1Справа № 335/2182/18 1-кс/335/1488/2018
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування скарги зазначив, що на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2017 було проведено тимчасовий доступ та вилучено в Департаменті 48 частин світлодіодного екрану, шнури підключення, процесор, шестигранники та болти для кріплення, оригінали договору № 249-Т від 15.11.2017, додатки та додаткові угоди до нього, накладні, розрахункові документи та ін., про що складено відповідний протокол. Ухвалою слідчого судді цього ж суду від 04.01.2018 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна. В силу вимог ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення майна особі, в якої воно було вилучене. Разом із тим майно дотепер не повернуто, внаслідок чого заявник має збитки. На письмове звернення до прокуратури процесуальний керівник надав відповідь про відмову у поверненні майна, а тому заявник змушений звернутись до слідчого судді із даною скаргою.
Просив визнати протиправною бездіяльність процесуального керівника у даному кримінальному провадженні та зобов`язати його повернути тимчасово вилучене майно на підставі ухвали слідчого судді від 28.12.2017.
У судовому засіданні представник заявника доводи скарги підтримав, просив скаргу задовольнити.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся у встановленому КПК України порядку, причини неявки суду не повідомив. Зважаючи на вимоги ч. 3 ст. 306 КПК України, а також думку представника заявника, слідчий суддя вважав за можливе провести розгляд скарги за відсутності прокурора.
Заслухавши доводи представника заявника, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
На підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2017 о/у УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ НПУ ст. лейтенантом ОСОБА_4 проведено тимчасовий доступ до речей і документів, під час якого було вилучено в Департаменті 48 частин світлодіодного екрану, шнури підключення, процесор, шестигранники та болти для кріплення, оригінали договору № 249-Т від 15.11.2017, додатків та додаткових угод до нього, накладних, розрахункових документів, товаротранспортних накладних, листувань з постачальником, сертифікатів та технічних паспортів на товар, інших документів, що стосуються виконання вказаного договору та поставленого по ньому товару та ін. речі і документи, перелік яких наведено у протоколі тимчасового доступу від 29.12.2017.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України володільцем тимчасово вилученого майна на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.
Аналіз змісту ст. 168 КПК України свідчить, що тимчасово вилученим вважається майно, яке одержане в результаті затримання особи, обшуку та огляду. При цьому, тимчасово вилученими вважаються вилучені при обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.
При цьому, як передбачено ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх.
За вимогами ч. 1 ст. 165 КПК України, особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді.
Оскільки ухвалою слідчого судді від 28.12.2017, якою надавався дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, містила дозвіл на вилучення, зокрема, 48 частин світлодіодного екрану, шнури підключення, процесор, шестигранники та болти для кріплення, оригінали договору № 249-Т від 15.11.2017, додатків та додаткових угод до нього, накладних, розрахункових документів, товаротранспортних накладних, листувань з постачальником, сертифікатів та технічних паспортів на товар, інших документів, що стосуються виконання вказаного договору та поставленого по ньому товару та ін., тому вказане майно не може вважатися тимчасово вилученим у розумінні вищенаведених положень КПК України.
Вилучивши вказане майно, прокурор був зобов`язаний виконати вимоги статті 100 КПК України, та ставити питання про його арешт є недоцільним.
Зазначені обставини також слугували підставами відмови у задоволенні клопотання прокурора про накладання арешту на вилучені речі згідно з ухвалою слідчого судді від 04.01.2018 (справа № 335/26/18, 1-кс/335/272/2018).
Як випливає з матеріалів провадження, листом прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 процесуального керівника у кримінальному провадженні від 23.01.2018 № 52-10-18 заявнику відмовлено у поверненні вилученого майна, оскільки майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим питання щодо подальшого використання буде вирішене в порядку ст. 100 КПК України.
Отже, вилучене майно на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на тимчасовий доступ має доказове значення у кримінальному провадженні, а тому вимоги щодо його повернення є передчасними.
Підсумовую вищевикладене, скарга заявника підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст. 98, 165, 159, 168, 169, 171, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
Скаргу заступника директора департаменту начальника управління туризму Департаменту культури і туризму Запорізької міської ради ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 12 квітня 2018 р.

Повний текст ухвали оголошено 17 квітня 2018 р. о 08:45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1