Справа №345/4108/17
Провадження № 1-м/345/7/2017
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.12.2017 року м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, засудженого вироком Воскресенського районного суду Московської області Російської Федерації від 09.06.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Московського обласного суду Російської Федерації від 26.07.2016 року, за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст.30 п. «а» ч.2 ст.105, ч.1 ст.105, п. «а» ч.3 ст.158, ч.1 ст.162 із застосуванням ч.3 ст. 69 КК РФ до остаточного покарання у вигляді 19 років позбавлення волі без штрафу і без обмеження волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, -
Міністерство юстиції України звернулось до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з клопотанням про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно громадянина України ОСОБА_4 . Клопотання обґрунтовує тим, що 03.11.2017 року наказом Міністерства юстиції України № 3432/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 05.09.2017 року за № 06-107389/17.
ОСОБА_4 засуджено вироком Воскресенського районного суду Московської області Російської Федерації від 09.06.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Московського обласного суду Російської Федерації від 26.07.2016 року, за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст.30 п. «а» ч.2 ст.105 (замах на вбивство двох осіб), ч.1 ст.105 (вбивство), п. «а» ч.3 ст.158 (крадіжка, поєднана з незаконним проникненням у житло), ч.1 ст.162 (розбій, вчинений з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я) (2 епізоди) Кримінального кодексу Російської Федерації, що є також караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність. ОСОБА_4 знаходиться в ФКУ «Виправна колонія №7 УФСПВ Росії по Бєлгородській облсті»; кінець відбуття сроку покарання 13.08.2034 року.
Згідно з довідкою бухгалтерії ФКУ «ВК №7 УФСПВ Росії по Бєлгородській області» в установі перебуває постанова до виконавчого провадження від 18.07.2017 року №4174/16 на загальну суму 400 000 рублів, проте стягнення за нею не проводились. ОСОБА_4 надав гарантії сплати боргу за вироком російського суду.
Міністерство юстиції України просить визнати статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним за вирокомВоскресенського районного суду Московської області Російської Федерації від 09.06.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Московського обласного суду Російської Федерації від 26.07.2016 року, визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим за цим вироком в Україні, а також визначити початок строку відбування покарання.
В судове засіданні представник Міністерства юстиції України не з`явився, проте вказав у поданому клопотанні, що просить розглянути дане клопотання без його участі.
Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання, зазначивши, що воно є обґрунтованим та відповідає вимогам закону.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові докази справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 9 Конвенції про передачу засуджених (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна приєдналася на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» № 337/95-ВР від 22.09.1995 р., компетентні органи держави виконання вироку: а) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно з положенням статті 10; або: в) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин згідно положення статті 11.
Згідно з ч. 1ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний, виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 1ст. 610 КПК Україниклопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьоїстатті 609 цього Кодексурозглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , громадянина України, засуджено вироком Воскресенського районного суду Московської області Російської Федерації від 09.06.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Московського обласного суду Російської Федерації від 26.07.2016 року, вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст.30 п. «а» ч.2 ст.105 (замах на вбивство двох осіб) , ч.1 ст.105 (вбивство), п. «а» ч.3 ст.158 (крадіжка, поєднана з незаконним проникненням у житло), ч.1 ст.162 (розбій, вчинений з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я) Кримінального кодексу Російської Федерації і призначено покарання:
за ч. 3 ст.30 п. «а» ч.2 ст.105 КК РФ у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі без обмеження волі;
за ч.1 ст.105 КК РФ 8 років позбавлення волі без обмеження волі;
за п. «а» ч.3 ст.158 КК РФ 2 роки позбавлення волі без обмеження волі;
за ч.1 ст.162 КК РФ - 4 роки позбавлення волі без штрафу.
На підставі ч.3 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у вигляді 19 років позбавлення волі без штрафу і без обмеження волі з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму (а.с.35-53). Вирок набрав законної сили 26.07.2016 року (а.с.54).
Під час відбування покарання на території Російської Федерації 29.03.2017 року засуджений ОСОБА_4 написав заяву про передачу його для подальшого відбування покарання в Україну (а.с.55).
