У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Кущевського районного суду Краснодарського краю Російської Федерації від 14 грудня 2016 року, яким засуджено громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
Вироком Кущевського районного суду Краснодарського краю Російської Федерації від 14 грудня 2016 року громадянина України ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі), та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Вказаним вироком строк відбування покарання постановлено рахувати з 14 грудня 2016 року, а також зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання час утримання його під вартою у період з 22 квітня по 13 грудня 2016 року включно.

Вирок набрав законної сили 25 грудня 2016 року.
Заступник директора Департаменту начальник Управління міжнародної правової допомоги Департаменту міжнародного права Міністерства юстиції України ОСОБА_8 звернулась до суду з письмовим клопотанням в порядку ст. 610 КПК України про приведення вищезазначеного вироку у відповідність з законодавством України.

Представник Мінюсту в судове засідання не з`явився і подав заяву, в якій підтримує своє клопотання і простить розглянути його за відсутності представника Мінюсту. Відповідно до положень ч. 1 ст. 610 КПК України неявка представника Мінюсту не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе провести розгляд вказаного клопотання у відсутність заявника, виходячи з доводів клопотання та додатків до нього.

Засуджений ОСОБА_9 , як вбачається з поданого клопотання, відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 6 УФСВП РФ по Краснодарському краю». Матеріали клопотання містять заяву засудженого про переведення його для подальшого відбування покарання на територію України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про приведення вищезазначеного вироку у відповідність із законодавством України, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення.

Суд, заслухавши думу прокурора, проаналізувавши доводи клопотання та долучені до нього документи, дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Мінюсту суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
За вироком Кущевського районного суду Краснодарського краю Російської Федерації від 14 грудня 2016 року громадянин України ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб у період часу з 10 по 12 квітня 2016 року, вчинив замах на незаконний збут наркотичних засобів в особливо великому розмірі, а саме: засобу, який містить у своєму складі 1-пентил-1Н-індазол-3-карбоксамід, загальною масою 332,15 г.; засобів, які містять у своєму складі N-метилмефедрон, загальною масою 651,73 та 264,96 г., а тому його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі).
Вилучена у ОСОБА_10 речовина за законодавством України є особливо небезпечною психотропною речовиною речовина, яка містить у своєму складі 1-пентил-1Н-індазол-3-карбоксамід та N-метилмефедрон, обіг якої заборонено згідно з Переліком, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (Таблиця 1, Список № 2), загальний розмір якого у перерахунку на суху речовину є особливо великим (Таблиця 2, затверджена наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000р).

Відповідно до законодавства України відповідальність за вищевказаний злочин передбачена ч. 3 ст. 307 КК України «Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів в особливо великих розмірах», а саме у даному випадку - незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчиненеза попередньою змовою групою осіб.

Крім того, необхідно врахувати ту обставину, що за змістом ч. 3 ст. 307 КК України вказаний злочин вважається закінченим, незалежно від того чи вдалося фактично здійснити збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.
Отже, дії ОСОБА_10 відповідно до Кримінального кодексу України необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчиненеза попередньою змовою групою осіб.
Згідно з ч. 4 ст. 610 КК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений законом України про кримінальну відповідальність; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Також, враховуючи, що покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку, суд не застосовує до ОСОБА_10 додаткове покарання у виді конфіскації майна, що передбачене ч. 3 ст. 307 КК України як обов`язкове додаткове покарання, оскільки за вироком суду Російської Федерації таке покарання ОСОБА_7 не призначалось, відтак суд застосовує з цією метою положення ст. 69 КК України.
На підставі викладеного, керуючись Конвенцією «Про передачу засуджених осіб» від 21.03.1983, ст. 610 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Привести відповідно до законодавства України вирок Кущевського районного суду Краснодарського краю Російської Федерації від 14 грудня 2016 року, яким громадянин України ОСОБА_11 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації, до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 2 ст. 69 КК України до покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_12 рахувати з 14 грудня 2016 року. Зарахувати у строк відбування покарання засудженому ОСОБА_12 час тримання його під вартою в період з 22 квітня по 13 грудня 2016 року включно та відбутий строк покарання на території Російської Федерації.

Запобіжний захід ОСОБА_12 залишити без змін у виді тримання під вартою.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи діб з дня її проголошення органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено клопотання, та прокурором.
Головуючий суддя ОСОБА_13
Суддя ОСОБА_14
Суддя ОСОБА_15