Справа № 333/537/18
Справа № 333/537/18
Провадження № 1-кп/333/245/18
УХВАЛА

Іменем України

06 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

представника органу опіки та піклування районної адміністрації

Запорізької міської ради по Комунарському району ОСОБА_7 ,

представника відділу ювенальної превенції Комунарського

ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_8 ,

психолога ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0004615 від 24.11.2017 року відносно малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 разом з батьками: мати ОСОБА_6 , батько ОСОБА_11 , раніше не судимої, за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 , будучи особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України за заступних обставин. 16.11.2017 року приблизно о 17-10 год. малолітня ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись в роздягальні танцювального клубу «Імпульс» за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Олімпійська, 26-А, скориставшись тим, що її дії залишаються ніким не помічені, шляхом вільного доступу із рюкзаку малолітньої ОСОБА_12 , таємно викрала мобільний телефон «XIAOMI REDMI 4X» в корпусі золотого кольору, вартістю 3000 грн., у чохлі «Utty Elect+Bling TPU Xiaomi 4X» золотого кольору із малюнком у вигляді зірок, вартістю 249 грн., в якому були встановлені картка пам`яті «Apacer micro SDHC UHSI 32GB», вартістю 399 грн., та сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності не становить. Після цього ОСОБА_10 з місця події зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 3648 грн.
Таким чином, малолітня ОСОБА_10 вчинила суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

Допитана в судовому засіданні особа щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_10 в присутності законного представника ОСОБА_6 , захисника, суду пояснила, що телефон викрала вона.
Законний представник особи щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_13 суду пояснила, що донька ОСОБА_10 розповіла через декілька днів про ці події, раніше подібних ситуацій не було. ОСОБА_14 проживає з нею та батьком дитини і вона контролює дитину. Шкоду потерпілій зобов`язується відшкодувати.
Судом під час розгляду клопотання досліджено наступні докази.
Потерпіла ОСОБА_5 під час допиту в суді пояснила, що нею був придбаний мобільний телефон «XIAOMI» в корпусі золотого кольору, у чохлі золотого кольору із малюнком у вигляді зірок, в якому були встановлені картка пам`яті та сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар». Цей телефон знаходився у користуванні її малолітньої доньки ОСОБА_15 . В листопаді 2017 року донька ОСОБА_16 взяла цей телефон на тренування в танцювальний клуб «Імпульс». Після заняття їй зателефонував адміністратор клубу та попросив прийти до клубу, оскільки у доньки зник телефон. Прийшовши, вона побачила, що діти разом з донькою знаходяться у клубі, але телефон вони не знайшли. Через декілька днів до неї підходили декілька знайомих та питали чому в «Вайбері» на номері доньки ОСОБА_17 знаходиться фотографія іншої дівчини. Вона зробила скріншоти та показала фотографії дочці, та впізнала на ній ОСОБА_10 та повідомила, що саме вона займається разом в клубі «Імпульс». В день крадіжки ОСОБА_14 пішла з клубу раніше. Вони телефонувала декілька разів матері ОСОБА_14 , але зв`язалась з нею лише один раз. Під час цієї розмови повідомила матері про свої підозри щодо викрадення телефону ОСОБА_14 , але мати з цим не погодилась та розмовляла з нею в грубій формі. До теперішнього часу телефон їй не повернуто та шкода не відшкодована.
Малолітня свідок ОСОБА_12 повідомила, що вона восени 2017 року в роздягальні танцювального клубу «Імпульс» перед тренуванням демонструвала дівчатам свій телефон. Совгір ОСОБА_14 подивившись на нього, сказала, що в неї скоро буде саме такий телефон. Потім ОСОБА_14 попросила тренера відпустити її на 10 хвилин раніше з тренування, оскільки її чекає мати. Після закінчення тренування, в роздягальні вона з`ясувала, що її телефон зник, вона разом з іншими дівчатами шукали телефон, але не знайшли його.
Малолітня свідок ОСОБА_18 в суді повідомила, що ОСОБА_10 є її однокласницею та разом займаються танцювальному клубі «Імпульс». В листопаді 2017 року в роздягальні танцювального клубу «Імпульс» перед тренуванням ОСОБА_19 демонструвала дівчатам свій телефон золотистого кольору. Совгір ОСОБА_14 подивившись на нього, сказала, що в неї скоро буде саме такий телефон. В цей день ОСОБА_14 з тренування пішла раніше ніж всі інші. Після тренування ОСОБА_19 з`ясувала, що її телефон зник. Через деякий час вона побачила у ОСОБА_10 такий же телефон, який зник у ОСОБА_15 , він був навіть у такому чохлі. ОСОБА_14 повідомила, що цей телефон їй купила батьки, а чохол сестра.
Відомості за фактом вказаних подій зареєстровані у встановленому порядку, що підтверджується витягом з ЄРДР від 24.11.2017 року.
Із заяви ОСОБА_5 судом встановлено, що вона 24.11.2017 року звернулась до поліції із заявою про викрадення 16.11.2017 року в період часу з 16-30 до 17-30 год. в танцювальному клубі «Імпульс» з рюкзака її доньки ОСОБА_15 мобільного телефону «XIAOMI REDMI 4X».
Заслухавши показання особи щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, законного представника, дослідивши надані під час судового провадження докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Частиною 1 ст. 498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Сукупність доказів у справі, свідчать, що малолітньою ОСОБА_10 вчинено суспільно-небезпечне діяння. Вказане діяння підпадає під ознаки діяння, передбачені Кримінальним кодексом України, а саме ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

