АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Категорія скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1грудня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, якою відмовлено в задоволенні його скарги в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ОСОБА_5 , що полягала у неповерненні тимчасово вилученого під час обшуку у кримінальному провадженні № 0000525 та долучені до неї матеріали, -
в с т а н о в и в :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ОСОБА_5 , що полягала у неповерненні тимчасово вилученого під час обшуку у кримінальному провадженні № 0000525.
Не погодившись зі вказаним рішенням, адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати, задовольнити його скаргу та зобов`язати старшого слідчого в ОВС ОСОБА_5 або іншого слідчого, в провадженні якого перебуває згадане кримінальне провадження, повернути тимчасово вилучені в ході обшуку грошові кошти в розмірі сто п`ятдесят чотири тисячі сімсот двадцять дві гривні.
На обґрунтування апелянт викладає обставини прийняття рішень про проведення обшуку, акцентуючи увагу на тому, що ні в клопотанні про проведення обшуку, ні в ухвалі слідчого судді не йдеться саме про ОСОБА_4 і що ця особа не фігурує як співучасник у схемі ухилення від податків; аналізуючи конкретні обставини вчинення обшуку, адвокат висловлює незгоду з рішенням про вилучення конкретних коштів з робочого місця працівника, бо ОСОБА_4 надавав належні документи на підтвердження правомірності отримання цих коштів; заперечує як таке, що суперечить фактичним обставинам справи та спростовується наданою документацією бухгалтерського обліку і звітності твердження органу досудового розслідування щодо незаконності дій ОСОБА_6 ; звертає увагу на допущені слідчим порушення норм КПК України щодо не оформлення постанови, порушення строку прийняття рішення за клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна і викладення його не у виді постанови, а письмової відповіді, а також вказує на необґрунтованість цієї відповіді; акцентує увагу на тому, що в ухвалі слідчого судді, якою надано дозвіл на обшук, відсутні вказівки про надання права на вилучення саме грошових коштів, які належать його довірителю ОСОБА_4 , а тому ці кошти слід визнати тимчасово вилученим майном; в ході засідання у слідчого судді при розгляді його клопотання про повернення тимчасово вилученого майна слідчий ОСОБА_5 визнав, що у кримінальному провадженні нікому не повідомлено про підозру.
Посилається адвокат також на практику Європейського суду в правах людини, Конституцію України, рішення Верховного Суду України.
Вивчивши зміст апеляційної скарги та долучені до неї відомості визнаю, що у відкритті апеляційного провадження належить відмовити з наступних підстав.
У цій конкретній апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 фактично оскаржує не стільки ухвалу слідчого судді від 22 листопада 3017 року про відмову в задоволенні його скарги на бездіяльність старшого слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, скільки висловлює незгоду з попередніми рішеннями слідчого судді про надання дозволу на проведення обшук, діями слідчих в ході досудового розслідування, в тому числі і під час проведення обшуку та подальшими їх діями, заявляє про незгоду взагалі з приводами та підставами відкриття кримінального провадження та проведення досудового розслідування, а щодо оскарженої ухвали, то її незаконність обґрунтовує лише посиланням на пояснення слідчого про те, що у цьому кримінальному провадженні до часу розгляду скарги слідчим суддею нікому не було повідомлено про підозру,
На обґрунтування своєї позиції апелянт долучив також копію резолютивної частини оскарженої ухвали слідчого судді, де, відповідно, не наведені ні будь-які проведені в судовому засіданні дослідження, ні їх аналіз та оцінка, зроблені слідчим суддею на обґрунтування прийнятого рішення.
Між тим, всупереч міркуванням апелянта, практика Європейського суду в правах людини, судів України різних інстанції, у тому числі й Верховного Суду України дають достатньо підстав для висновку про те, що апеляційним порядком можливо переглянути такі рішення, які за законом не підлягають апеляційному оскарженню лише у разі, якщо їх незаконність є очевидною.
Оскільки ж ч.3 ст. 307 КПК України прямо передбачає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, а апелянт не навів в апеляційній скарзі доказів та обґрунтувань того, що оскаржена ним ухвала слідчого судді є очевидно незаконною, остільки у відкритті апеляційного провадження у цьому конкретному випадку належить відмовити.
При цьому береться до уваги також та обставина, що вказане рішення не перешкоджає подальшому здійсненню кримінального провадження та жодним чином не обмежує права учасників цього провадження, в тому числі й права на захист чи права та можливості здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст. 399 КПК України, -
п о с т а н о в и в :
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва, якою відмовлено в задоволенні його скарги в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ОСОБА_5 , що полягала у неповерненні тимчасово вилученого під час обшуку у кримінальному провадженні № 0000525.
Ухвала може бути оскаржена касаційним порядком до суду касаційної інстанції.

Суддя апеляційного суду міста Києва ОСОБА_7

[1]