТД» (RJDL LTD, діючи з єдиним злочинним умислом, використовуючи своє службове становище в супереч інтересам служби, заволоділа чужим майном в особливо великих розмірах грошовими коштами, які отримані внаслідок вчиненого правочину щодо купівлі продажу майна Товариства - будівель розташованих по АДРЕСА_3 , зокрема приміщення ангару, автозаправки, убиральні, огорожі, КПП.
Так, ОСОБА_4 являючись службовою особою ТОВ «Вентура» використовуючи своє службове становище, за попередньою змовою з ОСОБА_8 дійшовши усної домовленості з громадянами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про фактичну вартість майна в розмірі 2 328 208 грн., уклали з даними особами договір купівлі-продажу від 12.12.2014, щодо продажу 39/100 (тридцять дев`ять сотих) часток від 24/25 (двадцяти чотирьох двадцять п`ятих частин) основних та допоміжних будівель розташованих по АДРЕСА_3 , які належали та перебували на балансі ТОВ «Вентура».
З метою надання видимості законності правочину щодо купівлі-продажу 39/100 (тридцять дев`ять сотих) часток від 24/25 (двадцяти чотирьох двадцять п`ятих частин) основних та допоміжних будівель за даним Договором, а також приховування отриманого прибутку Товариства ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 внесли до вказаного договору недостовірні відомості щодо ціни правочину у розмірі 150 000 грн., використавши при державній реєстрації договорукупівлі продажу майна Товариства у державного нотаріуса завідомо підроблений документ протокол №15 зборів учасників ТОВ «Вентура» від 11.12.2014 відповідно до якого генеральному директору нібито рішенням засновника Товариства доручалося здійснити продаж вказаного майна.
З метою досягнення злочинного результату ОСОБА_4 за попередньою змовою та разом з ОСОБА_8 , оприбуткували на рахунках Товариства 150 000 грн. від продажу 39/100 (тридцять дев`ять сотих) часток від 24/25 (двадцяти чотирьох двадцять п`ятих частин) основних та допоміжних будівель Товариства розташованих по вул. Садова, 14/19 в м. Новомиргород Кіровоградської області, які належали та перебували на балансі ТОВ «Вентура», а всупереч інтересів юридичної особи та співзасновників, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою власного незаконного збагачення, отримали від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 готівкою грошові кошти в розмірі 841 000 грн. та 148 400 тисяч доларів США, що за курсом НБУ складало 1 487 208 грн., якими розпорядилися на власний розсуд.
Таким чином внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 ТОВ «Вентура» заподіяно шкоду у розмірі 2 328 208 грн.
Окрім того, з лютого по травень 2017 року Фінансовий директор Товариства ОСОБА_4 , являючись службовою особою, за попередньою змовою з генеральним директором Товариства ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, незаконно розтратили грошові кошти ТОВ «Вентура», які їм були ввірені для здійснення господарської діяльності підприємства згідно вимог Статуту.
Таким чином, в наслідок протиправних дій ОСОБА_4 заподіяно шкоду ТОВ «Вентура» у розмірі 1 810 153,2 грн.
Загалом внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 заподіяно шкоду ТОВ «Вентура» на загальну суму 4 138 361,2 грн.
Під час розгляду клопотання прокурор та слідчий зазначили про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, визначивши розмір застави, вийшовши за межі визначені ст. 182 КПК України, з урахуванням заподіяних збитків та наявних від продажу майна коштів
У судовому засіданні захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, вказавши, що матеріали клопотання не містять доказів на обґрунтування оголошеної підозри та заявлених ризиків, крім того, прокурором висловлюються загальні твердження, без належної правової аргументації, щодо неможливості запобіганню заявленим ризикам, шляхом застосуванню більш м`якого запобіжного заходу, послався на соціальні зв`язки підозрюваної, наявність у неї на утриманні чоловіка, який є інвалідом 3 групи та страждає психічними розладами здоров`я, свекрухи, яка потребує догляду, а також наявність у неї низки хвороб.
Підозрювана підтримала позицію захисника, спростувавши оголошену підозру, зазначила, що бажає співпрацювати зі слідством, а також те, що вона жодним чином не переховувалась від органів досудового розслідування, вона весь час перебувала у будинку, який їй винаймає старша донька. Також зазначила, що вона дійсно продала будинок, оскільки з вересня 2017 року вона не отримує заробітну плату, а на її утриманні перебувають син, хворий чоловік та його мати. Крім того, зазначила, що вона має низку хвороб, а тому у разі застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе забезпечити їй надання необхідної медичної допомоги.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого.
03.04.2018 о 14:35 ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали слідчого судді від 29.03.2018 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, про що складено відповідний протокол.
03.04.2018 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 191 КК України.
Причетність ОСОБА_4 до оголошеної підозри, підтверджується заявою про вчинення злочину, ревізією фінансово-господарської діяльності ТОВ «Вентура». наказом, податковою накладною, протоколом допиту свідка, висновком експерта (а.к. 21-23, 24-44, 45, 46, 49-50, 51-66, 67-69).
Інші доводи сторони захисту про існування обґрунтованої підозри, про належність та допустимість доказів, повинні оцінюватися виключно під час розгляду справи по суті у сукупності із іншими доказами.
Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:
- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваною ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення її провини, що свідчить про те, що остання може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.
-п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваною знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не всі документи вилучені та досліджені.
- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваною впливати на свідків, а також інших учасників кримінального провадження, які ще в судовому засіданні не допитувалися.
Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Отже, застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти неї підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує її гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Щодо доводів строни захисту та підозрюваної про неможливість, у разі застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, отримання належної медичної допомоги у зв`язку із наявністю у неї ряду захворювань, слідчий суддя зазначає, що відповідно до наданих документів не зазначено про перешкоди тримання підозрюваної під вартою, а крім того під час розгляду відповідно до ст. 183 КПК України визначається розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.
Визначаючи необхідний та достатній запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує поведінку підозрюваної, яка зникла з місця своєї реєстрації, роботи, відчужила нерухоме майно, яке у разі доведення провини підлягає конфіскації, та змінила місце проживання, у зв`язку з чим відносно неї був наданий дозвіл на затримання з метою приводу на розгляд даного клопотання.
Усі наведені обставини у їх сукупності, навіть із урахуванням соціальних зв`язків підозрюваної, не дають достатніх підстав застосувати відносно неї більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою строком на 60 днів.
Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 УКПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Прокурор в судовому засіданні просив вийти за межі розміру застави, визначеної ст. 182 КПК України, мотивуючи сумою завданих збитків про якіх підозрюваній оголошено про підозру, наявності у підозрюваної значних коштів, які отримані неї від продажу нерухомості та за оцінкою складають 2 млн. 400 тис грн., що не заперечується також підозрюваною.
Під час визначення розміру застави слідчий суддя враховує доводи прокурора, про наявність у підозрюваної грошових коштів, а також враховуючи оголошену підозру, відповідно до якої ОСОБА_4 за попередньою змовою заволоділа майном на загальну суму 4 138 361,2 грн., а тому слідчий суддя вважає можливим вийти за межі розміру застави, яка визначена КПК та визначити заставу у 1100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не є завідомо для неї непомірною, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст.176-197, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ :
клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 14 години 35 хвилин 03.04.2018 р. до 14 години 35 хвилин 01.06.2018 р.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 - з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 на строк до 01.06.2018 року наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому вона зареєстрована і проживає;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
- утримуватись як особисто так і через третіх осіб у спілкуванні з свідками та іншими учасниками кримінального провадження.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.ч.8, 9 ст.182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Дата закінчення дії ухвали 01.06.2018 р.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_11