Єдиний унікальний номер 240/22/17
Номер провадження 11-кп/775/850/2017

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 грудня 2017 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого та захисника на вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 10 липня 2017 року відносно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 10 липня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше неодноразово судимого

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 311 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначено покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку обвинувачений 28 жовтня 2016 року у період часу з 17:27 до 17:28, діючи умисно, незаконно, перебуваючи в АДРЕСА_2 , повторно, збув ОСОБА_8 , яка виступала у якості оперативного покупця, медичний шприц, заповнений прозорою рідиною, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, маса якого склала 0,1369 г.

Крім того, обвинувачений, діючи умисно, незаконно, повторно, за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , у не встановлений час, при не встановлених обставинах, виготовив рідину, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін загальною масою 0,5669 г, яку діючи умисно, незаконно став зберігати у чотирьох медичних шприцах без мети збуту.

Також, обвинувачений діючи умисно, незаконно, повторно, за місцем мешкання в АДРЕСА_1 незаконно, повторно зберігав для особистого вживання без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою 18,939 г.

Крім того, обвинувачений влітку 2016 року, незаконно придбав прекурсор у виді рідини соляної кислоти, яку він зберігав за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_1 з метою подальшого виготовлення психотропних речовин.

На зазначений вирок суду захисник та обвинувачений подали апеляційні скарги, в яких просять вирок суду скасувати, а кримінальне провадження стосовно обвинуваченого закрити в зв`язку з відсутністю достатніх доказів для доведення його винуватості та відсутністю можливості їх отримати. Вважають, що обвинувачений у вчиненні інкримінованих злочинів не винуватий. Зазначають, що органом досудового розслідування при проведенні контролю за вчиненням злочином у формі імітуванні обстановки злочину мала місце провокація. Зокрема вказаний факт підтверджується не виконанням попереднього вироку відносно обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України. Судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами вказаної справи та з`ясування питання щодо підстав невиконання цього вироку. Огляд помешкання обвинуваченого та проведення огляду оперативного покупця від 28.10.2016 року було здійснено особами, які не мали на це повноважень. Поняті під час проведення слідчих дій є зацікавленими особами. Вважають, що всі докази по справі є неналежними та недопустимими. Обшук домоволодіння обвинуваченого був проведений з чисельними порушеннями кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника, які наполягали на задоволенні скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені зібраними у встановленому законом порядку доказами, перевіреними у суді та наведеними у вироку.

Так, свідок ОСОБА_8 пояснила, що 28 жовтня 2016 року виступала в якості оперативного покупця під час проведення органом досудового розслідування контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину, під час якого обвинувачений збув їй у борг шприц з наркотичною рідиною «вінт».

Згідно висновку експерта вилучена у зазначеного свідка речовина містить метамфітамін - психотропну речовину, обіг якої обмежено.

Згідно диску з розсекреченими матеріалами за результатами проведення НСРД аудіо - відео контроль особи, 28 жовтня 2016 року обвинувачений передав шприц з вказаною рідиною ОСОБА_8 .

Під час відтворення вказаного відеозапису 13 січня 2017 року свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 впізнали на ньому обвинуваченого.

На підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Донецької області від 11 травня 2016 року здійснювалось прослуховування перемовин обвинуваченого по мобільному телефону з особами, які зверталися до нього з пропозиціями збуту психотропних речовин. Він погоджувався на такі пропозиції, обговорював питання придбання компонентів для виготовлення, ціни реалізації, призначав місця передачі (а.с.107-165 т.1).

Судом перевірено право підставу тимчасового обмеження прав обвинуваченого та встановлено її відповідність КПК України.

Так, при проведенні контролю за вчиненням злочину орган досудового слідства володів достатнім обсягом інформації про причетність обвинуваченого до вчинення злочину, а оперативний покупець після звернення до обвинуваченого з проханням надати їй наркотичну речовину в борг, будь яких дій спрямованих на умовляння обвинуваченого, його підкуп, погрозу чи примус до вчинення злочину не здійснювала, що свідчить про пасивність її поведінки та спростовує версію сторони захисту про наявність провокації з боку органів досудового слідства.

Судом апеляційної інстанції перевірено доводи захисника про те, що протоколи огляду оперативного покупця від 28 жовтня 2016 року до та після проведення контрольної закупівлі складені слідчим, який не мав на це повноважень. В судовому засіданні досліджено постанову про призначення групи слідчих від 28 жовтня 2016 року, згідно якої слідча ОСОБА_12 входить до складу слідчої групи у кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого, тому вказані доводи є сторони захисту є безпідставними.

