Справа № 752/6341/17
Провадження № 1-кс/752/218/18
У Х В А Л А
06.02.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого прокуратури м.Києва про закриття кримінального провадження № 0000868,

в с т а н о в и в:
адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_5 зі скаргою на постанову слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м.Києва ОСОБА_6 від 29.09.2016 р. про закриття кримінального провадження № 0000868.

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що в провадженні першого слідчого відділу прокуратури м.Києва знаходилось кримінальне провадження № 0000868, внесене на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 05.06.2015 р. за заявою адвоката ОСОБА_3 від 21.04.2015 р. про вчинення протиправних дій прокурором відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України в ході здійснення ним досудового розслідування кримінального провадження № 0000560.
11.11.2016 р. заявник отримав повідомлення про закриття кримінального провадження на підставі постанови слідчого ОСОБА_6 від 29.09.2016 р., яку заявник вважає незаконною.
Заявник зазначає, що слідчим при винесенні оскаржуваної постанови не були виконані вимоги, викладені в ухвалах Печерського районного суду м.Києва про скасування попередніх постанов про закриття кримінального провадження, які були аналогічними за змістом.
Слідчий обгрунтував свою постанову лише на показах самого прокурора ОСОБА_7 та обмежився допитом ОСОБА_5 .
В зв`язку з неповнотою проведення досудового розслідування і передчасністю винесеної постанови, заявник просить її скасувати, а справу повернути для проведення досудового розслідування.
В ході судового розгляду заявник підтримав подану скаргу, просили її задовольнити, посилаючись на те, що слідчим не здійснено всіх необхідних слідчих дій, досудове розслідування проведено неповно, слідчим не були виконані попередні вказівки, викладені в ухвалах слідчих суддів про скасування постанов про закриття кримінального провадження.
Прокурор заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на законність винесеної слідчим постанови.
Вислухавши заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що в провадженні першого слідчого відділу прокуратури м.Києва знаходилось кримінальне провадження № 0000868, внесене на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 05.06.2015 р. за заявою адвоката ОСОБА_3 від 21.04.2015 р. про вчинення протиправних дій прокурором відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України в ході здійснення ним досудового розслідування кримінального провадження № 0000560.
30.09.2015 р. слідчим в ОВС першого слідчого відділу управління прокуратури м.Києва ОСОБА_6 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000868, яка була скасована ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 19.02.2016 р.

При скасуванні постанови слідчий суддя посилався на те, що слідчим не був допитаний сам заявник адвокат ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_5 , не долучено до матеріалів кримінального провадження відповідних постанов на підтвердження процесуальної дієздатності прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000560.
28.04.2016 р. слідчим в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_6 прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000868 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України за відсутності в діяннях прокурора відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.
На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_9 від 15.08.2016 р. постанова слідчого ОСОБА_6 від 28.04.2016 р. була скасована, а кримінальне провадження повернуто для проведення досудового розслідування.
У своїй ухвалі слідчий суддя зазначив, що слідчим не проведено жодної слідчої дії, а прийнято рішення, що є аналогічним змісту попередньої постанови про закриття кримінального провадження, яка була скасована по мотивам неповноти досудового розслідування.
Також, слідчим суддею було встановлено, що слідчим так і не було допитано адвоката ОСОБА_8 , не усунуто суперечностей в показаннях усіх зацікавлених осіб, не долучено до матеріалів криміанльного провадження належним чином завірених відповідних постанов на підтвердження процесуальної дієздатності прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000560.
Всупереч вказівкам, викладеним в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м.Києві від 30.09.2015 р. та від 15.08.2016 р., без здійснення відповідних обов`язкових дій, зазначених в ухвалах слідчих суддів, слідчий в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_6 29.10.2016 р. прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000868 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України за відсутності в діяннях прокурора відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.
Слідчим так і не було допитано адвоката ОСОБА_8 , не долучена до матеріалів кримінального провадження завірена належним чином постанова на підтвердження процесуальної дієздатності прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000560, не усунуто суперечностей в показаннях усіх зацікавлених осіб.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303, частини 1 статті 304 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно положень статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, - на потерпілого.
Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
В силу положень ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
За правилами частини 3 статті, пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.
Постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
З огляду на викладене, приходжу до висновку, що слідчим під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № № 0000868 не були вжиті передбачені кримінальним процесуальним законом заходи для з`ясування всіх фактичних обставин у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи зазначені обставини, вважаю, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000868, є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а постанова слідчого скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого прокуратури м.Києва про закриття кримінального провадження № 0000868 задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_6 від 29.10.2016 р. про закриття кримінального провадження № 0000868 скасувати

Кримінальне провадження повернути до першого слідчого відділу прокуратури м.Києва для продовження проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя