Дата документу Справа № 335/6653/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/6653/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/279/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 307 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 на ухвалу Орджонікідзевського районного м. Запоріжжя від 5 вересня 2017 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001518 від 22 квітня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_10 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 про повернення обвинувального акту прокурору, та обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001518 від 22 квітня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 , ОСОБА_10 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, повернутий прокурору.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України.
Так, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, в ньому лише зазначено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_10 повідомлено про зміну раніше пред`явленої підозри.

Крім того, при викладенні фактичних обставин, які встановлені органом досудового розслідування, кваліфікуюча ознака частини 3 статті 307 КК України - особливо великий розмір взагалі не розкрита, стороною обвинувачення не зазначено, з яких встановлених обставин, вони дійшли до висновку, що предметом незаконних дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах.

Також в обвинувальному акті не викладено обставин, які б свідчили про наявність у діях обвинувачених такої обов`язкової ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, як мета збуту.
В апеляційній скарзі та доповненні до неї прокурор просить скасувати ухвалу у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідпорністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, та призначити нове підготовче судове засідання у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Вважає, що посилання суду на відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є безпідставними, оскільки в обвинувальному акті зазначені обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого, розмір процесуальних витрат), так і точне формулювання об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, із посиланням на відповідні статті закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що прокурором в обвинувальному акті зазначені вид і розмір наркотичного засобу, що дає змогу класифікувати наркотичний засіб за критеріями, визначеними Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 р. «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу».

Всупереч висновків суду, на мету збуту наркотичного засобу вказує спосіб його упакування та розфасування.

Вважає, що суд, обговорюючи питання наявності в діях ОСОБА_10 та ОСОБА_7 умислу на збут наркотичних засобів, суд вийшов за межі, визначені ст. 315 КПК України, та дав оцінку встановленим обставинам кримінального правопорушення, тим самим порушив питання оцінки доказів на предмет їх достовірності, що є недопустимим та не узгоджується з принципом змагальності сторін та положенням ст. 337 КПК України щодо меж судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вважала, що порушень вимог ст. 291 КПК України стороною обвинувачення допущено не було, а обставини, викладені в ухвалі суду, не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які пояснили, що повернення обвинувального акту не було їх ініціативою, але заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, остання підлягає задоволенню частково.

Згідно з вимогами ст. 314 КПК України суд в підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. Будь-яких інших підстав для повернення обвинувального акту прокурору законом не передбачено.
Вимоги до обвинувального акту встановлені ст. 291 КПК України, та даний перелік є вичерпним.
Так, відповідно до п. 5 ч. 2 зазначеної статті обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Дослідження змісту обвинувального акту свідчить про те, що в ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме в категоричній формі вказано, що встановлено досудовим розслідуванням.

Також в обвинувальному акті викладена вказівка на те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , кожен окремо, обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 3 ст. 307 КК України, викладена правова кваліфікація кримінального правопорушення незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Вказівка в обвинувальному акті на повідомлення 11 травня 2017 року про зміну раніше повідомленої підозри не свідчить про порушення вимог ст. 291 КПК України, як зазначив суд першої інстанції, оскільки це є лише додатковою інформацію про хід досудового розслідування.
Також є безпідставним висновок суду про те, що стороною обвинувачення не розкрита така кваліфікуюча ознака, як особливо великий розмір наркотичних засобів, що були предметом незаконних дій обвинувачених.
Так, обвинувальний акт містить конкретну вказівку на обсяг наркотичного засобу, що зберігався у кожного обвинуваченого, так і на загальний обсяг предмету злочину концентрату макової соломи, що становив в перерахунку на суху речовину 268,97 г.
Відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, які знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000р., особливо великим розміром такого наркотичного засобу (концентрату з макової соломи) є такий, що складає 250 грам і більше.

Пункти 20, 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» № 4 від 26.04.2002р. рекомендують судам для визначення розміру наркотичних засобів, які однією з кваліфікуючих ознак злочинів даного виду, керуватися вищезазначеною таблицею.

Не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору і не викладення останнім обставин, які б свідчили про наявність обов`язкової ознаки злочину мети збуту, оскільки з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами є наступною стадією судового провадження і не є завданням підготовчого судового засідання.
Таким чином, вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано.

Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинувачених у його вчиненні, розмір процесуальних витрат, викладено чітко і конкретно. Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. У в`язку з чим конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_10 не викликає сумнівів.

З огляду на викладене, та враховуючи, що зазначені в оскаржуваній ухвалі суду підстави не є достатніми для повернення обвинувального акту прокурору, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, але її вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки відсутні підстави, передбачені ч. 1 ст. 416 КПК України для нового розгляду провадження в іншому складі суду, і відповідно ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу Орджонікідзевського районного м. Запоріжжя від 5 вересня 2017 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001518 від 22 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , обвинувачених за ч. 3 ст. 307 КК України, скасувати, призначивши новий розгляд провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4