Справа № 461/8968/17
Провадження № 1-кс/461/36/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.02.2018 м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
Клопотання мотивоване наступним. 25 грудня 2017 року приблизно о 07 годині 40 хвилин водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «ВАЗ-111830» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по автодорозі Київ-Чоп у напрямку до м. Києва при проїзді ділянки в районі 580 км+700м, поблизу м.Миколаїв Львівської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Внаслідок наїзду ОСОБА_5 від отриманих травм загинув на місці пригоди.
Слідчий зазначає, що на автомобілі «ВАЗ-111830» реєстраційний номер НОМЕР_1 є наявні сліди злочину та сам автомобіль є речовим доказои і вподальшому буде залучений для проведення автотехнічних та транспортно-трасологічних експертиз необхідно забезпечити зберігання данного речового доказу.
Слідчий зазначає, що передання, на даний час на зберігання автомобіля ««ВАЗ-111830» реєстраційний номер НОМЕР_1 власнику, створює загрозу забезпечення належного зберігання транспортного засобу (без знищення слідів злочину шляхом проведення ремонтно-відновлювальних робіт).
Слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на автомобіль «ВАЗ-111830» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .
Слідчий в судове засідання в не прибув. В матеріалах клопотання міститься заява слідчого, в якій просив проводити розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав та просив задовольнити.
Власнику транспортного засобу неодноразово надсилалась судова повістка із зазначенням дати, часу та місця судового засідання з розгляду даного клопотання. Конверти із судовими повістками повертаються до суду за закінченням терміну зберігання.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
При цьому слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що у суду не було можливості розглянути дане клопотання у строки, передбачені ч.1 ст. 172 КПК України. Слідчий у клопотанні не зазначив даних власника транспортного засобу ОСОБА_6 , які могли б сприяти швидкому призначенню та розгляду справи. Судом вживалися усі заходи, щоб повідомити власника майна про розгляд клопотання з метою недопущення порушення його прав.
Згідно з ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 с. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 237 КПК України).
Ч.5 ст. 173 КПК України передбачено, щослідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.
Накладенням арешту на вказане майно будуть порушені права власника транспортного засобу на вільне розпорядження належним йому майном.
Крім цього, відповідно до п.15 ч.1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, в тому числі засаді змагальності сторін та свободі в поданнні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом у їх переконливості. Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули, відтак не довели слідчому судді переконливість та обґрунтованість клопотання.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання
Слідчий суддя: ОСОБА_1 .