В И Р О К
08 лютого 2018 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, який неповнолітніх або непрацездатних осіб на утриманні немає, має базову середню освіту, учня 4 курсу ДНЗ «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого

-обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, який неповнолітніх або непрацездатних осіб на утриманні немає, має базову середню освіту, учню І курсу ДНЗ «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого
-обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
17 серпня 2017 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , (які не приймали участі у хуліганських діях) на автомобілі марки «ЗАЗ 110206» в кузові синього кольору д.н. НОМЕР_1 , прибули до зупинки громадського транспорту «Набережна» по бул. Шевченка в м. Запоріжжя.
Перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Набережна» по бул. Шевченка в м. Запоріжжя, ОСОБА_5 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи у громадському місці, діючи групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_6 , безпричинно напав на раніше незнайомого ОСОБА_11 , який в цей час стояв біля зупинки громадського транспорту «Набережна» по бул. Шевченка в м. Запоріжжя.
Проявляючи нахабне та зневажливе ставлення до громадського порядку, ігноруючи присутність громадян, порушуючи їх спокій, ОСОБА_5 наніс два удари правою рукою в підборіддя та тулуб ОСОБА_11 , від яких останній втратив рівновагу та впав на землю. Водночас, неповнолітній ОСОБА_6 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи у громадському місці, діючи групою осіб з ОСОБА_5 наніс один удар правою рукою в тулуб потерпілому ОСОБА_11 , від чого останній втратив свідомість. При цьому, неповнолітній ОСОБА_6 та ОСОБА_5 супроводжували свої хуліганські дії зневажливим ставленням до потерпілого ОСОБА_11 , що виражалось у нецензурних лайках відносно останнього та погроз застосування фізичної розправи.
Хуліганські дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжувались до їх припинення робітником ТОВ «Охрона Холдинг» ОСОБА_12 , носили характер суспільної небезпеки, в результаті чого для затримання останніх було викликано співробітників поліції.
Таким чином. ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_6 в ході хуліганських дій спричинили ОСОБА_11 тілесне ушкодження у вигляді: садни в лобно- тім`яній області зліва, слідом загоєння якої є ділянка шкіри світло-рожевого кольору, яке відповідно до висновку експерта №2164 від 21.09.2017 кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочинів визнав повністю. Суду пояснив, що перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Набережна» по бул. Шевченка в м. Запоріжжя, з ОСОБА_6 , напав на раніше незнайомого потерпілого, який в цей час стояв біля зупинки громадського транспорту «Набережна» по бул. Шевченка в м. Запоріжжя та наніс два удари в підборіддя та тулуб потерпілого, від яких останній втратив на землю. Водночас, ОСОБА_6 , наніс один удар в тулуб потерпілому, від чого останній втратив свідомість. В скоєному щиро кається.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочинів визнав повністю. Суду пояснив, що перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Набережна» по бул. Шевченка в м. Запоріжжя, з ОСОБА_5 , напали на раніше незнайомого потерпілого, який в цей час стояв біля зупинки громадського транспорту «Набережна» по бул. Шевченка в м. Запоріжжя та ОСОБА_5 наніс потерпілому два удари в підборіддя та тулуб, від яких останній втратив на землю. Водночас, він наніс один удар в тулуб потерпілому, від чого останній втратив свідомість. В скоєному щиро кається.
Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинувачених у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.296 КК України як грубе порушення громадського порядку (хуліганство) з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.296 КК України як грубе порушення громадського порядку (хуліганство) з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
При визначенні ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, не працює, раніше не судимий, на обліку в КУ „ ОКПЛ ЗОР, КУ „ ЗОКНД не перебуває та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства.
При визначенні ОСОБА_6 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, не працює, раніше не судимий, на обліку в КУ „ ОКПЛ ЗОР, КУ „ ЗОКНД не перебуває та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Крім того, відповідно до досудової доповіді, підготовленої начальником сектора ювенальної апробації м. Запоріжжя Південно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, сектор ювенальної пробації м. Запоріжжя вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливо без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.
Суд вважає, що призначення такого покарання обвинуваченим буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 амністії, оскільки він є неповнолітнім, вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкається, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 названого Закону).
Так, відповідно до п. „а ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільняються від відбування покарання особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» є неповнолітнім, що підтверджується матеріалами справи, вперше вчинив злочин, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказаний злочин вчинив 17.08.2017 року, тобто до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році». У вчиненому щиро кається.
Обмежень щодо застосування відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.8 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього раніше не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 також просив застосувати до нього амністію та звільнити від відбування покарання на підставі п.. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році». Інші учасники судового провадження не заперечували щодо застосування амністії щодо обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі;
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового злочину, і виконає покладені на нього судом такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,
роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;
Звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році».
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні
Речовий доказ: автомобіль марки „ЗАЗ, технічний паспорт на серії № НОМЕР_2 передані на відповідальне зберігання ОСОБА_13 - залишити останньому.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1