Справа № 161/4830/18
Провадження № 1-кс/161/2668/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 03 квітня 2018 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, -

ВСТАНОВИВ:
30.03.2018 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000008 від 04.01.2018 за ч.3 ст. 286 КК України.

Скаргу мотивує тим, що 06.03.2018 він звернувся до слідчого ОСОБА_5 із заявою про залучення до кримінального провадження № 0000008 як потерпілого, яка слідчим в порядку ст.55 КПК України не розглянута, будь-якого рішення не прийнято, чим фактично допущено бездіяльність. Просить визнати бездіяльність слідчого ОСОБА_5 неправомірною та зобов`язати слідчого розглянути заяву ОСОБА_3 від 06.03.2018 про залучення до кримінального провадження № 0000008 як потерпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник подану скаргу підтримали з викладених у ній мотивів та просили задовольнити.

Слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 в судове засідання, призначене на 03.04.2018 по розгляду скарги не прибула, матеріалів кримінального провадження № 0000008 не надала, а тому на підставі ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарги проводиться за відсутності слідчого, на підставі наданих суду доказів, із дотриманням засад змагальності та диспозитивності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - та така бездіяльність може бути оскаржена заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно ч.ч.1-5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Зважаючи на те, що слідчому судді стороною обвинувачення не надано доказів того, що заява ОСОБА_3 від 06.03.2018 про залучення до кримінального провадження № 0000008 як потерпілого розглянута слідчим ОСОБА_5 відповідно до вищевказаних вимог кримінального процесуального закону, а тому скарга ОСОБА_3 в частині вимог покласти зобов`язання на слідчого належно розглянути його заяву є підставною та підлягає задоволенню.

Водночас, скарга ОСОБА_3 в частині прохання визнати неправомірною бездіяльність слідчого до задоволення не підлягає, оскільки прийняття такого рішення за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не передбачено ч.2 ст. 307 КПК України.

З наведених мотивів скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 303-307, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 розглянути в порядку ст. 55 КПК України заяву ОСОБА_3 про залучення до кримінального провадження № 0000008 від 04.01.2018 за ч.3 ст. 286 КК України як потерпілого.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя