Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/479/2017 Справа № 641/4261/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ІПН НОМЕР_1 ,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого ФОП, одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, ІПН НОМЕР_2 ,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
09 лютого 2017 року, о 17 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 керував технічно справним автомобілем «Kia Cee`d» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , та рухався по пр. Гагаріна м. Харкова зі сторони пр. Льва Ландау в напрямку вул. Зернової зі швидкістю 60 км/год.

В процесі руху по вказаній вулиці, при проїзді регульованого перехрестя з пр. Героїв Сталінграду, ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 8.7.3 «е» і 8.10 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

8.7.3. «Сигнали світлофора мають такі значення:
е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух».
8.10. «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках-перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів»,
та проявив неуважність, рухаючись на забороняючий "червоний" сигнал світлофора, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia Combi», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_5 , який перетинав регульоване перехрестя з лівим поворотом відносно його руху по пр. Героїв Сталінграду, також на забороняючий сигнал світлофора, в результаті чого пасажир автомобіля «Kia Cee`d» ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження та помер у лікарні.

Причиною смерті ОСОБА_10 є важка сукупна травма з забоєм головного мозку, забоями внутрішніх органів та її ускладнення гостра легенево-серцева недостатність, набряк-дислокація стовбура головного мозку.

Порушення п. 8.7.3 п/п «е» та п. 8.10 Правил безпеки дорожнього руху з боку ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку з подією та наслідками дорожньо-транспортної події.

Крім того, 09 лютого 2017 року о 17 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 керував технічно справним автомобілем «Skoda Fabia Combi», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_11 , та рухався по пр. Гагаріна м. Харкова зі сторони вул. Зернової в напрямку пр. Героїв Сталінграду та, з метою виконання маневру повороту ліворуч, зупинився перед світлофорним об`єктом з включеним сигналом лівого повороту.

В подальшому ОСОБА_5 відновив свій рух та виконуючи маневр повороту вліво, став рухатися через регульоване перехрестя з пр. Героїв Сталінграду де в процесі руху грубо порушив вимоги п. 8.7.3 п/п «г», п. 8.10 та п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- 8.7.3. «Сигнали світлофора мають такі значення:
г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції»;
- 8.10. «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках-перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів»;
- 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»,
та при відновленні руху не впевнився у безпеці своїх дій, проігнорував сигнали світлофору, і виконуючи на регульованому перехресті маневр лівого повороту при забороненому сигналі світлофору, допустив зіткнення із автомобілем «Kia Cee`d» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку по пр. Гагаріна зі ст. пр. Льва Ландау в напрямку вул. Зернової, також на забороняючий сигнал світлофора, в результаті чого пасажир автомобіля «Kia Cee`d» ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження та помер у лікарні.

Причиною смерті ОСОБА_10 є важка сукупна травма з забоєм головного мозку, забоями внутрішніх органів та її ускладнення гостра легенево-серцева недостатність, набряк-дислокація стовбура головного мозку.

Порушення п. 8.7.3 п/п «г», п. 8.10 та п. 10.1 Правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 , знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками дорожньо-транспортної події.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнали, про скоєне показали як вказано вище, у скоєному щиросердно розкаялися.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю.

Суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 , обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вчинили кримінальне правопорушення у виді злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та відшкодування шкоди потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також бере до уваги, що скоєний ним злочин, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, а так само враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також враховуючи думку потерпілих, які просили не позбавляти його волі, суд вважає, що він повинен нести покарання не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 під час судового засідання надав письмову згоду на застосування стосовно нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має неповнолітню доньку ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Захисник ОСОБА_6 підтримала заяву обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Прокурор не заперечувала щодо застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не заперечували проти застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 амністії.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в України» особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання законом про амністію.

Згідно із положеннями п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» (далі - Закон), звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом не позбавлені батьківських прав та мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Відповідно до положень ст. 10 Закону його виконання покладається на суди. Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

Згідно із ст. 12 Закону дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких необережних злочинів, скоєний обвинуваченим 09.02.2017 року.

Як вбачається зі свідоцтва про народження ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачений ОСОБА_4 є її батьком. З довідки Департаменту праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей № 2971/0/202-17 від 14.11.2017 вбачається, що ОСОБА_4 не позбавлений батьківських прав стосовно ОСОБА_14 ..

Таким чином, вище наведене свідчить про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує пом`якшуючу та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також бере до уваги, що скоєний ним злочин, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, а так само враховує, що ОСОБА_5 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, одружений, дружина вагітна та має онкологічні захворювання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також враховуючи думку потерпілих, які просили не позбавляти його волі, суд вважає що він повинен нести покарання не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд приймає до уваги, що ступінь тяжкості вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є рівнозначною.

Враховуючи обставини та наслідки вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_15 про стягнення з ОСОБА_5 сум моральної шкоди в розмірі 50000 гривень та 150000 гривень відповідно, підлягають задоволенню, оскільки дані позови обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав в повному обсязі, а дані суми суд вважає сумірними моральній шкоді та відповідними понесеним потерпілими моральним стражданням.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 136985 гривень, обвинувачений визнав в повному обсязі, а тому, позов підлягає задоволенню без урахування страхових виплат.

Судові витрати, пов`язані з проведенням транспортно-трасологічної експертизи № 246/17 від 11.05.2017 в розмірі 3163,84 грн., авто товарознавчої експертизи № 4548 від 21.06.2017 в розмірі 2475 грн. та комплексної експертизи матеріалів і засобів звуко- та відеозапису і авто технічної експертизи № 16/185/186/17 від 07.06.2017 в розмірі 5937,60 грн., а всього в сумі 11576,44 грн., необхідно стягнути з обвинувачених в рівних долях на користь Держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 86 КК України, п. «в» ст. 1, ст.ст. 10, 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» в редакції від 22.12.2016, Законом України «Про застосування амністії в Україні» в редакції від 06.05.2014, ст.ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати винними у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити кожному покарання у вигляді П`ЯТИ років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на ДВА роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування основного покарання, встановивши кожному випробувальний термін на ТРИ роки і відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язавши кожного періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Термін відбуття покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

На підставі ч. 2 ст. 86 КК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» в редакції від 22.12.2016 звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 суму моральної шкоди в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_15 суму моральної шкоди в розмірі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 суму матеріальної шкоди в розмірі 136985 (сто тридцять шість тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень.

Судові витрати в сумі 11576 (одинадцять тисяч п`ятсот сімдесят шість) гривень 44 копійки стягнути в рівних долях з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Держави.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Суддя - ОСОБА_1