Згідно ч.2 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, підлягають особи, що вчинили злочин у віці від 14 до 16 років.

Як встановлено судом, на момент вчинення суспільно-небезпечних діянь, ОСОБА_10 виповнилося одинадцять років, що підтверджується свідоцтвом про народження, а тому до неї слід застосувати примусові заходи виховного характеру.

При цьому, суд враховує характер вчинених суспільно-небезпечних діянь, наслідки цих діянь, особу малолітнього до якого застосовується захід виховного характеру, його соціальні зв`язки та умови проживання.

Відповідно до довідок ОСОБА_10 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

З характеристики Запорізької ЗОШ №38 вбачається, що ОСОБА_10 проживає з батьками, санітарно-житлові умови сім`ї не визначені, дитина приходить до школи охайна, забезпечена учбовим приладдям, має задовільний рівень шкільних знань. Проте, зв`язок батьків зі школою відсутній.

Згідно вимоги про судимість відносно ОСОБА_10 , раніше вона до кримінальної відповідальності не притягувався.

З характеристики з місця проживання на ОСОБА_6 вбачається, що щодо неї скарги не надходили.

Таким чином, суд бере до уваги, що ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності притягується вперше, вона піддається впливу матері ОСОБА_6 . Також суд враховує думку потерпілої, яка не заперечували щодо передачі малолітньої під нагляд матері.

Тому, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_10 можливо застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі її під нагляд матері ОСОБА_6 строком на 1 (один) рік.

Статтею 1166 ЦК України визначено загальні положення про відшкодування шкоди, відповідно до яких майнова шкода завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Разом з тим, суд враховує вимоги ч.1, ч.5 ст.1178 ЦК України відповідно до якої шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи,- якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.
Потерпілою заявлено цивільний позов по відшкодуванню матеріальної шкоди на суму 4078 грн., який законний представник ОСОБА_6 визнала.
Зазначений позов підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшло своє підтвердження спричинення шкоди потерпілій на суму 3648 грн., ця сума також підтверджена фіскальними чеками магазину «Алло» від 10.09.2017 р. та магазину ФЛП ОСОБА_20 від 10.09.2017 р. В решті позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 484-501 КПК, суд ,-

У Х В А Л И В :
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0004615 від 24.11.2017 року відносно малолітньої ОСОБА_10 задовольнити

Застосувати до ОСОБА_10 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі її під нагляд матері ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає: АДРЕСА_1 строком на 1 (один) рік.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 3648 грн., в решті позову - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1