Справа № 297/1807/17
Провадження № 11-кп/777/725/17

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

15.12.2017 року м. Ужгород
Суддя апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам законодавства, апеляційні скарги: обвинуваченого ОСОБА_2 , його захисника адвоката ОСОБА_3 та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2017 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , обвинувачених за ч.3 ст.332 КК України,
в с т а н о в и в:
Вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.332 КК України та йому призначено покарання із застосуванням ст..69 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю. Цим же вироком ОСОБА_4 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.332 КК України та йому призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду обвинувачений ОСОБА_2 , його захисник ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подали апеляційні скарги.
Перевіривши в порядку ст.398 КПК України апеляційні скарги на їх відповідність вимогам ст..396 КПК України, вважаю, що такі слід залишити без руху, оскільки вони подані з недоліками, що перешкоджають відкриттю апеляційного провадження.
Так, відповідно до ч.1 ст.396 КПК України, в апеляційній скарзі, в числі інших вказаних законом обставин, повинно бути відображено: вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, доводи на їх обґрунтування, а також прохання особи яка подає апеляцію.

Згідно ч.5 ст.396 КПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає.

Як убачається із поданих обвинуваченим ОСОБА_2 , його захисником ОСОБА_3 та захисником ОСОБА_5 апеляційних скарг, вказані вимоги кримінального процесуального закону не дотримано.
Так, в резолютивній частині апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3 ставиться питання про скасування вироку Берегівського районного суду від 09.11.2017 року, виправдання ОСОБА_2 у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.332 КК України та ухвалення нового вироку про засудження ОСОБА_2 за ч.2 ст.190 КК України.
Згідно ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: 1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 2) необхідності застосування більш суворого покарання; 3) скасування необгрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; 4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Як видно, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 викладена без дотримання цих та інших норм закону, вимоги апелянта викладені загальними фразами, без посилання на відповідні положення процесуального і матеріального Закону. У резолютивній частині апеляційної скарги не зазначено в якій саме частині підлягає скасуванню вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , відсутнє належне обґрунтоване наведення таких доводів і в мотивувальній її частині . Крім того, вимога про ухвалення апеляційним судом вироку щодо ОСОБА_2 за обвинуваченням останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України не відповідає вимогам ч.1 ст.337 КПК України.

В резолютивній частині апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 ставиться питання про зміну вироку Берегівського районного суду від 09.11.2017 року в частині визнання винним та засудження ОСОБА_4 за ч.3 ст.332 КК України та перекваліфікацію його діяння на ч.1 ст.15 ч.1 ст.190 КК України.

Згідно ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: 1) пом`якшення призначеного покарання, якшо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; 2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; 3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якшо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; 4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Проте, зі змісту мотивувальної частини апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 вбачається, що в ній аналізуються докази, яким, на думку апелянта, суд першої інстанції дав неправильну оцінку у вироку, чим порушив вимоги кримінального процесуального закону та допустив невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального правопорушення. Як видно, поставлені в апеляційній скарзі питання вимагають переоцінки доказів, на які послався суд першої інстанції при ухваленні вироку, однак формулювання прохальної частини апеляційної скарги, позбавляє можливості апеляційний суд прийняти рішення відповідно до вимог ст.ст.404, 407 КПК України .

Крім того, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 , в порушення вимог ч.5 ст.396 КПК України, не підписана особою, яка її подала.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У зв`язку з цим, вимоги апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_2 , його захисника адвоката ОСОБА_3 та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 є суперечливими і такими, що не дають можливості суду апеляційної інстанції визначитись з обґрунтованістю доводів апелянтів щодо незаконності судового рішення щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та позбавляють можливості сторону обвинувачення навести та подати до суду доводи на їх спростування, а відтак прийняти апеляційним судом рішення, відповідно до вимог ст.ст.404, 407 КПК України .

Виходячи з того, що апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_2 , його захисника адвоката ОСОБА_3 та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подані без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України вважаю, що такі слід залишити без руху, та встановити десятиденний строк для усунення недоліків скарг, особами, які їх подали.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_2 , його захисника адвоката ОСОБА_3 та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2017 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , обвинувачених за ч.3 ст.332 КК України - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали особами, які їх подали.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1