Справа № 520/8182/15-к
Провадження № 1-кс/520/1116/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.06.2015 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого слідчого відділення Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого погоджене з прокурором прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого суді надійшло клопотання про арешт майна.
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа, шляхом використання підробленого договору купівлі-продажу №99/0183 від 21.10.1999, від імені ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шахрайським шляхом заволоділа правом на його майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .
Після чого, використовуючи підроблений паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_6 уклала 16.12.2013 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .
Згідно укладеного договору купівлі-продажу від 16.12.2013року власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 , який в свою чергу, 20.02.2014 уклав договір купівлі - продажу вказаної квартири, згідно якого право власності на дану квартиру на теперішній час належить ОСОБА_8 .
Згідно відомостей КП «БТІ» ОМР станом на 31.12.2012 право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_5 . Крім того, станом на 31.12.2012 в КП «БТІ» ОМР договір купівлі-продажу нерухомого майна №99/0183 від 21.12.1999, виданий ОУБ «GIP» не зареєстрований. Проведеними слідчими (розшуковими) діями було встановлено, що організаторами вказаного кримінального правопорушення реалізувалися інші злочинні схеми, направленні на заволодіння об`єктами нерухомості шахрайським шляхом, у тому числі відносно квартири АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_4 .
Проведенням слідчих розшукових дій були здобуті достатні докази для підозри ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, так 27.05.2015 о 23:00 ОСОБА_9 було повідомлено про підозру, про те, що в період часу з жовтня 2013 року по січень 2014 року, у ОСОБА_9 ,із корисливих спонукань, виник намір на заволодіння шахрайським шляхом правом власності на квартиру АДРЕСА_3 .
Крім того, згідно матеріалів кримінального провадження, у березні 2015 року ОСОБА_9 , маючі на меті заволодіння квартирою АДРЕСА_6 , яка згідно до даних з реєстру прав власності на нерухоме майно належить ОСОБА_13 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 07.05.1996, за попередньою змовою з невстановленими особами підготував ряд фіктивних документів, в результаті чого 18 березня 2015 року у нотаріальній конторі приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_14 був укладений договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_6 , зареєстрований в реєстрі за № 138, між ОСОБА_13 , яка виступала в якості продавця та ОСОБА_15 , яка виступала в якості покупця.
Проведенням слідчих дій було встановлено, що сторонами вказаного правовчину є «підставні» особи, використані ОСОБА_9 з метою заволодіння вказаним об`єктом нерухомості, так невстановлена особа, заволодівши паспортом громадянки України, виданого на ім`я ОСОБА_13 , здійснивши «переклейку» фотокартки у ньому та видавши себе за дійсного власника квартири АДРЕСА_6 , реалізувала її ОСОБА_15 , яку ОСОБА_9 ввівши в оману використовував в якості «підставного» покупця, з метою отримання фактичного права власності на квартиру.
Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна обґрунтовуючи його тим, що в ході досудового розслідування були задокументовані непоодинокі спроби подальшої реалізації зазначеної квартири, право власності на яку отримано шахрайським шляхом тим самим позбавивши законного власника квартири ОСОБА_13 її майнових прав.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання в повному обсязі.
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку слідчого, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим наведені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме надані докази, які дають підстави вважати існування факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Слідчим, із дотриманням вимог ст.171 КПК України, зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, вказаний перелік і вид майна, що належить арештувати, надані документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арешту.
Враховуючи зазначену мету арешту вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого.
Керуючись ст. ст. 131, 170, 173 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3 та прокурора прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_16 , чи ОСОБА_17 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1