справа № 274/4445/17
провадження № 1-кс/0274/1038/17
У Х В А Л А

31.10.2017 року м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Бердичівського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження № 0001659 від 28.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно поданого клопотання, слідчий просить накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме на автомобіль марки «ВАЗ 21063», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області від 05.03.2009 р., належить ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що 27.10.2017 року близько 13:30 год. поблизу буд. № 66 по вул. Житомирська м. Бердичева, водій автомобіля «ВАЗ 21063», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 , рухаючись в напрямку м. Житомир, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка переходила проїзну частину дороги зправа-наліво по нерегульованому пішохідному переході по ходу руху автомобіля. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження та була доставлено до травмпункту Бердичівської ЦМЛ.

Відомості про вчинення зазначеного кримінального правопорушення 28.10.2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001659 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області від 05.03.2009 р., транспортний засіб марки «ВАЗ 21063», р/н НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та транспортного засобу 27.10.2017 року встановлено, що автомобіль марки «ВАЗ 21063», р/н НОМЕР_1 має механічні пошкодження, отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, автомобіль марки «ВАЗ 21063», р/н НОМЕР_1 зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Отже, існують достатні підстави вважати, що він є доказом злочину.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, зазначених в ньому. Просив суд провести розгляд клопотання без фіксування технічними засобами.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

Дослідивши клопотання, додані до нього докази, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що слідчим відділом Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001659 від 28.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Судом встановлено, що згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.10.2017 року автомобіль марки «ВАЗ 21063», р/н НОМЕР_1 має механічні пошкодження, отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, даний автомобіль зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Отже, існують достатні підстави вважати, що він є доказом злочину.

Тому постановою слідчого СВ Бердичівського ВП ОСОБА_3 від 28.10.2017 року автомобіль марки «ВАЗ 21063», р/н НОМЕР_1 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0001659 від 28.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, окрім іншого, допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що вказаний автомобіль марки «ВАЗ 21063», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області від 05.03.2009 р., належить ОСОБА_4 , має значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, та який був вилучений з метою його збереження, можливості уникнення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Отже, враховуючи, що відсутність заборони на користування та розпорядження майном, на яке планується накласти арешт, не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і як наслідок доказової бази, враховуючи необхідність призначення комплексної експертизи технічного стану транспортного засобу та транспортно-трасологічної експертиз, експертизи механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Бердичівського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме на автомобіль марки «ВАЗ 21063», р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого Житомирським ОРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області від 05.03.2009 р., належить ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт може бути скасований слідчим суддею в порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1