Справа № 171/2310/17
В И Р О К
Іменем України
12 лютого 2018 року

м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора - ОСОБА_3 ,

- потерпілого ОСОБА_4 ,

- обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0001471за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянки України, маючої початкову середню освіту, не заміжньої, не працюючої, реєстрації місця проживання не має, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2017, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 перебувала у приміщенні магазину мобільних телефонів «Мобільна галерея», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Апостолове, площа Привокзальна, у якому підприємницьку діяльність здійснює ОСОБА_4 , де у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні вищевказаного магазину, відволікаючи увагу продавця ОСОБА_6 , попросила підібрати зарядний пристрій до свого мобільного телефону, на що ОСОБА_6 відчинила тумбу з товаром та почала шукати необхідну модель. Після чого, ОСОБА_5 , користуючись відсутністю уваги продавця ОСОБА_6 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи таємно, умисно, із корисливих мотивів, з вітрини викрала мобільний телефон Nokia 220 Dual SIM (Microsoft mobile, model: RM-969) ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 у корпусі червоного кольору, вартістю 1399 гривень та мобільний телефон Nokia 220 Dual SIM (Microsoft mobile, model: RM-969) ІМЕІ 1 НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_4 у корпусі жовтого кольору, вартістю 1399 гривень, після чого разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зникла, чим завдала потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 2798 гривень.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

27.12.2017 року між сторонами кримінального провадження - потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду про примирення, за змістом якої сторони погодили, що ОСОБА_5 за скоєння кримінального правопорушення за ч. 1ст. 185 КК України понесе покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України буде звільнена від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків передбачених ч. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи, проживання, навчання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за ч. 1ст. 185 КК України у повному обсязі. Також пояснила суду, що розуміє права, надані їй законом, угоду вона уклала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Просила затвердити зазначену угоду.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченої не має, зазначену угоду уклав добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимогиКК УкраїнитаКПК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Так, ст.ст.468, 469 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468, 469, 471 КПК України, відповідає закону про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався згідно з ч. 6ст. 474 КПК України, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також згідно з вимогами ч. 7ст. 474 КПК України встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім того, обвинуваченій роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч.4ст.474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей394та424цьогоКодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомоюстатті 474 цього Кодексу, в тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбаченіст.476 КПК Україниобвинуваченому зрозумілі.

Обвинувачена ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечувала проти затвердження угоди.

Потерпілому в судовому засіданні роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей394та424цьогоКодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами пятою-сьомоюстатті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Наслідки невиконання угоди передбаченіст. 476 КПК Українипотерпілому зрозумілі.

Після таких роз`яснень потерпілий не заперечував проти затвердження угоди.

Заподіяну майнову шкоду потерпілому ОСОБА_4 обвинуваченою ОСОБА_5 відшкодовано.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7ст. 474 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Вказаний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості. Міра ОСОБА_7 , яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу ообвинуваченої, суд вважає, що її виправлення можливе без реального відбування призначеного покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження - потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 та призначення останній узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369, 370, 371, 373, 374,375 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення укладену 27.12. 2017 року між сторонами кримінального провадження - потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України та призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання у вигляді 1 року позбавлення волі . Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Контроль за поведінкою обвинуваченої покласти на уповноважений орган з питань пробації в Нікопольському районі Дніпропетровської обл.

Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст. 165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Речовий доказ мобільний телефон, що перебуває у потерпілого вважати повернутим за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченою виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначене покарання; не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя -