Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
18 вересня 2017 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника- адвоката ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 19.09.2014 року у кримінальному провадженні №0000103 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малинівка Гощанського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

за ч.1 ст.115 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої - ОСОБА_10

захисника- адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого- ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 19 вересня 2014 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.115 КК України до позбавлення волі на строк 10 років.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 заподіяну злочином моральну шкоду в сумі 200000 грн.

Судом також вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 03 серпня 2013 року приблизно о 00 год. 50 хв., перебуваючи у вартовому приміщенні Городищенської ВК № 96, що за адресою: с. Городище Рівненського району Рівненської області, а саме в кімнаті № 6, де розміщується санітарний вузол з виданої йому табельної зброї автомата «АК-74», на грунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_11 , діючи умисно, здійснив один постріл у ділянку живота ОСОБА_11 , заподіявши йому тілесні ушкодження у виді наскрізного, вогнепального, кульового поранення живота з пошкодженням внутрішніх органів та масивної кровотечі від яких останній помер.

В поданих на вирок суду апеляційних скаргах:

-обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин справи, вважає вирок незаконним внаслідок суворості призначеного покарання. Просить вирок скасувати та призначити йому більш м`яке покарання. Доводить, що злочин вчинив перебуваючи в стані афекту, через неправомірну поведінку потерпілого ОСОБА_11

-захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання в межах санкції статті 116 КК України. Доводить, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст. 116 КК України, оскільки злочин обвинуваченим був вчинений раптово в стані сильного душевного хвилювання через неправомірну поведінку потерпілого ОСОБА_11

-потерпіла ОСОБА_8 , не оскаржуючи вирок в частині кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини, вважає вирок незаконним з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого в наслідок м`якості. Доводить, що ОСОБА_6 у вчиненому злочині не розкаявся та вину не визнав. Просить вирок в частині призначення покарання ОСОБА_6 скасувати та ухвалити новий, яким призначити останньому покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 про задоволення їх апеляційних вимог, доводи потерпілої ОСОБА_8 та її представника, які підтримали апеляційну скаргу потерпілої, думку прокурора, щодо залишення вироку без зміни, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, установлена сукупністю зібраних в справі доказів, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку.

Суд правильно встановив фактичні обставини вчиненого ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Його висновки грунтуються на доказах, детально викладених у вироку.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника- адвоката ОСОБА_7 про те, що він не мав наміру вбивати ОСОБА_11 , а здійснив постріл в живіт потерпілому перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання не грунтуються на об`єктивно з`ясованих, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду, матеріалах кримінального провадження і є безпідставними.

Однією з обов`язкових ознак злочину, передбаченого ст. 116 КК України, є причинно-наслідковий зв`язок сильного душевного хвилювання винного з протиправними чи аморальними діями потерпілого - протизаконним насильством, систематичним знущанням або тяжкою образою з його боку. За відсутності вказаних ознак у поведінці потерпілого, навіть якщо вона й викликала у винного інтенсивну емоцію афективної сили, кваліфікація умисного вбивства як вчиненого у стані сильного душевного хвилювання виключається.

Як тяжку образу може бути розцінено таке умисне приниження честі й гідності винного або його близьких, яке виражалося в особливо непристойній формі або за змістом було для особи особливо образливим.

Під систематичним знущанням слід розуміти вчинення не менш ніж три рази дій, кожна з яких принижує честь і гідність особи, завдаючи їй моральних страждань. Такі дії можуть полягати в особливо цинічному глузуванні, тривалому кепкуванні над винним, багаторазових образах, цькуванні, безпідставних звинуваченнях.

Специфіка дій, вчинених у стані сильного душевного хвилювання, полягає в їх обмеженості у часі. Формування мотиву й наміру вчинити злочин відбувається завжди непередбачувано та швидко - одразу у відповідь на поведінку потерпілого й безпосередньо під впливом особливого психоемоційного стану.

Стан сильного душевного хвилювання є юридичною категорією, а тому вирішення питання про його наявність чи відсутність належить до виключної компетенції суду. При цьому висновок судової психологічної, психіатричної чи психолого-психіатричної експертизи, як і інші докази, не має наперед установленої сили відповідно до ч. 2 ст. 94 КПК України, а підлягає аналізу й оцінці у сукупності і взаємозв`язку з обставинами справи, встановленими з інших процесуальних джерел.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про умисне протиправне заподіяння обвинуваченим ОСОБА_6 смерті ОСОБА_11 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 показав, що дійсно здійснив постріл у живіт ОСОБА_11 перебуваючи у стані афекту, який був спричинений поведінкою потерпілого. Так, ОСОБА_11 прискіпливо до нього відносився під час несення служби, виражався в його адресу нецензурними словами, розливав воду та змушував його прибирати приміщення. Хоча він також виражався нецензурними словами на адресу ОСОБА_11 та не знаходився в прямому підпорядкуванні потерпілого. Зайшовши в караульне приміщення, почувши плескіт води, не здавши зброю, загнав патрон в патронник та вистрілив в ОСОБА_11 .

Як вбачається з показів потерпілої ОСОБА_8 , 03.08.2013 року приблизно о 01 год. 00 хв. від ОСОБА_12 їй стало відомо, що в вартовому приміщенні Городищенської ВК№96 в с. Городище, Рівненського району, Рівненської області ОСОБА_6 здійснив один постріл з табельної зброї АК-74 у бік її сина ОСОБА_11 , після чого останнього було доставлено до КЗ Рівненська обласна клінічна лікарня каретою швидкої медичної допомоги де йому було проведено оперативне втручання. Після проведеної операції, о 14 год. 30 хв. ІНФОРМАЦІЯ_2 в зв`язку з отриманням травм несумісних з життям ОСОБА_11 помер.

Згідно показів потерпілого ОСОБА_12 у суді першої інстанції 03.08.2013 року приблизно о 01 год. 00 хв. від ОСОБА_13 йому стало відомо, що у вартовому приміщенні Городищенської ВК№96 в с. Городище, Рівненського району, Рівненської області ОСОБА_6 здійснив один постріл з табельної зброї АК-74 в бік ОСОБА_11 , після чого останнього було доставлено в Рівненську обласну клінічну лікарню, де йому було проведено оперативне втручання. Після операції, о 14 год. 30 хв. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 помер.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_14 , він 02.08.2013 заступив в чергову варту з 19 год. 45 хв. до 09 год. 15 хв. 03.08.2013р. Приблизно о 00 год. 45 хв. - 00 год. 50 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_11 розмовляли поблизу вбиральні. До вартового приміщення зайшов кінолог ОСОБА_15 ставити зброю в станицю, в той момент ОСОБА_6 різко почав іти до ОСОБА_11 . Коли ОСОБА_6 пішов, ОСОБА_15 крикнув в його сторону,- Куди ти пішов зі зброєю?!, одразу за цим в приміщення зайшов начальник варти ОСОБА_16 . Побачивши зі зброєю ОСОБА_6 який рухався по коридорчику в сторону вбиральні, ОСОБА_16 одразу направився за ним, відстань між ними була приблизно 5 метрів, після чого він почув звук затворної рамки і менше ніж за 3 секунди почув постріл та сильний крик ОСОБА_11 на який одразу ОСОБА_14 з ОСОБА_15 побігли. Підбігши до дверей вбиральні, на підлозі, побачили ОСОБА_11 , в якого йшла кров з лівої сторони живота, а ОСОБА_6 стояв з лівого боку.

Свідок ОСОБА_16 показав, що 02.08.2013 р. заступив в чергову варту з 19 год. 45 хв. до 09 год. 15 хв. 03.08.2013. Приблизно о 00 год. 45 хв. - 00 год. 50 хв. після розряджання зброї, він оглянув зброю ОСОБА_6 , який поклав магазин у підсумок та попрямував до вартового приміщення для здачі табельної зброї. Зайшовши до вартового приміщення, свідок почув слова ОСОБА_15 : Ти куди, Придоус, пішов зі зброєю?!. Повернувшись у праву сторону, він побачив ОСОБА_6 , який стояв біля дверей вбиральні та здійснив постріл. Підбігши до ОСОБА_6 , та побачивши в його правій руці автомат калашникова 74, ОСОБА_16 вирвав автомат у нього з рук та наказав віддати підсумок з другим магазином, що ОСОБА_6 і зробив. В приміщенні вбиральні, помітив на підлозі ОСОБА_11 з вогнепальним пораненням в живіт.

Як вбачається з показів у суді першої інстанції свідка ОСОБА_15 , 03.08.2013 року приблизно о 00 год. 45 хв. ОСОБА_6 розрядив зброю, ОСОБА_16 її оглянув, поклав магазин у підсумок та попрямував до вартового приміщення для здачі табельної зброї. Після обвинуваченого зброю розрядив свідок і пішов за ОСОБА_6 за ними піщов ОСОБА_16 . Зайшовши до вартового приміщення, він побичив, що ОСОБА_6 пішов зі зброєю в сторону вбиральні, та окликнувши його, пішов ставити свій автомат в ставницю. Поставивши зброю, почув постріл. Свідок разом з ОСОБА_14 побігли в сторону вбиральні. У передбаннику вбиральні побачив ОСОБА_6 зі зброєю в руках, ОСОБА_16 в той момент забирав у нього зброю. ОСОБА_16 поставив автомат до ставниці та викликав фельдшера, а ОСОБА_17 викликав швидку.

Свідок ОСОБА_18 у суді першої інстанції показала, що 03.08.2013 року приблизно о 00 год. 45 хв. вона почула постріл та побігла у вартове приміщення. Забігши всередину побачила, як ОСОБА_17 викликає швидку, а з вбиральні почула крики. У вбиральні побачила ОСОБА_11 , він лежав на спині в кутку між стінами біля умивальника та туалету, а ноги були витягнуті в сторону дверей.

Згідно показів у суді першої інстанції свідка ОСОБА_19 , в зв`язку з своєю службовою діяльністю він неодноразово спілкувався з ОСОБА_6 та під час бесід з останнім він не вказував на якісь конфліктні ситуації з колегами, проблеми в сім`ї. За своєю поведінкою ОСОБА_6 звичайна людина, без психологічних відхилень. Про погіршені умови життя та неблагополучне оточення ОСОБА_6 нічого не повідомляв та не скаржився. Зі слів колег, у ОСОБА_6 з усіма були нормальні відносини. Згідно висновків які робились на підставі пройденої військово-лікарської комісії та тестів ОСОБА_6 повинен поводити себе нормально, характеризувався з позитивної сторони, нарікань з боку начальства на нього не було.

Свідок ОСОБА_20 у суді першої інстанції показав, що 03.08.2013 р. приблизно о 00 год. 50 хв. йому на мобільний телефон зателефонував начальник варти ст прапорщик ОСОБА_16 та повідомив що ОСОБА_6 вистрелив у ОСОБА_11 і що швидку медичну допомогу вже викликали. Прибігши до вартового приміщення, він зайшов до вбиральні, де на підлозі побачив лежачого на спині головою до рукомийника впертого головою в стіну, ОСОБА_11 з голим торсом та невелику червону цятку в районі черевної порожнини з лівого боку. ОСОБА_20 наказав усім оточуючим, не чіпати ОСОБА_11 ,та автомат з якого ОСОБА_6 здійснив постріл. Віддавши команди, він повідомив начальника колонії ОСОБА_21 та першого заступника начальника управляння ОСОБА_22 про надзвичайну подію та направився у вартовий дворик Городищенської ВК№96, де на той момент знаходився ОСОБА_6 в якого поцікавився, чому він здійснив постріл в ОСОБА_11 , на що ОСОБА_6 відповів, що ОСОБА_11 вже його дістав.

Відповідно до показів у суді першої інстанції свідка ОСОБА_23 , о 00 год. 55хв. у вартовому приміщенні на підлозі приміщення під умивальником на спині лежав ОСОБА_11 , загальний стан його був важкий. Хворому було введено анальгетик та спазмолітин і викликано швидку медичну допомогу яка транспортувала його в обласну лікарню для термінової операції. Попередній діагноз: Проникаюче кульове поранення живота. Про те, що вогнепальне поранення ОСОБА_11 отримав від ОСОБА_6 почув зі слів працівників колонії.

