УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора
ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши в режимі відеоконференції в залі суду в м. Хмельницькому клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Гірник Червоноградського району Львівської області, громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей немає, судимого:
04.12.2014 року Віньковецьким районним судом Хмельницької області за ч.1 ст. 121, ст. 69 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі,
про застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2016 році,
в с т а н о в и в:
Вироком Віньковецького районного суду Хмельницької області від 04.12.2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 121, ст. 69 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, який на даний час відбуває покарання у Райківецькій ВК №78.

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році та просить звільнити його від відбування покарання.

Заслухавши засудженого та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 1 ЗУ Про амністію у 2016 році постановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми;

б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом;

в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;

г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572;

ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленогостаттею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

д) ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту");

е) учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи - осіб, які підпадають під дію Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР;

є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.

Згідно статті 3 ЗУ «Про амністію у 2016 році» постановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Згідно статті 4 ЗУ «Про амністію у 2016 році» постановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Як слідує з матеріалів клопотання, копії вироку та особової справи ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України підпадає під ознаки тяжкого, однак під дію ст.ст. 1,3 та 4 ЗУ «Про амністію у 2016 році», не підпадає, а тому не підпадає під застосування до нього Закону України Про амністію.

На підставі викладеного та керуючись Законом України Про застосування амністії в Україні, Законом України Про амністію у 2016 році, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України Про амністію у 2016 році, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1