Справа № 750/3476/17
Провадження № 1-кп/750/222/17

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м.Чернігова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002075 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Хабаровськ Російської Федерації, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.302 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері культурного, духовного життя суспільства та громадської моралі, моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб між людьми, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, яка полягає у приниженні честі та гідності, створенні загрози поширення небезпечних хвороб та аморальності, без мети наживи, виступила посередником при здійсненні розпусних дій, що виразилися в підшукуванні учасників, їх знайомстві та організації зустрічі таких осіб для розпусних дій.

Так, 15.03.2017, близько о 20 год. 30 хв., в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , умисно, без мети наживи, порушуючи моральні засади суспільства в частині встановлення зв`язків між людьми для задоволення їх статевих потреб, виступаючи посередником для розпусти, підшукала для вищевказаних дій, організувала зустріч та познайомила ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_5 вступив в статевий зв`язок з ОСОБА_6

21.03.2017, близько о 20 год. 30 хв., в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , умисно, без мети наживи, порушуючи моральні засади суспільства в частині встановлення зв`язків між людьми для задоволення їх статевих потреб, виступаючи посередником для розпусти, підшукала для вищевказаних дій, організувала зустріч та познайомила ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_7 вступив в статевий зв`язок з ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.1 ст.302 КК України визнала повністю та підтвердила правильність обставин, що викладені у обвинуваченні. Щиро каялась у скоєному. Просила застосувати щодо неї амністію.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно викладених вище обставин справи, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини справи, доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а її дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.302 КК України, як звідництво для розпусти, без мети наживи.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченої - її вік, освіту, стан її здоров`я, відповідно до наявних даних, її сімейний стан, зокрема те, що вона має на утриманні малолітню дитину, що обвинувачена не працює, її майновий стан, її ставлення до вчиненого, що вона раніше не притягувалась до адміністративної та кримінальної відповідальності.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд вважає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченій, суд визнає: вчинення злочину особою повторно.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу у межах санкції частини статті КК України, якою передбачено покарання за вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення мала і має на утриманні малолітню дитину, вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, а відповідно до ст.9 вказаного Закону ОСОБА_4 не є особою, до якої амністія не застосовується.
Таким чином, вона підлягає звільненню від відбування покарання на підставі п. в ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні. Речовим доказом слід розпорядитися згідно ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, п.в ст.1, ст.9 Закону України Про амністію у 2016 році, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.302 КК України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 680 грн.
На підставі п.в ч.1 ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за даним вироком.
Речовий доказ грошові кошти у сумі 200 грн. повернути ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1