Як вбачається з показів у суді першої інстанції свідка ОСОБА_24 , приблизно о 00 год. 50 хв. до нього зателефонував ОСОБА_16 , та попросив терміново направити у вартове приміщення фельдшера. Прибувши у вартове приміщення разом з ОСОБА_23 , начальник варти ОСОБА_16 повідомив, що ОСОБА_6 здійснив постріл в передбаннику в ОСОБА_11 . Зайшовши до вбиральні з ОСОБА_23 , він побачив на підлозі ОСОБА_11 з плямами крові на одязі, який лежав головою до умивальника та стогнав. Уточнивши деталі події, а саме те, що ОСОБА_6 здійснив одиночний постріл в ОСОБА_11 , повідомив чергового Рівненського РВ УМВС та управління пенітенціарної служби в Рівненській області. Через деякий час до вартового приміщення прибула швидка, яка забрала ОСОБА_11 , працівники управління пенітенціарної служби України в Рівненській області, працівники міліції та прокуратури.

Згідно показів свідка ОСОБА_25 - начальника варти в Городищенській ВК №96 , за час несення служби він не знав, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 неприязні стосунки, ніколи не чув, щоб між ними відбувались конфлікти.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні у суді першої інстанції пояснила, що під час чергування 02.08.2013 року близько 22 год. вона впустила зміну, в яку входив ОСОБА_6 . Після 22.00 год. з вартового приміщення, де відповідальним на той час був ОСОБА_11 почались дзвінки на 1 пост, в яких він постійно просив з`єднати його з постом де ніс службу ОСОБА_6 та вимагав, щоб ОСОБА_6 стояв рівно, щоб його було чітко видно на камері, щоб правильно тримав автомат, не дозволяв останньому курити. Близько 23 год. 00 хв. тобто перед закінченням зміни, ОСОБА_11 почав знову кричати на ОСОБА_6 , що останній неправильно несе службу та кинув трубку. Після чого пост №6 зателефонував на 1 пост і попросив свідка викликати вартове приміщення. Трубку підняв ОСОБА_11 , ОСОБА_6 сказав йому, що він не правий і між ними почалась сварка, під час якої ОСОБА_6 вживав нецензурні слова, а ОСОБА_11 , сказав обвинуваченому, що він ще пошкодує, на цьому розмова закінчилась. Після чого о 24 год. 00 хв. 1 пост змінив 6 пост. О 00 год. 45 хв. 03.08.2013 року до свідка на пост зателефонував ОСОБА_16 та попоросив викликати чергового лікаря.

Відповідно до показів у суді першої інстанції свідка ОСОБА_27 , 03.08.2013 року о 01 год.40 хв. в обласну лікарню був доставлений ОСОБА_11 з вогнепальним пораненням черевної порожнини. Він був поміщений в операційне відділення, де було проведено операцію, після чого його було переведено в реанімаційне відділення, де проводилась інтенсивна терапія. ІНФОРМАЦІЯ_2 о 14 год. 30 хв. ОСОБА_11 , не приходячи до свідомості, помер.

Згідно протоколу огляду місця події від 03.08.2013 року (а.с.11-12 Т.1) були відібрані змиви з рук обвинуваченого, вподальшому була підтверджена наявність на руках ОСОБА_6 продуктів згоряння пороху.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.08.2013 року з фототаблицями (а.с.38-49 Т.1) з санітарного вузла було вилучено гільзу, а в приміщенні варти вилучено автомат АК-74.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 03.08.2013 року (а.с.50 Т.1) було вилучено куртку ОСОБА_11 , яка була пошкоджена від пострілу.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.08.2013 року з фототаблицями під час огляду кімнати на підлозі знаходиться значна кількість води та бруду (т.1 а.с.21).

