Справа № 463/5029/16-к Головуючий у 1 інстанції- ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/827/17 Доповідач- ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши кримінальне провадження № 463/5029/16-к про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, проживаює за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.2 ст. 345 КК України,
з участю секретаря ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
прокурора ОСОБА_9 ,
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 14 червня 2017 року,
в с т а н о в и л а :
Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 14 червня 2017 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 345 КК України на один рік обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Строк відбуття покарання постановлено рахувати з часу проголошення вироку.
Вирішено питання речових доказів.
ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 08 жовтня 2016 року близько 03 год. 05 хв. у ресторані «Старгород», на вул. Римлянина, 1 у м. Львові, нанісши удар правою ногою в ділянку грудної клітки та удар головою в праву частину обличчя, умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_10 , інспектору Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП, під час виконання останнім службових обов`язків, легке тілесне ушкодження - синець в ділянці правого ока розмірами 2х5 см.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок в частині відмови в задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності з передачею ОСОБА_7 на поруки колективу ТзОВ «Домінік 777» скасувати, змінити вирок, яким ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки колективу ТзОВ «Домінік 777». Вирок в частині відмови в задоволенні клопотання про передачу обвинуваченого на поруки вважає незаконним та необґрунтованим з підстав істотного порушення вимог кримінального закону та неповноти з`ясування обставин справи й в обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доволи: суд дійшов помилкового висновку про те, що весь колектив ТзОВ «Домінік 777» святкував професійне свято в ресторані «Старгород», які на думку суду, не запобігли правопорушенню, оскільки в цей день в ресторані була лише частина працівників ТзОВ «Домінік 777»; не врахував, що фактично та юридично офіс підприємства знаходиться в м. Вінниці, а у м. Львові фактично працюють лише окремі працівники (торгові агенти), які обслуговують Львівську область та які 08 жовтня 2016 року в ресторані «Старгород» святкували професійне свято. Колектив, який голосував на загальних зборах підприємства про прийняття рішення з отримання на поруки ОСОБА_7 , 08 жовтня 2016 року в ресторані «Старгород» не перебував 08.10.2016, а тому не можна вважати, що колектив не здатен виконати обов`язки, передбачені ст. 47 КК України.
В ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви, просять апеляційну скаргу задоволити.
Прокурор вважає апеляційну скаргу необґрунтованою й просить вирок суду першої інстанції залишити без зміни.
Заслухавши доповідь судді, сторони судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.
Апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційної скарги відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України.
Щодо покарання, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.ст. 65, 66 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, обране з врахуванням особи обвинуваченого; обставин, які пом`якшують покарання, щирого каяття та активного сприяння у розкритті злочину; відсутності обставин, які обтяжують покарання, та призначене в межах, встановленої санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Суд обгрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
Доводи сторони захисту про те, що висновок суду в частині відмови в задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності з передачею ОСОБА_7 на поруки колективу ТзОВ «Домінік 777» є незаконним та необґрунтованим з підстав істотного порушення вимог кримінального закону, неповноти з`ясування обставин справи, колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере.
Відповідно до ч.1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки трудового колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.
Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України є правом, а не обов`язком суду.
Застосовуючи ст. 47 КК України, суд повинен впевнитися, що виправлення особи, яка вчинила злочин, можливе без застосування до неї кримінального покарання, а перебування цієї особи в колективі, який звернувся з клопотанням про передачу на поруки, сприятиме її виправленню.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 проживає та працює у м. Львові менеджером ТзОВ «Домінік 777», яке знаходиться у м. Вінниці. Колектив працівників ТзОВ «Домінік 777» налічує 94 особи, які працюють у більшості регіонів України, з яких у Львівській області з офісом у м. Львові працює 21 особа.
Враховуючи конкретні обставини справи, те, що подія злочину з участю ОСОБА_7 відбулась у ресторані під час вечірки співробітників ТзОВ «Домінік 777», які не вжили жодних заходів для відвернення чи припинення протиправних дій одного з їх співробітників ( ОСОБА_7 ), можливість виховного впливу колективу на обвинуваченого є сумнівною й підстав вважати, що трудовий колектив ТзОВ «Домінік 777» сприятиме виправленню обвинуваченого, немає.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції (який є вмотивованим та обґрунтованим) про відсутність підстав для передачі ОСОБА_7 на поруки колективу ТзОВ «Домінік 777».
Разом з тим вирок суду підлягає зміні в частині застосування ст. 76 КК України при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
При ухваленні вироку суд першої допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.
Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України (в редакції Закону №1492-VІІІ від 07.09.2016, який набрав чинності 08.10.2016) у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язки, зокрема, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції при покладенні на обвинуваченого обов`язків не врахував зміни у законодавстві й застосував закон, який втратив чинність і який застосуванню не підлягав.
З огляду на викладене вирок щодо ОСОБА_7 в частині покладення обов`язків на підставі ст. 76 КК України при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням слід змінити та на підставі ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У решті вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 14 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 в частині застосування ст. 76 КК України при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням змінити.
На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
У решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .