Справа № 150/646/17
Провадження №1-кп/150/83/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2017 року с.Мазурівка
Чернівецький районний суду Вінницької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000099 від 9 вересня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з угодою про примирення, -
ВСТАНОВИВ:
11.10.2017 близько 08.00 години ОСОБА_5 , знаходячись на земельній ділянці ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , яку ОСОБА_5 за дозволом власника тимчасово використовував для господарських потреб, серед рослин люцерни помітив металеве ковадло, яке вирішив викрасти та продати, а виручені кошти звернути на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел та можливість легкої наживи шляхом викрадення майна, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно скоїв крадіжку вищевказаного металевого ковадла вагою 100 кг, вартість якого відповідно до висновку експерта № 5965/17-21 від 18.10.2017 становить 447,00грн. При цьому, допомогу в перенесенні та перевезенні викраденого майна з місця вчинення злочину надав його син ОСОБА_6 , якому не було відомо про протиправність дій батька. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, продавши третій особі.

Дії ОСОБА_5 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України.

24.10.2017 в ході досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, відповідно до якої ОСОБА_5 беззастережно, в повному обсязі та мірі визнав свою вину за обставин, викладених у повідомленні про підозру, а саме крадіжки металевого ковадла вагою 100 кг. Сторонами узгоджено міру покарання ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 КПК України, на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України , угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Частиною 3 статті 469 КПК України встановлено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 469 КПК України, угоду про примирення укладено між сторонами після повідомлення ОСОБА_5 про підозру за ініціативою підозрюваного.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угоду про примирення укладено між потерпілим та підозрюваним у провадженні щодо кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, зазначивши, що збитки відшкодовані повністю, в скоєному щиро кається, просить затвердити угоду про примирення, укладену між ним і потерпілим ОСОБА_4 , та призначити затверджений сторонами вид і розмір покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 не має, просить затвердити угоду про примирення, укладену між ним та ОСОБА_5 .
Угода про примирення, укладена між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України та закону, підстав, передбачених пунктами 1-6 частиною 7 статті 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості. Він беззастережно визнав обвинувачення у підготовчому судовому засіданні та погодився з тим, що завдані ним збитки відшкодовані у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З`ясувавши у обвинуваченого та потерпілого, що вони цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України та переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, суд в силу положень ст.475 КПК України приходить до висновку про затвердження угоди про примирення, укладеної в ході досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення судової товарознавчої експертизи за №5965/17-21 від 18.10.2017 в розмірі 198 гривень 00 копійок, у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 24 жовтня 2017 року в ході досудового розслідування відповідно до статей 468, 469, 471 КПК України, між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави процесуальні витрати в розмірі 190 /сто дев`яносто/ гривень 00 копійок.

Речовий доказ - металеву наковальню вагою 100 кг, яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути власнику ОСОБА_4 .

Наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є: для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України; для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п*ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в суді.

Копію вироку вручити прокурору, потерпілому та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1