Що стосується наведених апелянтами розбіжностей між вилученим у обвинуваченого та наданим на експертне дослідження шприцом з наркотичною речовиною, то його опис у протоколі огляду відповідає опису експерта. Крім того, зазначений речовий доказ був вилучений, упакований та направлений на дослідження в експертну установу в порядку та у спосіб передбачений кримінальним процесуальним законом України, тому доводи апелянтів в цій частині не є слушними.

Суд дійшов до правильного висновку та обґрунтовано відмовив захиснику в задоволенні клопотання про витребування кримінального провадження для з`ясування причин невиконання попереднього вироку стосовно обвинуваченого, оскільки в ньому не містяться відомості, щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів, а доводи про те, що його невиконання свідчить про провокацію злочину мають характер припущення. З цих же підстав не є слушними і доводи захисника про відсутність можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в якому постановлено попередній вирок.

Доводи обвинуваченого щодо невідповідності відстані та часу які пройшли ОСОБА_13 та поняті є безпідставними, оскільки зазначені протиріччя мають характер припущень та спростовуються показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 наданими в суді першої інстанції з приводу обставин, що мали місце 28 жовтня 2016 року.

З тих же підстав не є слушними і доводи обвинуваченого щодо відстані між ним та понятими.

Доводи захисника про зацікавленість залученої під час проведення вказаної НСРД у якості понятого свідка ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_16 , що був понятим під час обшуку домоволодіння обвинуваченого 18 листопада 2016 року є безпідставними, оскільки факти працевлаштування в період з 1994 по 1996 роки на цивільній посаді в правоохоронних органах та знайомство з працівниками цих органів не свідчать про заінтересованість вказаних свідків у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого.

Таким чином, НСРД у виді контролю за вчиненням злочину органом досудового слідства було проведено у відповідності з вимогами КПК без порушень прав та свобод обвинуваченого, а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про допустимість доказів, отриманих внаслідок її проведення.

Під час проведення обшуку помешкання обвинуваченого 18 листопада 2016 року було виявлено та вилучено психотропні речовини, загальною масою 0,5669 г., особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою 18,939 г., які він зберігав без мети збуту та рідину жовтого кольору об`ємом 60 мл., що містить соляну кислоту, яка відноситься до прекурсорів, яку обвинувачений придбав та зберігав з метою використання для виготовлення психотропних речовин, що також в сукупності з іншими доказами по справі свідчить про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів.

Вказана слідча дія була проведена слідчим ОСОБА_17 , який залучив до її проведення оперуповноваженого ОСОБА_18 , що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону України.

Твердження захисника про затримання обвинуваченого під час обшуку 18 листопада 2016 року та невиконання органом досудового слідства вимог передбачених ч. 4 ст. 208 КПК України є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження, відповідно до яких обвинуваченого було затримано 19 листопада 2016 року, під час чого роз`яснено права та обов`язки в тому числі і право мати захисника, про свідчить його підпис у протоколі затримання, жодних скарг, заяв чи клопотань від нього не надходило.

Що стосується обмеження права обвинуваченого на вільне пересування та заборони залишити місце обшуку під час проведення цієї слідчої дії, то орган досудового слідства діяв в межах та у спосіб передбачений ч. 6 ст. 237 КПК України, що не є підставою для визнання відомостей отриманих під час вказаної слідчої дії недопустимими доказами.

Не є слушними і доводи захисника про застосування до обвинуваченого психологічного примусу під час обшуку, оскільки ці звернення були направлені на добровільну видачу обвинуваченим речей, що ним незаконно зберігалися. Жодних дій, які б свідчили про примус чи залякування обвинуваченого, органом досудового слідства вчинено не було.

Таким чином, обшук помешкання обвинуваченого, органом досудового слідства було проведено у відповідності з вимогами КПК без порушень прав та свобод обвинуваченого, а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про допустимість доказів, отриманих внаслідок його проведення.

Як встановлено з матеріалів провадження обвинувачений, перебуває на обліку в лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади, в зв`язку з вживанням канабіноідів, тобто вказаний діагноз постановлений з приводу наркотичної залежності обвинуваченого.

Так, доводи захисника про наявність психічних вад у обвинуваченого є безпідставними, оскільки матеріали провадження не містять відомостей про наявність у обвинуваченого психічних вад, які були б встановлені компетентним лікарем в галузі психіатрії, тому підстав для застосування у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого вимог п. 3 ч.2 ст. 52 КПК України не має.

Крім того, повідомлення обвинуваченого про підозру за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України було здійснено 13 січня 2017 року в присутності захисника.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що при постановленні оскаржуваного вироку судом першої інстанції не допущено істотних порушень кримінального закону та кримінального процесуального закону України, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені належними та допустимими доказами, які в своїй сукупності підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 - 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого та захисника залишити без задоволення, а вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 10 липня 2017 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набуває законної чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк, з дня отриманням ним копії ухвали.

Судді