Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/760/17
Номер провадження 1-кс/540/120/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.09.2017 смт Машівка

Слідчий суддя Машівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000238 від 07.09.2017р., -

в с т а н о в и л а :

08.09.2017 року слідчий звернувся з клопотанням, в якому посилається на те, що 07.09.2017 року до чергової частини Машівського ВП надійшло повідомлення ОСОБА_4 про те що невідома особа з належного йому дачного будинку, що знаходиться в с .Свистунівка Машівського району Полтавської області, скоїла крадіжку батарей опалення та 60 листів шиферу. В ході проведення огляду місця події потерпілий видав виявлений ним на місці крадіжки мобільний телефон «Meinzu», який був оглянутий та вилучений.

З огляду на те, що мобільний телефон має значення для кримінального провадження, так як ймовірно був залишений особою, яка скоїла крадіжку, містить в собі відомості про особу злочинця, є речовим доказом та в даний час вважається тимчасово вилученим майном, а тому слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

Заслухавши думку слідчого, який клопотання підтримав та просив його задоволити, а також поновити строк розгляду клопотання, оскілки воно було внесено органом досудового розслідування своєчасно до суду, але не розглянуто в установлений строк не по вині слідства, дослідивши документи провадження, суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно положень ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

За вимогами ч.6 ст.173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Слідчий вчасно звернувся з клопотанням про арешт майна, але у зв`язку з перебуванням слідчого судді на лікарняному з 11 по 18.09.2017р. розгляд відбувся з пропущенням строку, установленого кримінальним процесуальним законодавством.

Встановлення в законі порядку обчислення, продовження і поновлення строків обумовлюється необхідністю досягнення завдань кримінального провадження та забезпечення законних інтересів і прав суб`єктів кримінального процесу.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поновлення процесуального строку передбачає встановлення учасникам кримінального провадження ухвалою слідчого судді додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.

З огляду на викладене, враховуючи наявність поважних підстав для поновлення пропущеного строку, клопотання в частині поновлення пропущеного строку підлягає задоволенню.

Даючи оцінку доводам клопотання в частині накладення арешту на майно, суд виходить з наступного.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 вказаної статті метою арешту майна є, в тому числі, забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 даної норми встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що 07.09.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238 внесено відомості на підставі заяви ОСОБА_4 про те, що в ніч на 07.09.2017 невідома особа проникла до його дачного будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала 60 листів шиферу та металеві труби опалення, з правовою кваліфікацією ст. 185 ч.3 КК України (а.с.2,3).

Під час огляду місця події потерпілий видав виявлений ним на місці крадіжки мобільний телефон «Meinzu», який слідчим був оглянутий, вилучений та визнаний і приєднаний до кримінального провадження в якості речового доказу (.с.5-7).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі, майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно приписів ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Матеріальний об`єкт, який вилучено слідчим в ході огляду місця події та ним оглянуто і долучено до матеріалів кримінального провадження, має статус тимчасово вилученого майна, є таким, щодо якого існують достатні підстави вважати, що він може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні.

Вказане майно ймовірно належить особі, що вчинила кримінальне правопорушення.

Завданням арешту майна у кримінальному провадженні є запобігання можливості його зникнення, приховування, пошкодження чи знищення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки в ході огляду місця пригоди 07.09.2017р. було тимчасово вилучено мобільний телефон, який визнаний речовим доказом у справі, а відтак суд приходить до висновку, що на нього слід накласти арешт, з позбавленням власника права на його відчуження, розпорядження та користування ним, що буде розумним та співмірним обмеженню права власності завданням кримінального провадження.

Крім цього, суд вважає місцем зберігання телефону слід визначити кімнату речових доказів Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП, що буде відповідати правам власника, який повинен бути обізнаний про місце знаходження його майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 170,173 КПК України, -

у х в а л и л а :
поновити у кримінальному провадженні № 0000238 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 185 ч. 3 КК України, пропущений процесуальний строк розгляду клопотання про арешт майна.

Клопотання заступника начальника СВ Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 задоволити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 07.09.2017 року в с. Свистунівка Машівського району Полтавської області майно: мобільний телефон «Meinzu».

Визначити місцем зберігання мобільного телефону «Meinzu» кімнату речових доказів Машівського ВП Карлівського ВП ГУНП.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляду питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: