Справа № 361/1365/18
Провадження № 1-кп/361/399/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинувачених - ОСОБА_4
- ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Димитрове Броварського району Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, такого, що не працює, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого 02.03.2012 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 24.11.2017 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, такого, що не працює, жителя АДРЕСА_3 , не судимого
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою, поєднаний з проникненням у сховище, ОСОБА_4 - повторно, за наступних обставин.
Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті й описовій частині вироку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що вночі 19.01.2018 він біля магазину «Реал» в центрі смт. Калинівка Броварського району Київської області зустрів знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , який пізніше помер, після спільного розпивання пляшки горілки об`ємом 0,5 л. вони втрьох пішли на автозаправну станцію «БРСМ» купити сигарети, він запропонував проникнути до розташованого неподалік металевого контейнера, щоб подивитися, що з нього можна викрасти, на що ОСОБА_5 і ОСОБА_10 погодилися. Переконавшись у відсутності навколо сторонніх осіб та наблизившись до контейнера, вони побачили, що двері були закриті лише на засувку, тому близько 02 години 19.01.2018 безперешкодно потрапили всередину, де виявили багато мішків з будівельним клеєм для піноблоків, вирішили викрасти частину для їх реалізації, однак, перенісши по декілька мішків кожний на розташовану неподалік зупинку громадського транспорту, були затримані співробітниками поліції. Про себе обвинувачений повідомив, що після звільнення 03.03.2016 з місць позбавлення волі він до затримання проживав з матір`ю і дядьком, не працював, за місцем мешкання не зареєстрований, під час крадіжки 19.01.2018 усвідомлював, що вчиняє злочин в період іспитового строку, однак легковажно розраховував, що не буде викритий.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, дав показання про обставини злочину, аналогічні показанням ОСОБА_4 . Про себе ОСОБА_5 повідомив, що після смерті батьків і розлучення він проживає сам, наразі вирішує питання про працевлаштування, неправомірність вчиненого усвідомлює і належні висновки для себе зробив.
Покази обвинувачених є послідовними й логічними, відповідають фактичним обставинам справи, тому не викликають у суду сумніву. Оскільки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 повністю визнали свою вину за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та не оспорювали фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння ними змісту цих обставин і добровільність їх позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченим положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винних осіб, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.
Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у сховище, ОСОБА_4 - повторно, тому засуджує їх за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілого ОСОБА_9 , висловлену в письмовій заяві, що жодних претензій до обвинувачених не має, в обранні виду і міри покарання посилається на розсуд суду, дані про винних осіб, обставини, що пом`якшують і обтяжують їх покарання.
Так, на обліку лікарів нарколога і психіатра обвинувачені не перебувають, ОСОБА_4 неодноразово засуджувався за вчинення умисних корисливих злочинів, вчинив замах на таємне викрадення чужого майна в період звільнення від відбування покарання з випробуванням, негативно характеризується за місцем проживання; ОСОБА_5 уперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем мешкання. Обставиною, що, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обох винних осіб, є щире каяття, оскільки останні критично оцінюють свою протиправну поведінку і висловлюють готовність бути покараними за вчинене; обставиною, яка, згідно зі ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинувачених є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2017 затверджено угоду про примирення, укладену 31.08.2017 між потерпілим ОСОБА_11 та підозрюваним ОСОБА_4 , останнього засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, обвинувачений вчинив інкримінований злочин в період іспитового строку, тобто до повного відбуття покарання за попереднім вироком, тому покарання йому необхідно призначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням положень п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України про відповідність одному дню позбавлення волі двох днів обмеження волі. Оскільки ч. 3 ст. 75, ч. 3 ст. 78 КК України унормовано, що вчинення протягом іспитового строку нового злочину є підставою направлення засудженого для відбування призначеного покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення й перевиховання ОСОБА_4 лише в умовах ізоляції від суспільства, тому засуджує його до позбавлення волі.
Разом із тим, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. При цьому суд переконаний, що призначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вид і міра покарання відповідають вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, є необхідними і достатніми для виправлення винних осіб, запобігання вчиненню ними нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся. Речові докази - сім мішків будівельного клею марки «DOPC» для склеювання піно- та газобетонних блоків, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 , необхідно залишити в розпорядженні власника.
На підставі частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинувачених солідарно на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати в розмірі 286 грн. на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи і 572 грн. на залучення експерта для проведення дактилоскопічної експертизи, а всього 858 грн.
Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 20.01.2018 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою підготовчого судового засідання від 15.03.2018 продовжено по 13.05.2018. З урахуванням особи ОСОБА_4 та очевидного існування відносно нього ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, які полягають у можливості переховуватися під правоохоронних органів, вчинити інше кримінальне правопорушення, на виконання вимог статей 177-178 КПК України суд вважає доцільним на період до набрання вироком законної сили застосувати до засудженого запобіжний захід у виді тримання під вартою. Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не застосовувався та суд не вбачає підстав для застосування такого на даний час.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2017 у виді двох місяців обмеження волі, що відповідає одному місяцю позбавлення волі, та остаточно до відбуття ОСОБА_13 призначити 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі, вираховуючи строк покарання з 19.01.2018.

До набрання вироком законної сили застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Київській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, у період якого зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази - передані на відповідальне зберігання ОСОБА_9 сім мішків будівельного клею марки «DOPC» для склеювання піно- та газобетонних блоків - залишити в розпорядженні потерпілого.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1