печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.03.2018 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0001516, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.09.2017, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, не маючого зареєстрованого місця проживання, проживаючого фактично за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого

- 27.06.2002 року Мінським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 229-6 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- 05.08.2003 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.10.2003 вирок змінено, ч. 3 ст. 186 КК України перекваліфіковано на ч. 1 ст. 186 КК України та за ч. 1 ст. 186 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та 6 місяців. Звільнився 20.08.2005 на підставі постанови Пісчаного райнного суду Вінницької області від 12.08.2005 умовно-достроково, невідбутий строк 8 місяців 5 днів;

- 26.05.2006 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13.04.2007 скасовано щодо ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням та його направлено для відбування покарання у виді 1 року позбавлення волі;

- 22.10.2007 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 26.05.2006 та за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 років 6 місяців. Звільнений 20.12.2009 з Бучанської виправної колонії Київської області за відбуттям строку покарання;

- 02.06.2010 року Печерським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнений 22.03.2012 з Бучанської виправної колонії Київської області за відбуттям строку покарання;

- 07.12.2012 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- 26.02.2013 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць. Звільнений 14.05.2014 з Білоцерківської виправної колонії Київської області на підставі ухвали Білоцерківського міського суду Київської області від 06.05.2014 умовно-достроково, невідбутий строк 6 місяців 24 дні;

- 26.12.2014 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- 13.08.2015 Оболонським районним судом м. Києва за ст. 124 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі частин 1, 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та зарахування покарання, частково відбутого за вироком Печерського районного суду м. Києва від 26.12.2014, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, строк відбуття покарання зараховано з 26.12.2014,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 05.09.2017 приблизно о 21 год. 20 хв., перебуваючи у вагоні електропотягу між станціями метро «Палац спорту Кловська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, знаходився поруч із громадянином Іраку ОСОБА_5 , та у нього виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 05.09.2017 року приблизно о 21 год. 20 хв., перебуваючи у вагоні потягу між станціями метро «Палац спорту Кловська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, наблизившись та прижавшись до ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю уваги з боку останнього та тим, що за його діями ніхто з пасажирів не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, таємно викрав із лівої кишені куртки ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Iphone 6S+» в корпусі чорного кольору, imei: НОМЕР_1 , вартістю 11 871 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят один) гривень 67 копійок.

В подальшому ОСОБА_4 вийшов із вагона електропотяга, тим самим отримав можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Мобільний телефон марки «iPhone» модель «6S Plus», імеі: НОМЕР_1 , перебував у громадянина Іраку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві користування, при цьому фактичним власником вказаного мобільного телефону являється громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно висновку експерта №12-4/1130 від 11.09.2017 року, вартість мобільного телефону марки «Iphone 6S+», в корпусі чорного кольору imei: НОМЕР_1 , складає 11 871 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят один) гривень 67 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив, що вчинив його за викладених в обвинувальному акті обставин, а саме 05.09.2017 у вечірній час доби, приблизно після 21-00 год., перебуваючи в вагоні метро та рухаючись від станції Палац спорту, в сторону станції Кловська, витягнув мобільний телефон у чоловіка, після виходу з вагону на платформу був затриманий. Не оспорював вартість та виду викраденого майна та правову кваліфікацію його діяння. Зазначив, що у скоєному щиро кається, повністю усвідомив протиправний характер своїх дій та просить суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, звернулась на адресу суду із заявою, в якій просила кримінальне провадження розглянути у її відсутність.

Враховуючи вимоги ст. 325 КПК України, думку учасників провадження, які вважали можливим проведення судового розгляду у відсутність потерпілої, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та відсутності в матеріалах провадження цивільного позову, суд визнав можливим з`ясувати всі обставини під час судового розгляду у відсутність потерпілої ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 вважав недоцільним у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України досліджувати інші докази стосовно фактичних обставин вчиненого обвинуваченим діяння. Розуміє, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

За згодою осіб, які беруть участь у справі, в судовому засіданні ухвалою головуючого вирішено питання про недоцільність дослідження інших доказів по справі, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, та дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості), конкретні обставини його вчинення, те, що злочином фактично не спричинено шкоди потерпілому, оскільки викраденим майном ОСОБА_4 розпорядитись не встиг та мобільний телефон у нього вилучено, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, має середню спеціальну освіту та не працює, не одружений, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 2002 року перебував на обліку лікаря-нарколога, більш актуальних даних щодо цього сторонами не надано, за місцем фактичного проживання характеристика формально позитивна.

З урахуванням наведеного, а також того, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за умисні злочини проти власності, відбував реальні строки покарання та знов вчинив умисний злочин проти власності, що свідчить про стійкість та тривалість протиправної поведінки обвинуваченого, суд вважає виправлення обвинуваченого неможливим без ізоляції від суспільства, та з урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, фактичної відсутності майнової шкоди від вчиненого злочину, суд вважає обґрунтованою позицію позицію прокурора, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів необхідним і достатнім буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України на строк 1 рік 6 місяців.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, розподіл судових витрат здійснити у відповідності до ст. 124 КПК України.

Підстав для зміни застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.

Цивільний позов потерпілою не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання рахувати з моменту його фактичного затримання 05.09.2017, зарахувавши в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення.

До набрання вироком суду законної сили застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід залишити без змін тримання під вартою.

Речові докази у справі мобільний телефон марки «iPhone» модель «6S Plus», що переданий на зберігання до камери зберігання УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві згідно квитанції №0004271 від 12.10.2017 повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати за залучення експерта на стадії досудового розслідування за проведення судової товарознавчої експертизи №12-4/1130 в сумі 296, 61 грн. стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Печерський районний суд м. Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_1