АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2018 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 26.12.2017 року, яким

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Золотоношка, Драбівського району, Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.03.2013 року Придніпровським р/м м. Черкаси за ст. 212 ч.1, 358 ч.4, 358 ч.1 КК України до штрафу в сумі 25 500 грн.

визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 382 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши відносно нього іспитовий термін на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покладені на ОСОБА_8 відповідні обов`язки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишений без змін у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Держави процесуальні витрати за проведення по справі почеркознавчої експертизи в сумі 1 237,00 грн.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , будучи засудженим за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.03.2013 у справі № 711/725/13-к за вчинення злочинів, передбачених ст. 212 ч. 1, ст. 358 ч. 4, ст. 358 ч. 1 КК України до сплати штрафу в розмірі 25 500 грн та стягнення відшкодування за цивільним позовом прокуратури Черкаської області на користь Державної податкової інспекції у м. Черкаси Головного Управління ДФС у Черкаській області збитків у вигляді несплачених податків у сумі 1 008 504, 7 грн., добровільно не виконував покладені на нього судом правові зобов`язання, та 21.05.2013 задля забезпечення виконання вказаного рішення Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист № 711/725/13-к, який з 19.06.2014 переданий на примусове виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції у виконавчому провадженні №43757950. Так ОСОБА_8 , маючи систематичний прибуток, зокрема як засновник ТОВ «Родень-М», 14.06.2016 отримав дивідендів за 2015 рік на загальну суму 281 600,00 гривень, частина з яких в розмірі 210 000,00 гривень йому була виплачені готівкою по видатковому касовому ордеру, виданого 14 червня 2016 року службовими особами ТОВ «Родень-М», та про що ОСОБА_8 виконав рукописний запис і затвердив тим самим факт отримання грошей та можливість ними розпорядись в даному документі від 14.06.2016, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи № 1/1858 від 10.08.2017, згідно якої рукописний текст в графі «Одержав» та підпис від мені ОСОБА_8 в графі «підпис одержувача» у видатковому касовому ордері від 14 червня 2016 року про отримання ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 210 000,00 гривень виконані ОСОБА_8 . Інша ж частина дивідендів за 2015 рік в розмірі 49 000,00 була перерахована на особисту банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_8 в ПАТ КБ Приватбанк, на яку окрім даних грошових коштів, він отримав та витратив на власні потреби і інші зарахування різного призначення, зокрема 23.05.2016 в сумі 10 000,00 гривень, 04.07.2016 всумі 20 000,00 гривень, 21.07.2016 в сумі 20 000,00 гривень, 17.11.2016 в сумі 2 500,00 гривень, 24.01.2016 в сумі 172 495,00 гривень, 15.03.2017 в сумі 31 560,00 гривень, тим самим уникаючи сплати за своїми фінансово-правовими зобов`язаннями за вищевказаним рішенням суду, умисно ухилився від виконання вироку, який вступив в законну силу 19 квітня 2013 року, що заподіяло істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам у вигляді несплачених податків та штрафу за вироком.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурору кримінальному провадженні не заперечуючи доведеності вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вважає вирок суду незаконним, який підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним за ч.3 ст.382 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, в підтримку апеляційної скарги, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом виконані.

Дії ОСОБА_8 судом першої інтонації кваліфіковані за ч.3 ст.382 КК України вірно.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого за ч.3 ст.382 КК України при обставинах, наведених у вироку, відповідає матеріалам справи, які досліджені судом в порядку ч.3 ст.349 КК України і які не оспорюються в апеляційній скарзі прокурора.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , районний суд дотримався вимог статей 65, 66, 67 та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з урахуванням тяжкості вчиненого злочину (ст. 12 КК України), даних про особу винного, яке за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчиненню ним нових злочинів.

Так, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який згідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся та за відсутністю обставин, які обтяжують покарання, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Колегія суддів вважає, що призначене покарання ОСОБА_8 із застосуванням ст.75 КК України, а саме 3 (три) роки іспитового строку з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 2 (два) роки є у даному випадку справедливим та відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні щодо м`якості призначеного ОСОБА_8 , покарання задоволенню не підлягає.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального кодексу, які були б підставою для скасування або зміни вироку, при розгляді справи колегією суддів не встановлено.

З врахуванням викладеного, керуючись статтями 404, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 грудня 2017 року відносно ОСОБА_8 за ч.3 ст.382 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Головуючий :

Судді :