Ухвала
Іменем України
15 березня 2018 року
м. Київ
справа № 381/3422/16-к
провадження № 51-245ск17
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001357, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Томашівки Фастівського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 , судимого 29 квітня 2002 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, звільненого 10 червня 2008 року умовно-достроково на строк 1 рік 2 місяці 3 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 7000 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
За вироком місцевого суду ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 21 травня 2015 року близько 08:00 за місцем свого проживання на АДРЕСА_1 , маючи умисел на повторне незаконне заволодіння шляхом обману транспортним засобом, взяв у ОСОБА_6 в користування мопед Honda Lead, вартістю 7000 грн, який без дозволу власника продав невстановленій особі за 2500 грн в с. Бишеві Макарівського району Київської області.
Апеляційний суд Київської області 04 жовтня 2017 року залишив апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 без задоволення, вирок місцевого суду змінив, виключив із нього посилання на обставину, яка обтяжує покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а в решті це судове рішення залишив без змін.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
В касаційній скарзі засуджений порушує питання про зміну оскаржених судових рішень на підставі невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі через суворість, просить призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК. Зазначає, що йому призначено занадто суворе покарання без урахування ступеня тяжкості вчиненого злочину та даних про його особу, зокрема щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, перебування у нього на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, того, що він є учасником бойових дій, має поганий стан здоров`я. Крім того, судами не враховано, що потерпілий сам добровільно віддав мопед, що є обставиною, яка пом`якшує покарання.
Мотиви суду
Верховний Суд відповідно до положень ст. 433 КПК перевіряє дотримання судами норм матеріального та процесуального права і не досліджує доказів, не дає їм іншої оцінки, а виходить із фактичних обставин, установлених судами.
Розглянувши касаційну скаргу і дослідивши копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за скаргою слід відмовити на таких підставах.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 та про правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оспорюються, а доводи засудженого про суворість призначеного покарання є необґрунтованими.
Так, призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд дотримався загальних засад, передбачених статтями 50, 65 КК, оскільки врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким. Урахував суд і дані про особу обвинуваченого, зокрема й ті, на які останній посилається у своїй касаційній скарзі, а саме те, що він раніше був судимий за вчинення аналогічного умисного злочину, характеризується посередньо, має чотирьох неповнолітніх дітей, був учасником бойових дій. Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнав відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК щире каяття й активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання засудженого, з урахуванням рішення апеляційного суду про виключення такої обставини, як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, не встановлено.
Той факт, що потерпілий добровільно надав засудженому в короткострокове користування мопед, не може бути визнано обставиною, яка пом`якшує покарання, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному заволодінні шляхом обману майном потерпілого, яке після отримання в користування не мав наміру повертати власнику і продав без його згоди.
Врахувавши вищезазначені обставини в сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення засудженому покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі санкції ч. 2 ст. 289 КК, і не знайшов підстав для застосування положень ст. 69 КК, а апеляційний суд погодився з вищезазначеними висновками місцевого суду в цій частині, навівши в ухвалі докладні мотиви прийнятого рішення.
Погоджується з такими висновками і колегія суддів Верховного Суду, оскільки призначене ОСОБА_4 покарання відповідає принципу індивідуалізації покарання, є достатнім та необхідним для виправлення винуватого й попередження вчинення нових злочинів.
З огляду на те, що в касаційній скарзі засудженого відсутні переконливі й достатні доводи для спростовування вищезазначених висновків та визнання вказаного покарання явно несправедливим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 04 жовтня 2017 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3