Справа № 524/2681/15-к
Провадження № 1-о/524/12/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2017 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
заявника ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці заяву ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Ухвалу Автозаводського районного суду м Кременчука від 15 березня 2016 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 19 травня 2016 року скасовано і призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
У заяві про перегляд вироку Автозаводського районного суду м Кременчук від 06 травня 2015 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_4 посилається на те, що слідчий ОСОБА_6 в порушення вимог ст. 217 КПК України безпідставно виділив в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо нього. Узгоджена прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_7 угода складена з численними порушеннями вимог кримінально-процесуального законодавства.
Ухвалою Автозаводського районного суду м Кременчука від 03.10.2017 року по заяві ОСОБА_4 відкрито провадження у справі.
У судовому засіданні ОСОБА_4 заяву підтримує, просить задовольнити, скасувати вирок Автозаводського районного суду м Кременчука від 06 травня 2015 року, також, внести відомості в ЄРДР та провести належну перевірку.
Захисник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить з урахуванням доводів заявника та поданих ним документів прийняти рішення у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 459 КПК України.
Прокурор ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , яка на час укладання угоди 06 травня 2015 року була адвокатом ОСОБА_9 у судове засідання не прибули, про дату судового засідання повідомлялись належними чином. Кожен окремо просили заяву розглянути у їх відсутність.
Відповідно до відомостей, наданих Пирятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер.
Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000492, докази долучені заявником, приходить до наступних висновків.
Вироком Автозаводського районного суду м Кременчука від 06 травня 2015 року затверджено угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_9 та прокурором прокуратури м. Кременчука ОСОБА_7 , укладену 26 березня 2015 року.
ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, та призначено узгоджене сторонами покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75,76 КК України ОСОБА_9 від відбування покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та з покладенням, відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.
Як постає з указаного вироку суду, при викладенні встановлених судом фактичних обставин зазначено про присутність ОСОБА_9 під час вчинення злочину ОСОБА_4 з детальним описом усіх обставин події 05-06 лютого 2015 року, та при цьому вказано, що відносно останнього порушено кримінальне провадження.
Отже, ОСОБА_4 є учасником судового провадження, у зв`язку із обмеженням права ОСОБА_4 як особи, прав, свобод та інтересів якого стосується вирок.
Згідно ст. 429 ч. 3 п. 3 КПК України касаційна скарга (заява про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами з додатками) повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
За ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Як зазначає ОСОБА_4 про судове рішення він дізнався 23 грудня 2015 року, під час розгляду іншого кримінального провадження, заява ОСОБА_4 , зареєстрована 09.03.2016 року, тобто заява подана з дотриманням строків, передбачених ст. 461 КПК України, оскільки твердження заявника не спростовані.
Свої вимоги щодо скасування судового рішення ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що під час досудового слідства створено і підроблено докази слідчими, зловживання слідчого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , те, що на підставі сфальсифікованих матеріалів, без виклику як потерпілої ОСОБА_10 , так і за його відсутності, а також інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі та разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку суду. До нього застосовувався фізичний вплив по іншому провадженню, під час досудового слідства. У своїх заявах, ОСОБА_4 , до правоохоронних органів та прокуратури звертав увагу, на його думку, на численні грубі порушення чинного законодавства, фальсифікацію документів, зловживання службовим становищем посадовими особами. Звертає увагу суду на відмову прокуратури провести належне розслідування вказаним фактам і навіть, відмову прийняти процесуальне рішення, обмежуючись перепискою.
Так, нововиявленими є обставини, які або виникли вже після розгляду кримінальної справи, або існували в момент цього розгляду, однак не були відомі суду і наявність таких обставин не дозволяє оцінювати винесене в справі рішення як законне, обґрунтоване та справедливе.
У відповідності до положень ст. 459 КПК України, судове рішення, що набрало законної сили, може бути переглянуто за такими обставинами.
Таким обставинами визнаються, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність пояснень експерта, завідомо неправдиві покази свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; зловживання слідчого, прокурора, суду під час кримінального провадження; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; визнання Конституційним судом України неконституційності закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого судом; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали.
Обставини, передбачені пунктами 2 і 3 ч. 2 цієї статті повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування.
Нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і скасовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, її. як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
Нововиявленими слід вважати обставини, які: активно існували на момент вирішення кримінальної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі
Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язкове.
Тобто це випадки, коли немає вини суду у неправосудності судового рішення, за винятком коли "невідомість обставини суду" не властива лише такій підставі, як злочинні зловживання.
13.03.2017 Верховний суд України розглядаючи справу № 3-1629гс16 дослідив питання щодо умов перегляду рішень судів розглянутих за нововиявленими обставинами.
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи .
Таким чином і з огляду на вищевикладене не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають значення для правильного вирішення спору.
Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 16.09.2014 у справі № 3-108гс14 та зазначено, що до нововиявлених обставин можуть бути віднесені факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх наявність на час розгляду справи та те, що ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи.
Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.
За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
Водночас, статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 (заяви № 29458/04 та № 29465/04) вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.
Верховний суд України вказав, що всупереч наведеним вимогам закону, суд касаційної інстанції у справі, що розглядається, не встановивши процесуальних порушень, допущених апеляційним судом при перегляді за нововиявленими обставинами судових рішень, додатково дослідив і перевірив докази на предмет наявності нововиявлених обставин, а також надав нову правову оцінку цим обставинам, кваліфікувавши їх як нововиявлені.
Таким чином фактично вийшов за межі своїх повноважень і порушив наведені вище норми процесуального права, тобто діяв не як суд встановлений законом.
Відносно практики ЄСПЛ, то необхідно також зауважити, що у п. 42 справа «Желтяков проти України» (заява № 4994/04) суд вказує, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).
Більше того, як зазначив Європейський суд з прав людини - повага до принципу верховенства права та поняття справедливого судового розгляду вимагає, щоб усі підстави застосування зворотної сили закону аналізувалися з особливою пильністю (рішення ЄСПЛ у справі Zielinski and Pradal & Gonzalez and Others v. France).
Виходячи з правозастосовної судової практики вбачається, що необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність трьох умов:
1) їх існування на час розгляду справи;
2) ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;
3) істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.
Більше того, потрібно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.
Разом з цим, виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.
Таким чином суд, вислухавши доводи заявника, проаналізувавши додані ним документи, приходить до висновку про те, що у вказаному клопотанні ( заяві) належним чином не вмотивовано та не підтверджено, а в судовому засіданні не встановлено достатніх та ґрунтовних підстав, які б дозволяли суду прийти до однозначного висновку про наявність підстав для скасування за нововиявленими обставинами вироку Автозаводського районного суду м Кременчука від 06 травня 2015 року.
Щодо скарг заяв ОСОБА_4 , крім іншого, про визнання матеріалів кримінального провадження № 0000492 речовими доказами, визнання заявника потерпілим, то суд звертає увагу, що вказані дії не входять до компетенцій суду. Тому, суд обмежився, скеруванням скарг-заяв за належністю для прийняття як процесуальних рішень в порядку ст. 214 КПК України, так і можливого дисциплінарного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 459, 460, 466, 467 КПК України суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області, через Автозаводський районний суд міста Кременчука, протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1