Справа № 731/76/14
Провадження № 1-кс/731/6/14

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2014 року смт. Варва
слідчий суддя Варвинського районного суду
Чернігівської області - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
старшого прокурора прокуратури
Варвинського району - ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Варвинського РВ УМВС - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, -
за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування заявленого клопотання старший слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , працюючи на посаді слюсаря з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування сервісного відділу управління з впровадження новітніх технологій та ремонту складної техніки СТОВ «Дружба-Нова», що зареєстроване в с. Озеряни Варвинського району Чернігівської області вул.19 березня, 7 та будучи матеріально-відповідальною особою і маючи право особисто отримувати необхідні деталі до техніки зі складу підприємства, 11.07.2013 року, на підставі заборної карточки № ПМ-154013 отримав на складі СТОВ «Дружба-Нова», що розташований у смт. Варва, вул. Комарова, 59, генератор (каталожний № 87020406) нову запасну деталь до сільськогосподарської техніки під приводом її ремонту. Однак, ОСОБА_5 знаючи, що фактична потреба у ремонті даної техніки відсутня та маючи прямий корисливий умисел - привласнив дану деталь, що була йому ввірена. У подальшому, ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності про звіт за привласнену товарно-матеріальну цінність, 11.07.2013 року надав до бухгалтерії підприємства робочу карточку № 998 у якій особисто зазначив, що цього ж дня зазначена деталь була встановлена на одиницю сільськогосподарської техніки «JD 9500», державний номерний знак НОМЕР_1 . Після чого ОСОБА_5 збув привласнено майно, а отриманими коштами розпорядився на власний розсуд.
15.10.2013 року, на підставі заборної карточки № НОМЕР_3 отримав на складі генератор (каталожний № 87020406) та 10 лампочок (каталожний № НОМЕР_4 ) нові запасні деталі до сільськогосподарської техніки під приводом її ремонту. Однак, ОСОБА_5 знаючи, що фактична потреба у ремонті даної техніки відсутня та маючи прямий корисливий умисел - привласнив дані деталі, що були йому ввірені. У подальшому, ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності про звіт за привласнені товарно-матеріальні цінності, 15.10.2013 року надав до бухгалтерії підприємства робочу карточку № 649 у якій особисто зазначив, що зазначені деталі були встановлені на одиницю сільськогосподарської техніки «CASE 3310», державний номерний знак НОМЕР_5 . Після чого ОСОБА_5 збув привласнено майно, а отриманими коштами розпорядився на власний розсуд.
06.11.2013 року, на підставі заборної карточки № ПМ-168632 отримав на складі датчик (каталожний № НОМЕР_6 ) та стартер в зборі (каталожний № НОМЕР_7 ) нові запасні деталі до сільськогосподарської техніки під приводом її ремонту. Однак, ОСОБА_5 знаючи, що фактична потреба у ремонті даної техніки відсутня та маючи прямий корисливий умисел - привласнив дані деталі, що були йому ввірені. У подальшому, ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності про звіт за привласнені товарно-матеріальні цінності, 06.11.2013 року надав до бухгалтерії підприємства робочу карточку № 1166 у якій особисто зазначив, що зазначені деталі були встановлені на одиницю сільськогосподарської техніки «JD 8410», державний номерний знак НОМЕР_2 . ОСОБА_5 збув привласнено майно, а отриманими коштами розпорядився на власний розсуд.
28.11.2013 року, на підставі заборної карточки № НОМЕР_8 отримав на складі стартер (каталожний № НОМЕР_9 ) - запасну деталь до сільськогосподарської техніки для ремонту трактора «CASE-310», державний номерний знак НОМЕР_10 , що знаходився у зламаному стані на полі поблизу с. Крути Ніжинського району. Однак, отримана ОСОБА_5 деталь в ході ремонту не підійшла до техніки та відповідно не була встановлена, але останній замість повернення її на склад, маючи прямий корисливий умисел - привласнив дану деталь, що була йому ввірена. У подальшому, ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності про звіт за привласнену товарно-матеріальну цінність, 03.12.2013 року надав до бухгалтерії підприємства робочу карточку № 1717 у якій особисто зазначив, що 29.11.2013 року зазначена деталь все ж була встановлена вказаний трактор. Після чого ОСОБА_5 збув привласнено майно, а отриманими коштами розпорядився на власний розсуд.
06.12.2013 року на підставі заборної карточки № НОМЕР_11 отримав на складі генератор (каталожний № RE210793), 5 лампочок (каталожний № НОМЕР_12 ), 5 лампочок (каталожний № НОМЕР_13 ), 5 лампочок (каталожний № НОМЕР_14 ), датчик (каталожний № НОМЕР_15 ) та стартер (каталожний № НОМЕР_16 ) нові запасні деталі до сільськогосподарської техніки під приводом її ремонту. Однак, ОСОБА_5 знаючи, що фактична потреба у ремонті даної техніки відсутня та маючи прямий корисливий умисел - привласнив дані деталі, що були йому ввірені. У подальшому, ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності про звіт за привласнені товарно-матеріальні цінності, 09.12.2013 року надав до бухгалтерії підприємства робочі карточки № 1817 та 1819 у яких особисто зазначив, що зазначені деталі були встановлені на дві одиниці сільськогосподарської техніки «JD 9770», державний номерний знак НОМЕР_17 та «JD 8335», державний номерний знак НОМЕР_18 . ОСОБА_5 частково збув привласнено майно, отриманими коштами розпорядився на власний розсуд. Збути генератор та стартер не встиг і 16.12.2013 року вини були вилучені працівниками міліції.
22.01.2014 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України.
Підставою для подання вказаного клопотання стало лише те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вище вказаних злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. З наданих в розпорядження суду матеріалів кримінального провадження встановлено, що досудовим слідством не встановлено наявність жодного ризику, визначених ч.1 ст.177 КПК України.
Заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали подане клопотання, мотивуючи наявністю обґрунтованої підозри та тяжкості скоєних злочинів, а також запобіганню виключно в майбутньому недопущення порушень процесуальної поведінки підозрюваного, позицію ОСОБА_5 , який підтвердив фактичні обставини скоєння ним злочинів, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, проте подане слідчим клопотання не в повній мірі відповідає вимогам ст.184 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать як про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, так і про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до приписів ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Всупереч п.4 ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого СВ Варвинського району взагалі не містить будь-яких посилань на один або ж декілька ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, обмежуючись лише констатацією обґрунтованої підозри та суворості можливого кримінального покарання.
Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 виключно позитивно характеризується як за місцем постійного проживання, так і за попереднім місцем роботи, має міцні та усталені соціальні зв`язки, на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей. Вказані обставини в своїй сукупності значно мінімізують ризики переховування від органів досудового слідства.
Посилання слідчого та прокурора на те, що особисте зобов`язання є найменш суворим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, а відтак може бути застосоване за умови обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, з огляду на положення ч.2 ст.177 КПК України, є безпідставними.
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не підлягає задоволенню, однак слідчий суддя, керуючись приписами ч.3 ст.194 КПК України вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого Варвинського РВ УМВС України в Чернігівській області, у проваджені якого перебувають матеріали досудового розслідування, прокуратури Варвинського району Чернігівської області та суду, оскільки прокурором доведена обставина, передбачена п.1 ч.1 ст.194 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.176-179,194,196 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю в два місяці - до 25 березня 2014 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у провадженні якого перебувають матеріали досудового слідства.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя Варвинського районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1