У Х В А Л А
02 листопада 2017 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника ТОВ «ФК «Фангарант Груп» ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб СВ Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області,-

В С Т А Н О В И В :
До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб СВ Білоцерківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, мотивуючи тим, що 11.09.2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фангарант Груп", в особі представника ОСОБА_3 , було подано на адресу Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області заяву про вчинення кримінального правопорушення громадянином ОСОБА_4 , за вих. № 4404 від 09.10.2017 року, згідно ч. 1 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Як свідчить відмітка на повідомленні про вручення, органом слідства отримано заяву скаржника 17.10.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 КПК України під час досудового розслідування потерпілий має право на негайне прийняття і реєстрацію заяви про вчинення кримінального правопорушення, визнання його потерпілим і також на отримання від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття та реєстрацію.

Право на прийняття та реєстрацію заяви не можна обмежувати лише правом на прийняття заяви оперативним черговим і її внесення до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення. Це право має тлумачитися, зокрема, у світлі завдань кримінального провадження, якими відповідно до ст. 2 КПК України є захист особи від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного, неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жодний невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусі і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. При цьому, саме слідчий, а не керівник органу досудового розслідування відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 40 КПК України уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених КПК.

Отже, право потерпілого на прийняття і реєстрацію заяви чи повідомлення про злочин слід тлумачити як таке, що включає право на розгляд цієї заяви по суті посадовою особою, яка уповноважена внести відомості заяви про злочин до ЄРДР. Такими особами є слідчий або прокурор.

У відповідь скаржник не отримав ніякої офіційної документації про внесення відомостей до ЕРДР, а з телефонної розмови 16.10.2017 року з співробітником канцелярії Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ніякої інформації щодо реєстрації заяви до ЄРДР також не отримав.

У зв`язку з тим, що на підприємстві заявника не здійснюється фінансування відряджень та відсутня відрядна форма праці, представник скаржника не може особисто з`явитися до Білоцерківського відділу поліції ГУ НІ І в Київській області для отримання інформації, щодо реєстрації поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення № 4404 від 09.10.2017 року.

Таким чином, скаржник вважає, що станом на дату подання скарги відомості за заявою скаржника до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені і досудове розслідування не розпочато. Про причини порушення п. 1 ст. 214 КПК України скаржника не повідомлено. Отже, вказаною бездіяльністю слідчого Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області порушено право скаржника на захист від кримінальних правопорушень.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримав та просить задовольнити.

Прокурор та слідчий, будучи належним чином повідомленими ро розгляд скарги у судове засідання не прибули, що не є перешкодою для розгляду скарги враховуючи положення ст. 306 КПК України.

Вислухавши скаржника, дослідивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст.. 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч.2 ст.307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

Відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Із поданої разом із скаргою ксерокопії заяви про злочин від 9.10.2017 р. представника ТОВ «ФК «Фангарант Груп» ОСОБА_3 , на адресу Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, яка надійшла до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області вбачаються відомості повідомлення про вчинення злочину конкретним громадянином, а саме умисне привласнення майна мобільного телефону, вартістю 6758 грн. 67 коп.

Що стосується інших вимог, що містяться у скарзі, а саме визнання ТОВ «ФК «Фангарант Груп» потерпілим, залучення представника, встановлення місцезнаходження майна, то вказане лежить за межами повноважень слідчого судді у розумінні питань віднесених до компетенції слідчого судді відповідно до ст. 303 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 371 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
Скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати службову особу Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, уповноважену особу на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення внести відомості, що містяться у заяві про злочин від 9.10.2017 р. представника ТОВ «ФК «Фангарант Груп» ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування, про що повідомити ОСОБА_5 .

Копію ухвали надіслати заявнику, Білоцерківському ВП ГУНП в Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1