Справа № 146/1532/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" січня 2018 р. смт Томашпіль Вінницької області
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України,-
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про примирення від 30 листопада 2017 року ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК Україна за наступних обставин.
Так, 13 жовтня 2017 року ОСОБА_4 , для власних цілей, а саме отримання грошових коштів від свого знайомого попросив у ОСОБА_5 банківську картку «Приват Банк», щоб на її рахунок ОСОБА_7 перерахував грошові кошти в сумі 900 гривень.
На прохання ОСОБА_4 ОСОБА_5 погодилася та добровільно передала останньому свою банківську картку «Приват Банк» № НОМЕР_1 , при цьому повідомила відповідний пін-код.
Отримавши вказану банківську картку ОСОБА_4 цього ж дня о 14 год. 50 хв. підійшов до банкомату «Приват Банк», що розташований в смт. Томашпіль по вул. І. Гаврилюка, 4 Томашпільського району Вінницької області, після чого вставив у даний банкомат вказану картку ОСОБА_5 увів вказаний нею пін-код, перевірив поточний рахунок та побачив, що на даній картці знаходяться грошові кошти в сумі близько 3 800 гривень, в цей час, знаючи що знайомий не перерахує йому грошові кошти в нього виник умисел спрямований на заволодіння частиною вказаних грошових коштів в сумі 900 гривень. Після чого, реалізуючи вказаний умисел, з метою особистого збагачення ОСОБА_4 зняв із вказаної банківської картки грошові кошти в сумі 900 гривень, при цьому картку залишив у себе.
Крім того витративши вищевказані грошові кошти в сумі 900 гривень та знаючи про те, що на картці ОСОБА_5 , ще залишилися грошові кошти у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння іншою частиною коштів, що знаходилися на банківській картці ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 13 жовтня 2017 року о 17 год. 49 хв. знову повторив вказану операцію у банкоматі «Приват Банк», що розташований в смт. Томашпіль по вул. І. Гарилюка, 4 Томашпільського району Вінницької області та зняв з картки грошові кошти в сумі 400 гривень, після чого картку знову залишив у себе.
Крім того, витративши вищевказані грошові кошти в сумі 400 гривень та знаючи про те, що на картці ОСОБА_5 ще залишилися грошові кошти, у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння іншою частиною коштів, що знаходилися на банківській картці ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 13 жовтня 2017 року о 21 год. 11 хв. знову повторив вказану операцію у банкоматі «Приват Банк», що розташований в смт. Томашпіль по вул. І.Гаврилюка, 4 Томашпільського району Вінницької області та зняв з картки грошові кошти в сумі 500 гривень, після чого картку знову залишив у себе.
Крім того, витративши вищевказані грошові кошти в сумі 500 гривень та знаючи про те, що на картці ОСОБА_5 ще залишилися грошові кошти у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння іншою частиною коштів, що знаходилися на банківській картці ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , 15 жовтня о 16 год.20 хв. знову повторно вказану операцію у банкоматі «Приват Банк», що розташований в смт. Томашпіль по вул. І. Гаврилюка, 4 Томашпільського району Вінницької області та зняв з картки грошові кошти в сумі 500 гривень, після чого картку знову залишив у себе.
Крім того, витративши вищевказані кошти в сумі 500 гривень та знаючи про те, що на картці ОСОБА_5 ще залишилися грошові кошти у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння іншою частиною коштів, що знаходилися на банківській картці ОСОБА_5 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 16 жовтня 2017 року о 10 год. 55 хв. знову повторив вказану операцію у банкоматі «Приват банк», що розташований в смт. Томашпіль по вул. І. Гаврилюка, 4 Томашпільського району Вінницької області та зняв з картки грошові кошти в сумі 500 гривень, після чого картка знову залишив у себе.
