Справа № 636 / 1909 / 17
Провадження № 1-кп / 636 / 312 / 2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2018 року Колегія суддів Чугуївського міського суду Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Чугуєва Харківської області кримінальне провадження № 0000494 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Покровка Чугуївського району, Харківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, працюючого робітничим на підприємстві «Стандарт Вкуса», маючого неповнолітню дитину, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

20.04.2017 в денний час доби, точного часу під час проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 , вступивши в словесний конфлікт з сином своєї цивільної дружини ОСОБА_6 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перейшов у бійку. Після чого, у ОСОБА_7 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_10 . Так, в ході взаємної бійки на подвір`ї зазначеного домоволодіння ОСОБА_7 взяв топор "калун" та наніс не менше трьох ударів тупою стороною топора в область голови ОСОБА_10 , спричинивши йому при цьому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 127-Чт/17 від 07.06.2017 року, наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму зумовленою переломом кісток черепа, внутрішньочерепні крововиливи з подальшим порушенням мозкового кровообігу, забиті рани в потиличній області голови, на лівій щоці, на підборідді з переломом нижньої щелепи, перелом лівої лобно-скроневої області, лінійним переломом кісток мозкового черепа, множинні внутрішньочерепні крововиливи під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, які за ступенем тяжкості тілесні ушкодження, кваліфікується за критерієм тривалості розладу здоров`я як тяжкі тілесні ушкодження, які утворилися пожиттєво, від кратної ударної дії, в короткий проміжок часу один за одним, тупого твердого предмету з обмеженою впливовою поверхнею, індивідуальні особливості якого не відобразилися, характер пошкоджень на обличчі ОСОБА_10 , вказує на пряму дію, і виключає можливість їх утворення від тиску в потиличну область голови, при контакті обличчям з будь-якої поверхнею. Крім того, у ОСОБА_10 сталися тілесні ушкодження у вигляді забитої рани на правій кістці, яка утворилася пожиттєво від ударної дії тупого твердого предмета з обмеженою впливовою поверхнею, індивідуальні особливості якого не відобразилися, яка за ступенем тяжкості тілесні ушкодження, кваліфікується за критерієм тривалості розладу здоров`я як легке тілесне ушкодження. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 без свідомості та без здатності до будь-яких активних дій було госпіталізовано до Чугуївської ЦРЛ, де останній помер.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою провину в скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у його скоєнні, та повністю підтвердив викладені вище факти.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснює учасникам процесу положення ст. 349 КПК України та проводить судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, щовина ОСОБА_7 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшуює покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , в силу п. 1
ч. 1 ст. 66 КК України судом визнається щире каяття у скоєному.
Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, що, відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також суд враховує думку потерпілої, яка заявляла клопотання про призначення ОСОБА_7 мінімального покарання. Суд вважає, що вищевикладені обставини, дають підстави вважати, що виправлення ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без ізоляції від суспільства, тобто з призначенням йому покарання з позбавленням волі.

Даючи оцінку заявленим потерпілою ОСОБА_6 позовним вимогам суд погоджується з доводами останньої щодо заподіяння їй моральної шкоди внаслідок вчиненого злочину, що відповідно до ч. 2 ст.23 ЦК України є підставою для відшкодування такої шкоди. Разом з тим, згідно ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди: « обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіянні позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору».

Тому, на виконання положень п. 9 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, з врахуванням фактичних обставин справи та характеру кримінального правопорушення, з огляду на те, що завдана моральна шкода потерпілій полягає у душевних стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо її близького родича, що остання для відновлення своїх порушених прав була змушена докладати додаткових зусиль, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд погоджується з заявленим розміром відшкодування моральної шкоди в сумі 200 000,00 грн., які слід стягнути з обвинуваченого - цивільного відповідача ОСОБА_7 на користь потерпілої - цивільного позивача ОСОБА_6 .

Згідно статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам, а також майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Цивільний позов ОСОБА_6 в частині відшкодування майнової шкоди в сумі 18000,00 грн. також підлягає задоволенню.

Питання про долю речових доказів вирішується судом відповідно до статті 100 КПК України.

Обов`язок по відшкодуванню процесуальних витрат суд, згідно статті 126 КПК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_7 залишити без змін - тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань № 27.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання відповідно до ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - з 20 квітня 2017 року.

Зарахувати в строк покарання попереднє ув`язнення відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року, з урахуванням змін згідно Закону України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення». Так, згідно вимог ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирішуючи це питання, колегія суддів ураховує, що Законом України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» частину 5 статі 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції : «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування». Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Оскільки зазначений Закон України був офіційно опублікований 20 червня 2017 року, за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року має бути зараховане попереднє ув`язнення з моменту затримання обвинуваченого і по 20 червня 2017 року. Урешті зарахування має здійснюватися день за день або за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті.

Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень 00 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 коп.

Речові докази по справі: покривало, футболку, спортивні штани темно-синього та чорного кольору, труси, одну пару шкарпеток, сокира «калун», які знаходиться на зберіганні в камері схову Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області знищити.
Матеріали кримінального провадження зберігати при обвинувальному акті.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддя

Судді :