Як вбачається з довідки ФКУ «ВК №7 УФСПВ Росії по Бєлгородській області» (а.с.53), початок строку відбування покарання щодо засудженого ОСОБА_4 14.08.2015 року, кінець строку відбування покарання 13.08.2034 року; станом на 29.03.2017 року засуджений відбув 1 рік 7 місяців 15 днів, а не відбута частина покарання на вказану дату складає 17 років 4 місяці 14 днів.
В матеріалах подання також наявна медична довідка щодо засудженого ОСОБА_4 , згідно якої він туберкульоз, гепатит, венеричні захворювання заперечує, з 2014 року хронічний панкреатит (а.с.62). Відповідно до долученої характеристики на ОСОБА_4 (а.с.63) засуджений за час відбування покарання храктиризується негативно.
Таким чином, на розгляд суду були надані всі необхідні документи згідно зі ст. 6 Конвенції про передачу засуджених від 21.03.1983 р. та ч. 2 ст. 610 КПК України.
Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність за злочин, вчинений засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
Судом встановлено, що ч.3 ст.30 п. «а» ч.2 ст.105 Російської Федерації, за якою ОСОБА_4 засуджено вироком вироком Воскресенського районного суду Московської області Російської Федерації від 09.06.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Московського обласного суду Російської Федерації від 26.07.2016 року, відповідає ч. 2 ст. 15 п.1 ч. 2 ст. 115 КК України (замах на вбивство двох осіб), ч. 1 ст.105 КК Російської Федерації - відповідає ч.1 ст.115 КК України (вбивство), п «а» ч.3 ст.158 КК Російської Федерації відповідає ч.3 ст.185 КК України (крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище), ч.1 ст. 162 КК Російської Федерації - відповідає ч.1 ст. 187 КК України (напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій).
Покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 за вищезазначеними статтями КК України необхідно визначити з дотриманням тривалості призначеного покарання за вироком Воскресенського районного суду Московської області Російської Федерації від 09.06.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Московського обласного суду Російської Федерації від 26.07.2016 року , відповідно до вимог ч. 3, ч. 4 ст. 610 КПК України, а також з врахуванням того, що покарання йому було призначено із застосуванням ст. 69 КК РФ, що відповідає ст. 70 КК України.
Ст. 69 КК Російської Федерації передбачено, що при сукупності злочинів покарання призначається окремо за кожний скоєний злочин. При цьому згідно ч.3 ст.69 КК РФ, якщо хоча б один із злочинів, скоєних за сукупністю, є тяжким чи особливо тяжким, то остаточне покарання призначається шляхом часткового чи повного складання призначених покарань. При цьому остаточне покарання у виді позбавлення волі не може перевищувати більш, ніж наполовину максимальний строк покарання у виді позбавлення волі за найбільш тяжкий злочин.
Призначення покарань за сукупністю злочинів передбачено ст. 70 КК України, а саме відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. Згідно із ч. 2 ст. 70 КК України при складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 63 КК України максимальний строк позбавлення волі визначений терміном 15 років, крім випадків, передбачених Загальною частиною Кодексу.
Згідно з ч. 4 ст. 610 КПК України при визначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
п.1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
п.2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Засудженому ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України слід визначити покарання з врахуванням положень ч.3 ст. 68 КК України, згідно з якими за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією частини статті Особливої частини цьогоКодексу. Враховуючи, що санкція ч.2 ст.115 КК України передбачає найбільш суворий строк основного покарання у виді позбавлення волі до 15 років, ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.115 КК України не може бути визначено основне покарання більше 10 років позбавлення волі. При цьому 10 років позбавлення мінімальна санкція за даний злочин згідно КК України.
Водночас вироком Воскресенського районного суду Московської області Російської Федерації від 09.06.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Московського обласного суду Російської Федерації від 26.07.2016 року, ОСОБА_4 за ч. 3 ст.30 п. «а» ч.2 ст.105 КК РФ, що відповідає ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, засуджено до 9 років 6 місяців позбавлення волі. А тому, з урахуванням вимог ч.4 ст.610 КПК України, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі.
