Справа № 191/2954/17
Провадження № 1-кп/191/354/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове кримінальне провадження №001122 від 20.06.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровськ, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, місця реєстрації не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, притягнутого до кримінальної відповідальності Марганецьким ВП ГУ НП Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.304 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
Повторно, 05 червня 2017 приблизно о 19-00 годин ОСОБА_3 , з метою назбирати металобрухту прибув на дільницю пікет №4 ст.Синельникове-1-1033 км Придніпровської залізниці в м.Синельникове Дніпропетровської області, де побачив на залізничній колії (тупікова залізнична колія №) металеві деталі, а саме підкладки Д-65, призначені для кріплення залізничної рейки та колійні костилі. В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаних деталей.

Реалізуючи свій виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непомітними, в цей же день (05.06.2017 року) у період приблизно о 19-00 годині, знаходячись на дільниці № 4 ст.Синельникове-1-1033 км Придніпровської залізниці, із вказаної тупикової залізничної колії № 32, шляхом вільного доступу, застосовуючи фізичну силу рук, вийняв та таємно викрав підкладки марки Д-65, призначені для кріплення залізничної рейки, виготовлені з металу, вартістю згідно висновку експерта №47/06 від 22.06.2017 12 гривень 00 коп. у кількості 4 штук на загальну суму 48 гривень 00 коп., та костилі колійні виконані з металу вартістю згідно висновку експерта №47/06 від 22.06.2017 10 гривень 00 коп., у кількості 38 штук на загальну суму 380 гривень, спричинивши ПАТ «Укрзалізниця» матеріальний збиток на загальну суму 428,00 грн. Викрадені підкладки та костилі ОСОБА_3 положив до різнокольорової поліетиленової сумки, яка була при ньому. З викраденим майном ОСОБА_3 з місця злочину зник, викраденим розпорядився за власним розсудом.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину так, як вони викладені вище.

Представник потерпілого у судовому засіданні пояснив, що жодних претензій матеріального характеру потерпілий не має.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.2 ст.185 КК України .

Призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, але притягувався раніше до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, не працює, не має постійного місця реєстрації, у вчиненому розкаюється.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, є його щире каяття у вчинені кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання в умовах без ізоляції від суспільства в межах інкримінованого йому діяння із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне обвинуваченому не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1