Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-5400ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 грудня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 27 березня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:
статтею 427 КПК визначено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що захисником

не дотримано положень пунктів 4 і 5 ч. 2 ст. 427 КПК, відповідно до яких касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також вимоги до суду касаційної інстанції (у межах повноважень цього суду, встановлених у ст. 436 КПК).
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для зміни чи скасування судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої й апеляційної інстанцій з підстав істотного порушення цими судами вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, захисник у касаційній скарзі не наводить обґрунтування щодо можливості їх оскарження відповідно до

статей 19, 129 Конституції України і статей 1, 424 КПК, а також не наводить обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень із урахуванням приписів статей 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку. Захисник

не зазначає, які конкретно порушення матеріального та процесуального права допущено судом апеляційної інстанції та в чому вони полягають, а також яким чином вони вплинули чи могли вплинути на законність чи обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право ухвалити одне з таких рішень: залишити судове рішення без зміни,

а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Усупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК вимоги касаційної скарги захисника не узгоджуються з положеннями ст. 436 цього Кодексу.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (захисник має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
залишити без руху касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3