Справа № 399/850/17
Провадження № 1-кп/399/142/17
Іменем України
30 листопада 2017 року селище Онуфріївка
Обвинувачений ОСОБА_4 заволодівши чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинив шахрайство та повторно заволодівши чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинив шахрайство повторно за наступних обставин.
Приблизно в середині червня 2017 року обвинувачений ОСОБА_4 маючи намір заволодіти чужим майном шляхом зловживання довірою, прийшов до домоволодіння належного ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території двору зазначеного домоволодіння ОСОБА_5 повідомив останній, завідомо неправдиву інформацію про те, що має намір взяти у неї в борг для використання у власних цілях 8 літрів бензину марки А-92 та попросив надати йому вказані 8 літрів бензину марки А-92, запенивши, що поверне грошові кошти за нього за декілька днів після використання у власних потребах.
Будучи введеною в оману ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на вищевказаних умовах передала останньому належні їй 8 літрів бензину марки А-92, вартісно 24 гривні 59 копійок за один літр на суму 196 гривень 72 копійки. Отримавши зазначений бензин, ОСОБА_4 , не бажаючи відмовлятися від свого злочинного наміру, заволодів ним та в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зазначену суму.
Він же, приблизно в середині червня 2017 року знову маючи намір заволодіти чужим майном шляхом зловживання довірою, прийшов до домоволодіння належного ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території двору зазначеного домоволодіння ОСОБА_5 повідомив останній, завідомо неправдиву інформацію про те, що має намір взяти у неї в борг для використання у власних цілях 8 літрів бензину марки А-92 та попросив ОСОБА_5 надати йому вказані 8 літрів бензину марки А-92, запевнивши, що поверне грошові кошти за нього за декілька днів після використання у власних потребах.
Будучи введеною в оману ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на вищевказаних умовах передала останньому належні їй 8 літрів бензину марки А-92, вартістю 24 гривні 59 копійок за один літр на суму 196 гривень 72 копійки. Отримавши зазначений бензин, ОСОБА_4 , не бажаючи відмовлятися від свого злочинного наміру, повторно заволодів ним та в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зазначену суму.
Він же, приблизно в середині червня 2017 року знову маючи намір заволодіти чужим майном шляхом зловживання довірою, прийшов до домоволодіння належного ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території двору зазначеного домоволодіння ОСОБА_5 повідомив останній, завідомо неправдиву інформацію про те, що має намір взяти у неї в борг для використання у власних цілях 8 літрів бензину марки А-92 та попрохав ОСОБА_5 надати йому вказані 8 літрів бензину марки А-92, запевнивши, що поверне грошові кошти за нього за декілька днів після використання у власних потребах.
Будучи введеною в оману ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на вищевказаних умовах передала останньому належні їй 8 літрів бензину марки А-92, вартістю 24 гривні 59 копійок за один літр на суму 196 гривень 72 копійки. Отримавши зазначений бензин, ОСОБА_4 , не бажаючи відмовлятися від свого злочинного наміру, повторно заволодів ним та в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зазначену суму.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 , було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 590 гривень 16 копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 , заволодівши чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинив шахрайство та повторно заволодівши чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинив шахрайство повторно, тобто кримінальні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 190 та частиною 2 статті 190 КК України.
9 листопада 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Зазначеною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_4 , а саме за ч. 1 ст. 190 КК України - 1 рік обмеження волі; за ч. 2 ст. 190 КК України - 2 роки обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік. Відповідно до вказаної угоди матеріальні збитки до початку підготовчого судового засідання потерпілій відшкодовані в повному обсязі, потерпіла претензій до обвинуваченого не має. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпіла просили затвердити угоду про примирення.
Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілої щодо затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК та ч. 2 ст. 190 України, які згідно ст. 12 КК України, є злочинами невеликої та середньої тяжкості.
При цьому сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених ч. 5 ст. 474 КПК України; для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Обвинуваченому також роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України. Судом також з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.
Цивільний позов у провадженні не заявлено, судові витрати відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання:
за ч. 1 ст. 190 КК України - 1 рік обмеження волі;
за ч. 2 ст. 190 КК України - 2 роки обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст. ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 3 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Онуфріївському районному суді Кіровоградської області копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1