Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Провадження № 1-в/490/380/2017
У Х В А Л А

"22" грудня 2017 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Вознесенськ Жовтневого району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, не є одруженим, перебуває у цивільному шлюбі, має доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до затримання працював столяром в МПП "Стар", мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , наразі відбуває покарання у місцях позбавлення волі, раніше засуджувався:

- 28 грудня 1994 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 81, частиною 2 статті 140, частиною 1 статті 145 Кримінального Кодексу України 1960 року - до 3 років позбавлення волі, був звільнений 13 червня 1995 року на підставі Закону України "Про аміністію" від 19 квітня 1995 року;

- 04 квітня 1996 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 2153 Кримінального Кодексу України 1960 року - до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі статті 45 того ж Кодексу судом було ухвалене про умовне не застосування цього покарання з встановленням іспитового строку в 3 роки;

- 24 червня 1997 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 140, частиною 1 статті 145, статтею 208, частиною 2 статті 2153, Кримінального Кодексу України 1960 року - до 3 років позбавлення волі, а за сукупністю вироків остаточно - до 4 років позбавлення волі; був звільнений 29 січня 2001 року по закінченню строку відбуття покарання

- 15 січня 2003 року - Ленінським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 289 Кримінального Кодексу України 2001 року - до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 18 липня 2005 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 6 статті 19 - частиною 2 статті 2153 Кримінального Кодексу України 1960 року - до 2 років позбавлення волі, а за сукупністю цього злочину із злочинами, за які ОСОБА_4 був засуджений 15 січня 2003 року остаточно - до 10 років 6 місяців позбавлення волі; був звільнений 17 травня 2010 року умовно-достроково з не відбутою частиною покарання 2 роки 5 місяців 18 днів.

а також

- 23 червня 2016 року - Ленінським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 289 Кримінального Кодексу України - до 5 років позбавлення волі;

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 289, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 289 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
Вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 листопада 2017 року ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні 14 жовтня 2010 року та 04 липня 2012 року злочинів, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального Кодексу України, та за вчинення цих злочинів йому призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років без конфіскації майна.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_4 за злочин, за який він був засуджений вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23 червня 2016 року більш суворим за сукупністю злочинів ОСОБА_4 призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі частини 1 статті 71 Кримінального Кодексу України до визначеного у такий спосіб покарання частково приєднана не відбута частину покарання за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 18 липня 2005 року та ОСОБА_4 остаточно призначене покарання у вигляді 9 /дев`яти/ років позбавлення волі без конфіскації майна.
Судом також ухвалено рахувати строк відбуття покарання ОСОБА_4 з моменту набрання чинності цим вироком, а також на підставі частини 4 статті 70, частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного за цим вироком, періоди відбуття ним покарання за попереднім вироком та його попереднього ув`язнення, а саме:

-період з 12 листопада 2010 року до 23 листопада 2011 року - з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі;

-період з 12 вересня 2012 року до 16 жовтня 2013 року - з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі;

-період з 24 квітня 2014 року до 01 жовтня 2014 року - з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі;

-період з 24 червня 2016 року до 20 червня 2017 року - з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі;

-період з 21 червня 2017 року до моменту набрання чинності цим вироком - з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

07 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році».

Спираючись про таке, а також про те, що має на утриманні неповнолітніх дітей та на момент набрання чинності вказаним Законом відбув більше половини з призначеного судом строку покарання, 06 грудня 2017 року ОСОБА_4 надіслав до суду клопотання про його звільнення від відбування покарання за амністією.

Після вислуховування захисника, яка клопотання засудженого підтримала, та прокурора, який просив винести законне та обґрунтоване рішення, суд дійшов такого.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання підлягають, зокрема, особи, які є засудженими за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Як зазначалось вище, цим вироком ОСОБА_4 є засудженим за вчинення умисного злочину до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 /дев`ять/ років.

На момент набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» він, як визначено у вироку суду, відбув

-у період з 12 листопада 2010 року до 23 листопада 2011 року (1 рік 0 місяців 12 днів) - з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, отже 2 роки 00 місяців 24 дні з призначеного судом покарання;

-у період з 12 вересня 2012 року до 16 жовтня 2013 року (1 рік 1 місяць 5 днів) - з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, отже 2 роки 2 місяці 10 днів з призначеного судом покарання;

-у період з 24 квітня 2014 року до 01 жовтня 2014 року (5 місяців 8 днів) - з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, отже 10 місяців 16 днів з призначеного судом покарання;

-у період з 24 червня 2016 року до 20 червня 2017 року (11 місяців 28 днів) - з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, отже 1 рік 11 місяців 26 днів з призначеного судом покарання;

-у період з 21 червня 2017 року до 07 вересня 2017 року 2 місяців 18 днів з призначеного судом покарання,
а загалом 7 років 04 місяці 04 дні, тобто більше половини призначеного судом строку основного покарання.

Отже, ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», а його клопотання про таке задоволенню.

Керуючись ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у вигляді 9 років позбавлення волі, призначеного остаточно за сукупністю злочинів та вироків вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 листопада 2017 року, на підставі статті 4 Закону України «Про амністію у 2016 році»

Ухвала може бути оскарженою до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів з моменту його проголошення.
СУДДЯ = ОСОБА_10 =
22.12.2017