Справа № 301/171/18

У Х В А Л А
про відмову в затвердженні угоди про примирення

"08" лютого 2018 р. м. Іршава
в с т а н о в и в :
Згідно угоди про примирення, така укладена 24 січня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 . Зі змісту угоди вбачається, що потерпілий не має претензій ні матеріального, ні морального характеру до підозрюваного, оскільки ОСОБА_4 у повному обсязі добровільно відшкодував шкоду. Між сторонами узгоджено міру покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 286 КК України, а саме: застосування до ОСОБА_4 ст. 46 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності. Сторонам угоди роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки невиконання угоди.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_5 , його представник ОСОБА_6 просили затвердити угоду про примирення.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні вважав, що угода про примирення підлягає затвердженню.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження з приводу затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.ст. 474 та 475 КПК України, за наслідками вирішення питання про затвердження угоди про примирення, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та закону, після чого або відмовляє в затвердженні угоди, або ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Зміст угоди про примирення повинен відповідати вимогам ст. 471 КПК України.
Зокрема, в угоді про примирення зазначаються, у тому числі:
- формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність,
- узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.
Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом, зокрема, сторони мають узгоджувати покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК та відповідно до положень Загальної частини КК.
Дана угода про примирення вказаним вимогам не відповідає, оскільки не містить ні правової кваліфікації злочину із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, ні узгодженого покарання та згоду сторін на його призначення.
За умовами угоди про примирення, укладеної між потерпілим та підозрюваним, сторони угоди погодили про звільнення ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 46 КК України від кримінальної відповідальності.
Отже, дана угода взагалі не містить узгодженого сторонами покарання: в ній зазначено про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, що суперечить вимогам ст.ст. 471 та 475 КПК України.
Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.
Враховуючи, що умови укладеної між потерпілим та обвинуваченим угоди суперечать вимогам ст. 471 КПК України, суд відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України вважає відмовити у затвердженні даної угоди і повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 314 ч.3 п.1, 474 КПК України,
Відмовити в затвердженні угоди про примирення у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, укладеної 24 січня 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
Повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча : ОСОБА_1