АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/1383/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/619/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: В порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( про відмову у відкритті провадження)

16 квітня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 юриста 2 класу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 березня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:
Цією ухвалою повернуто клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 , в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000473 від 09.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
На зазначену ухвалу слідчого судді, прокурором у кримінальному провадженні № 0000473 прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 юристом 2 класу ОСОБА_3 подана апеляційна скарга з проханням скасувати з посиланням на те, що оскаржувана ухвала не відповідає принципам верховенства права, грубо порушує охоронювані законом відносини, є явно несправедливою та неправосудною.

При перевірці апеляційної скарги прокурора ОСОБА_3 встановлені підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Як вбачається з матеріалів справи саме прокурор Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт тимчасово вилучених речей в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000473 від 09.03.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
Згідно ст.ст.304,307,309 КПК України визначено вичерпний перелік судових рішень слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, до яких оскаржувана прокурором у кримінальному провадженні № 0000473 прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 юристом 2 класу ОСОБА_3 ухвала не відноситься.

Відповідно до вимог ст. 392 КПК України визначено, які саме судові рішення можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Так, вказаною правовою нормою передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені
1.Судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:
1)вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;
2)ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;
3)інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
2.Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
3.В апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
З аналізу положень Глави 31 КПК України випливає, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені лише судові рішення, визначені ст. 392 КПК України, а ч.1 ст.309 КПК України не передбачає апеляційного оскарження ухвали про повернення клопотання про арешт майна прокурору.
Посилання апелянта на постанову Верховного Суду України від 12.10.2017 року по справі № 5-142 кс. (15)17 та вимоги ст. 458 КПК України до уваги не приймається оскільки в Україні не діє принцип прецендентного права й дане судове рішення не має преюдиційної сили.
З ч.2 ст.19 Конституції України вбачається, що посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України дана норма розповсюджується і на суддів, і на прокурорів без виключення.

Ч.4 ст.399 КПК України не визнано неконституційною нормою.

Між тим, слід зазначити увагу апелянта, що апеляційна скарга містить взаємовиключні розбіжності, так відповідно до прохальної частини апеляційної скарги прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 юристом 2 класу ОСОБА_3 оскаржується ухвала слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 березня 2018 року.

Крім того, до апеляційної скарги прокурором також додано копії ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 березня 2018 року.

Однак, в тесті апеляційної скарги, яка взагалі не містить вихідного номеру та дати подачі прокурор Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 зазначає ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.03.2018 року справа № 646/1383/18, № провадження 1 -кс/646/1513/2018.
Також зазначено в апеляції клопотання слідчого СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 юристом 2 класу ОСОБА_3 в межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000473 від 09.03.2018, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна від 14.03.2018 року повернено прокурору для усунення недоліків та встановлено строк у сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.»
Між тим, матеріали справи містять ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харків від 21 березня 2018 року та клопотання від 15.03.2018 року лише прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 юристом 2 класу ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилучених речей.
Повертаючи клопотання прокурора, слідчим суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова зазначено, що «клопотання не підлягає розгляду в Червонозаводському районному суді м.Харкова, та має бути подано до суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстровано як юридичну особу) Головне управління Національної поліції в Харківській області, а саме, до Київського районного суду м. Харкова, (м. Харків, вул. Валентинівська, 7 В)» (а.с.25), а не те, що воно повертається прокурору для усунення недоліків та встановлено строк у сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.
За таких обставин на підставі ч.4 ст.399 КПК України приходжу до висновку, що необхідно відмовити у відкритті провадження за апеляційною прокурора на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харків від 21 березня 2018 року, оскільки вона подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ч.5 ст.399 КПК України копія ухвали про відмову у відкритті провадження надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись ст.ст. 395,399 КПК України,

УХВАЛИв:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 юриста 2 класу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харків від 21 березня 2018 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2