Крім того, витративши вищевказані грошові кошти в сумі 500 гривень та знаючи про те, що на картці ОСОБА_5 ще залишилися грошові кошти, у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння іншою частиною коштів, що знаходилися на банківській картці ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 16 жовтня 2017 року о 13 год. 57 хв. знову повторив вказану операцію у банкоматі «Приват Банк» , що розташований в смт. Томашпіль по вул. І. Гаврилюка Томашпільського району Вінницької області та зняв з картки грошові кошти в сумі 500 гривень, після чого картку знову залишив у себе.
Крім того, витративши вищевказані грошові кошти в сумі 500 гривень та знаючи про те, що на картці ОСОБА_5 , ще залишилися грошові кошти у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння іншою частиною коштів, що знаходилися на банківській картці ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 16 жовтня 2017 року о 17 год. 5 хв. знову повторив вказану операцію у банкоматі «Приват банк», що розташований в смт. Томашпіль по вул. І. Гарилюка, 4 Томашпільського району Вінницької області та зняв з картки грошові кошти в сумі 500 гривень, після чого картку знову залишив у себе.
В подальшому ОСОБА_4 бажаючи приховати вказані злочини та залишити свої дії непоміченими для ОСОБА_5 , 20 жовтня 2017 року біля 16 години перебуваючи в приміщенні магазину «Буд-магазин» по вул. І Гаврилюка, 16 в смт. Томашпіль Томашпільського району, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та впевнившись, що його дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, скориставшись тимчасовою відсутністю власниці магазину ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу скоїв крадіжку грошових коштів в сумі 4000 гривень, які знаходилися в картонному ящику на полиці під прилавком магазину та які на праві власності належать ОСОБА_6 .
Після цього ОСОБА_4 того ж дня продовжуючи свою злочинну діяльність, бажаючи розпорядитися викраденими грошовими коштами в сумі 4000 гривень на власний розсуд , вирішив погасити заборгованість перед знайомою ОСОБА_8 , яка складала 3700 гривень. З цією метою, того ж дня ОСОБА_4 пішов до терміналу банку «Приват Банк» що знаходиться в приміщенні КУ «Томашпільська ЦРЛ» та частину викрадених коштів, а саме 3700 гривень зарахував на поточний рахунок банківської картки ОСОБА_9 банку «Приват Банк» № НОМЕР_1 .
Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 4000 гривень та потерпілій ОСОБА_5 заподіяв матеріальної шкоди на суму 3800 гривень.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 К України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно.
30 листопада 2017 року між потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.
Відповідно до даної угоди потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо покарання за дії, вчинені підозрюваним, кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців та за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки та 6 місяців. На підставі ч.1 ст. 70 К України остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням на строк два роки та покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.1 п.п. 1,2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному, потерпілій.
Прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо затвердження судом угоди про примирення, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 , а також потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому сіданні попросили вказану угоду про примирення затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить із наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення. Угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Згідно ст. 471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.
Статтею 476 КПК України передбачено, що у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Узгоджене обвинуваченим та потерпілими в угоді покарання відповідає ч. 1 ст. 185 та ч.2 ст.185 КК України.
Таким чином, угода відповідає вимогам ст.ст. 468, 471, 473 КПК України. Мотиви укладання та затвердження угоди є такими, що відповідають інтересам сторін, не суперечать суспільним відносинам і ця домовленість спрямована на спрощену процедуру розгляду справи і економію процесуального часу.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Як встановлено п.п.20, 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015р., якщо суд переконається в тому, що угоду може бути затверджено, відповідно до ст. 475 КПК він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Вирок, яким затверджено угоду, має відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків, визначених ст. 374 КПК, із урахуванням особливостей, передбачених ст. 475 КПК.
Згідно ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілими та підозрюваним, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 30 листопада 2017 року між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 про примирення.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 листопада 2017 року покарання за ч. 1 ст. 185 КК України - у вигляді 1 рік 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді 2 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 К України остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 2 роки та покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.1 п.п. 1,2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1