В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/2312/17
Провадження № 1-кп/348/111/18

22 лютого 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з уч. секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 0000570 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні нікого немає, працюючого по тимчасових заробітках, судимого Богородчанським районним судом 07.09.2017 року за ст..289 ч.1 КК України до 3 років обмеження волі із застосуванням ст..75 КК України з випробовуванням з іспитом строком на 1 рік; 09.11.2017 року за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), повторно .

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

20 серпня 2017 року приблизно о15,00 год. ОСОБА_6 зайшов до господарства ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_2 та побачив, що в криниці знаходиться водяний насос «Малиш», який він вирішив викрасти. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 підійшов до криниці, де діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з криниці водяний насос, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 1200 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_6 залишив місце злочину та у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та дав показання про те, що проживає в смт.Солотвин Богородчанського району, на прожиття заробляв тимчасовими сезонними роботами.

Стосовно події 20 серпня 2017 року пояснив наступне. Того дня приблизно о 15.00 год. він пішов до чоловіка потерпілої ОСОБА_5 для того, щоб домовитися з ним про поїздку на роботу в м. Одесу. Прийщовши на територію господарства, він побачив, що вдома нікого не було і він вирішив повернутися до себе додому. Коли проходив повз криницю на подвір"ї потерпілої, побачив водяний насос «Малиш». Тоді в нього виник намір його викрасти. Оскільки поблизу нікого не було, він таємно викрав насос і того ж дня продав за 200 грн. невідомому чоловікові. Просить вибачення за скоєне, розуміє, що його дії були протиправними, не відмовляється відшкодувати потерпілій завдані збитки, запевнив суд, що подібного більше не повториться і просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З враховуванням викладеного суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованому йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті , доведена повністю.

Дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, кваліфіковані вірно.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відносяться відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а також те, що має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілої, висловленої нею в судовому засіданні, яка має претензії до обвинуваченого, так як їй завдані збитки фактично не відшкодовано, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд враховує те, що ОСОБА_6 повністю визнав свою провину у вчиненому, активно сприяв в розкритті злочину, щиро розкаявся.

Обставиною, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставини справи, особи обвинуваченого, його поведінки до і після вчинення злочину, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк, необхідний для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів і що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого та до якого підстав застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Вироком Богородчанського районного суду від 09.11.2017 року обвинувачений ОСОБА_6 визнаний винуватим за ч.2 та ч.3 ст.185 КК України і йому призначено покарання на підставі ст.70 КК України 3 роки позбавлення волі. Злочин, вчинення якого на даний час інкримінують ОСОБА_6 , вчинено ним до винесення даного вироку.

Тому при призначенні остаточного покарання за вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.185КК України, суд застосовує правила ч.4 ст.70, ст.72 КК України.

За даним кримінальним провадженням щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався запобіжний захід. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, і строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за цим вироком слід обчислювати з 09.11.2017 року.

Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням, визначеним вироком Богородчанського районного суду від 09.11.2017 року та остаточно визначити покарання ОСОБА_6 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, із зарахування покарання відбутого частково за попереднім вироком за правилами, передбаченими ст.72 КК України.

До вступу вироку в законну силу обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 09.11.2017 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1