Згідно протоколу затримання особи від 03.08.2013 року (а.с.53 т.1), ОСОБА_6 застали під час вчинення злочину і безпосередньо після вчинення злочину очевидець вказує на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Із висновку експерта №347 (а.с.173-176 т.1) вбачається, що смерть ОСОБА_11 настала внаслідок вогнепального кульового наскрізного поранення живота з пошкодженням внутрішніх органів та масивної кровотечі,

Згідно висновку експерта №2-183 від 16.08.2013 року (а.с.6-14 т.2) з ілюстративними таблицями до нього (а.с.15-18 т.2) вилучений автомат Калашнікова "АК-74" № НОМЕР_1 , який отримав для несення служби ОСОБА_6 , є справний та придатний для стрільби, куля виявлена та вилучена 03.08.2013 року у вартовому приміщенні Городищенської ВК №96 вистріляна з 5,45 мм автомата конструкції Калашнікова "АК-74" №№4355142.

Із роздавально-здавальної відомісті від 25.07.2013 р. (а.с.57), з якої вбачається, що ОСОБА_6 отримав 5,45 мм патронів з кулею в кількості 9 шт.

Відповідно до висновку експерта №624 від 13.09.2013 року з ілюстрованою таблицею (а.с.70-74 т.2) вбачається, що в складі змивів з правої та лівої рку ОСОБА_6 виявлено продукти згоряння бездимного пороху.

Згідно висновку експерта №626 від 13.09.2013 року з ілюстрованою таблицею (а.с.80-84 т.2), в складі нашарувань на марлевих тампонах, якими було протерто канал ствола та газової трубки автомата АК-74 № НОМЕР_1 , який був наданий ОСОБА_6 , для несення служби, виявлено суміш продуктів згоряння бездимного пороху та нафтового мастила.

Як вбачається з висновку експерта №625 від 13.09.2013 року з ілюстрованими таблицями (а.с.90-97 т.2), на камуфляжній куртці ОСОБА_6 були виявлені сліди продуктів згоряння (пострілу) бездимного пороху.

Згідно з протоколу огляду від 19.08.2013 року (а.с.98-105 т.2) оглянуто книгу №7/364 видачі та приймання зброї Городищенської ВК, згідно якої 02.08.2013 року ОСОБА_6 було видано зброю, а саме автомат АК-74 № НОМЕР_1 , з якого було здійснено постріл та патрони калібру 5.45 мм.

Як вбачається з висновку експертизи №14 від 21.01.2015 р. ОСОБА_6 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У стані фізіологічного афекту ОСОБА_6 не перебував.

Згідно висновку Київського міського центру судово-психіатричної експертизи від 09.08.2016 р. №598 ОСОБА_6 у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому правопорушення, будь-яким стійким хронічним чи тимчасовим хворобливим психічним розладом не страждав і за своїм психічним станом тоді він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період правопорушення, в якому обвинувачується, ОСОБА_6 , він не перебував у стані класичного фізіологічного афекту.

З дослідженого в судовому засіданні звукозапису вбачається, що ОСОБА_6 , знаходячись на посту палив а також по телефону виражався нецензурними словами в адресу потерпілого ОСОБА_11 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 після того, як розрядив свій автомат, виявив ОСОБА_11 у передбаннику санвузла, одразу попрямував у вказане місце і вчинив ряд послідовних цілеспрямованих дій: дістав із підсумка магазин із бойовими набоями, приєднав його до автомата, зняв зброю з запобіжника, привів у бойове положення і майже одразу здійснив прицільний постріл у ОСОБА_11 в область розташування життєво важливих органів, що свідчить про наявність в діях обвинуваченого умислу на заподіяння смерті потерпілому.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_6 під час вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 не перебував в стані фізіологічного афекту, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Аналізуючи в сукупності висновки експертиз із показами свідків та даними про особу ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що останній не перебував у стані сильного душевного хвилювання, жодних доказів особливо образливого приниження ОСОБА_11 честі й гідності ОСОБА_6 матеріали провадження не містять.

Суд належно оцінив усі розглянуті в судовому засіданні докази і правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання та обрав обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст.65 КК України, в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, а тому доводи потерпілої ОСОБА_8 про невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого ОСОБА_6 не можна вважати обгрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обвинуваченому ОСОБА_6 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.367, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 19.09.2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника- адвоката ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 без задоволення.

Взяти ОСОБА_6 під варту в залі судового засідання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 18.09.2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 03.08.2013р. по 12.12.2016р.

Ухвала Апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2