154/450/18
1-кс/154/106/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000118, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України про арешт майна , -
ВСТАНОВИВ:

16.02.2018 року, в період часу з 05 год. 20 хв., по 05 год. 30 хв., у м. Володимирі-Волинському, невстановлена на даний час особа, знаходячись біля магазину «Ірена», по вул. Луцькій, 64, незаконно заволоділа автомобілем марки «Газель 3302», р.н.з. НОМЕР_1 , якого водій ОСОБА_6 залишив без нагляду з увімкненим двигуном, внаслідок чого спричинила останньому матеріальну шкоду на суму 70 000 грн.

16.02.2018 року СВ Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 289 КК України.

16.02.2018 року було проведено огляд місця події, а саме по вул. Луцькій, 64, біля магазину «Ірена», тобто на місці, де було здійснено незаконне заволодіння автомобілем марки «ГАЗ 3302», р.н.з. НОМЕР_1 .

16.02.2018 року, в ході проведення оперативно-розшукових заходів викрадений автомобіль марки «ГАЗ 3302», р.н.з. НОМЕР_1 , було виявлено в с. Заріччя Володимир-Волинського району Волинської області, а саме на відстані 50 м., від р. Луга, що неподалік огорожі буд. № 23, по вул. Новій.

16.02.2018 року, при проведенні огляду, було вилучено вказаний автомобіль марки «ГАЗ 3302», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , рама № НОМЕР_3 з механічними пошкодженнями, який на праві власності належить громадянину України ОСОБА_4 , користування яким здійснював ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучений автомобіль «ГАЗ 3302», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , рама № НОМЕР_3 вважається тимчасово вилученим майном.

Таким чином, вилучений 16.02.2018 року автомобіль «ГАЗ 3302» з механічними пошкодженнями, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , рама № НОМЕР_3 , має значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0000118 від 16.02.2018 року, оскільки був знаряддям вчинення кримінального правопорушення і зберіг на собі його сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вказаного автомобіля.

В судовому засіданні слідчий підтримала клопотання про накладення арешту на майно (на автомобіль «ГАЗ 3302», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , рама № НОМЕР_3 , який був вилучений 16.02.2018 під час огляду місця події в с. Заріччя Володимир-Волинського району Волинської області, а саме на відстані 50 м., від р. Луга, що неподалік огорожі буд. АДРЕСА_1 , і на праві власності належить громадянину України ОСОБА_4 , користування яким здійснював ОСОБА_6 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування даним майном) з наведених у клопотанні підстав.

Власник майна, а саме ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечив клопотання слідчого, пояснивши, що він є власником автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , і цей автомобіль потрібен йому для використання в роботі. Намірів продати, пошкодити чи знищити його він не має та готовий представити вказаний транспортний засіб для огляду експерту в будь-який зручний час.

Таким чином, слідчий фактично просить накласти арешт на майно потерпілого, який мотивує наявністю ризиків знищення, переховування чи відчуження даного автомобіля, який є речовим доказом у справі, проте з таким мотивуванням суд погодитись не може через наступне: ч. 1 ст. 170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданнями арешту майна, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тощо.

В частині 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи, що автомобіль є предметом злочину, скоєного відносно ОСОБА_4 , та існує в натурі він може і має бути повернутий потерпілому, який на законних підставах їм володіє. Доказів того, що вказаний автомобіль перебував у володінні ОСОБА_4 протиправно суду не надано, як і доказів того, що він може буде знищений, пошкоджений, перехований чи відчужений потерпілим.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Беручи до уваги конкретні обставини кримінального правопорушення, його класифікацію та наслідки перш за все для потерпілого, суд дійшов висновку, що необхідність в накладенні арешту на автомобіль відсутня.

Жоден з ризиків, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, враховуючи можливість передачі транспортного засобу на відповідальне зберігання потерпілому, який є його законним володільцем, слідчим не доведений.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Володимир Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя /--/ підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1