Справа № 643/795/18
Номер провадження 1-кс/643/263/18
УХВАЛА

26.01.2018 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

До суду 26.01.2018 року надійшло вищезазначене клопотання.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 10.11.2017 на відкритій ділянці місцевості біля будинку за адресою: м. Харків, в`їзд Загородній, 3, було зупинено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час поверхневої перевірки якого було виявлено та вилучено з внутрішньої лівої кишені куртки один паперовий згорток із речовиною рослинного походження, темно-коричневого кольору, в сухому та подрібненому вигляді, Вказаний згорток був виданий ОСОБА_5 під час огляду місця події 10.11.2017. Слідчим СВ Московського ВП ОСОБА_3 вищевказаний згорток було поміщено до паперового конверту.
Згідно положень ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду, що має бути засвідчено протоколом. Паперовий згорток з речовиною рослинного походження, темно-коричневого кольору, в сухому та подрібненому вигляді, було вилучено 10.11.2017 під час огляду місця події, а саме відкритої ділянки місцевості біля будинку за адресою: м. Харків, в`їзд Загородній, 3, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., про що складено відповідний протокол огляду місця події. Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України вказані речі є тимчасово вилученим майном, оскільки можуть бути предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом.
Підставами для накладення арешту на паперовий згорток з речовиною рослинного походження, темно-коричневого кольору, в сухому та подрібненому вигляді, вилучені у ОСОБА_5 10.11.2017 під час огляду місця події, а саме відкритої ділянки місцевості біля будинку за адресою: м. Харків, в`їзд Загородній, 3, згідно ч. 4 ст. 170 КПК України є заборона використання, а також заборона розпоряджатися вищевказаним тимчасово вилученим майном, оскільки незастосування таких підстав може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Крім того, в ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні судової хімічної експертизи, на дослідження якої необхідно надати вказаний паперовий згорток із речовиною рослинного походження, темно-коричневого кольору, в сухому та подрібненому вигляді.
Слідчий зазначає,що паперовий згорток із речовиною рослинного походження, темно-коричневого кольору, в сухому та подрібненому вигляді, може бути використаний у кримінальному провадженні в якості речових доказів, міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та бути знаряддям злочину, накладення арешту необхідно з метою позбавлення можливості їх знищення, переховування або втрати.
Слідчий також надав клопотання, погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4, про поновлення строку на подачу клопотання про арешт майна, посилаючись на те, що подати клопотання про арешт майна у встановлені законом строки не надалось можливим, оскільки необхідно було отримати висновки експертизи.
Прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував.
Дослідивши клопотання,матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що пропущений слідчим строк та подачу клопотання підлягає поновленню, а клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучено 10.11.2017 року.
Відповідно до ч.1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно доч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини 2 статті 170 цього Кодексу);
3.1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст. 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що вищевказане майно в силу ст. 98 КПК України є речовим доказом, та накладення арешту необхідно з метою збереження його як речового доказу, позбавлення можливості його знищення або переховування, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, та керуючись ст. ст. 98, 117, 170-175, 236 КПК України, слідчий суддя
Поновити пропущений строк подання клопотання.
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене 10.11.2017 під час проведення огляду місця події, а саме відкритої ділянки місцевості біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на паперовий згорток із речовиною рослинного походження, темно-коричневого кольору, в сухому та подрібненому вигляді.
Ухвалапідлягає негайному виконанню.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1