Також санкція ч.3 ст.185 КК України, що відповідає положенням п.а ч.3 ст.158 КК РФ, за якою засуджено ОСОБА_4 , передбачає мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки. З урахуванням вимог ч.4 ст.610 КПК України, враховуючи, що вироком Воскресенського районного суду Московської області Російської Федерації від 09.06.2016 року ОСОБА_4 засуджено до 2 років позбавлення волі, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч.3 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі.
Крім того, за вироком Воскресенського районного суду Московської області Російської Федерації від 09.06.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Московського обласного суду Російської Федерації від 26.07.2016 року, ОСОБА_4 слід також вважати засудженим за ч. 1 ст.115 КК України до 8 років розбавлення волі; за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у межах максимального строку, встановленого для покарання у вигляді позбавлення волі в Загальній частині цього Кодексу, а саме у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі, що також відповідає вимогам ч.4 ст.610 КК України.
Також, відповідно до вимог ч.6 ст.610 КПК України при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову у разі наявності відповідного клопотання.
Вироком Воскресенського районного суду Московської області Російської Федерації від 09.06.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Московського обласного суду Російської Федерації від 26.07.2016 року (а.с.45) стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 400 000 (чотириста тисяч) рублів в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
З довідки ФКУ «ВК №7 УФСПВ Росії по Бєлгородській області» вбачається, що 18.07.2017 року на адресу колонії щодо ОСОБА_4 надійшла постанова по виконавчому провадженню №4174/16 від 18.07.2017 року на загальну суму 400 000 рублів на користь ОСОБА_5 . За час відбування покарання засудженим ОСОБА_4 в колонії стягнення по виконавчому листу не проводились (а.с.58). За таких обставин вирок підлягає виконанню в частині цивільного позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 12 березня 1983 року), ст.ст.369-372,602,610 КПК України, суд
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Воскресенського районного суду Московської області Російської Федерації від 09.06.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Московського обласного суду Російської Федерації від 26.07.2016 року, яким громадянина України ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.30 п. «а» ч.2 ст.105 , ч.1 ст.105, п. «а» ч.3 ст.158, ч.1 ст.162 Кримінального кодексу Російської Федерації і призначено покарання: за ч. 3 ст.30 п. «а» ч.2 ст.105 КК РФ у вигляді 9 років 6 місяців позбавлення волі без обмеження волі; за ч.1 ст.105 КК РФ 8 років позбавлення волі без обмеження волі; за п. «а» ч.3 ст.158 КК РФ 2 роки позбавлення волі без обмеження волі; за ч.1 ст.162 КК РФ - 4 роки позбавлення волі без штрафу, на підставі ч.3 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначено остаточне покарання у вигляді 19 років позбавлення волі без штрафу і без обмеження волі з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму.
Визначити положення Кримінального кодексу України, якими передбачено відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнаний винним вироком Воскресенського районного суду Московської області Російської Федерації від 09.06.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Московського обласного суду Російської Федерації від 26.07.2016 року, а саме: ч.3 ст.30 п. «а» ч.2 ст.105 Російської Федерації відповідає ч. 2 ст. 15 п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, ч. 1 ст.105 КК Російської Федерації відповідає ч.1 ст.115 КК України, п. «а» ч.3 ст.158 КК Російської Федерації відповідає ч.3 ст.185 КК України, ч.1 ст. 162 КК Російської Федерації відповідає ч.1 ст. 187 КК України
ОСОБА_4 вважати засудженим :
-за 2 ст. 15 п.1 ч. 2 ст. 115 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі;
-за ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі;
-за ч.3 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;
-за ч.1 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1, ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 14.08.2015року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити тримання під вартою.
Вважати вирок Воскресенського районного суду Московської області Російської Федерації від 09.06.2016 року з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою судової колегії у кримінальних справах Московського обласного суду Російської Федерації від 26.07.2016 року таким, що підлягає виконанню в частині стягнення із засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 400 000 (чотириста тисяч) рублів в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Копії ухвали направити до Міністерства юстиції України для повідомлення Міністерству юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженого в Україну, а також до Державної пенітенціарної служби України.
Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подання апеляції протягом 7 діб з часу проголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Суддя