Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №311/2522/15-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/1195/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Василівка, Запорізької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з Василівським районним судом Запорізької області,

ВСТАНОВИЛА:
захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 26 вересня 2017 року по 24 листопада 2017 року. Визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134720 гривень.
При прийнятті рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а також ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_6 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий суддя дійшов висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що ухвала слідчого судді, на його думку, є необґрунтованою та незаконною. Свої процесуальні обов`язки підозрюваний виконував належним чином, від суду і слідчого не переховувався, ніяких повідомлень від слідчого в порядку КПК не отримував, постійно мешкає за однією адресою, із свідками у справі стосовно їх показань не спілкувався, запобіжні заходи, які б забороняли його вільне пересування відсутні.
Ризик переховування від слідства та суду ОСОБА_6 не існує, оскільки судом в ухвалі не наведені докази на підтвердження цього, тому і не має законних підстав вважати, що він раніше переховувався чи буде переховуватися від слідчого чи суду.
Крім цього, в ухвалі слідчого судді, в порушення вимог статті 196 КПК України, відсутні будь - які докази, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.
Ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий суддя в своїй ухвалі не навели жодних належних доказів про наявність ризиків і про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України. Натомість ОСОБА_6 протягом останніх трьох років має постійне місце проживання, ухиляться, переховуватись від слідства та суду не бажає. Закордонних паспортів не має.
Згідно з ухвалою, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні зазначив, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення злочину проти власності, судимість за який в установленому законом порядку не знята і не погашена, знаходячись на випробувальному терміні, на шлях виправлення та перевиховання не встав, та вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

22 квітня 2013 року, приблизно о 12-00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в коридорі будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли в ході сварки, діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , два удари металевим прутом по голові.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для житія на момент спричинення, а саме: відкритої черепно-мозкової травми, у вигляді забійної рани в лівій тім`яній області, перелому лівої тім`яної кості з забоєм головного мозку середнього ступеня, синців на обличчі, відповідно до висновку експерта № 85 від 29 червня 2013 року.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що кваліфікується як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

22 квітня 2013 року до ЄРДР за №0000930 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
15 липня 2013 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
26 вересня 2017 року ОСОБА_6 було затримано.
Заслухавши доповідь судді; захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону.

Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора, слідчого та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу в їх сукупності, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопрушенні, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено судом, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Слідчий суддя з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах провадження, з додержанням вимог ст.194 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність обґрунтованої підозри, про яку повідомлено ОСОБА_6 .
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, а заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.
При прийнятті рішення слідчий суддя цілком обґрунтовано врахував, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке законом віднесено до категорії тяжких, а також дані про його особу, який раніше судимий, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, знову обґрунтовано підозрюється в умисному тяжкому кримінальному правопорушенні, вчиненому в період іспитового строку, не одружений, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому існує об`єктивна загроза його втечі, вчинити інше кримінальне правопорушення, та прийшов до обґрунтованого висновку про застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, підозрюваному ОСОБА_6 за попереднім вироком було призначено покарання з випробуванням. В судовому засіданні слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_6 з 2013 року залишив місце свого проживання, переховувався від органів досудового розслідування та суду.
Згідно з положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належну оцінку та дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам,вказаним у клопотанні.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність висновків слідчого судді не спростовують.
В тому числі є безпідставними доводи апелянта про те, що слідчий суддя неналежним чином вмотивував свої висновки, оскільки ці доводи суперечать змісту самої ухвали, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.
Визначений слідчим суддею розмір застави, який передбачено п.2 ч.5 ст.182 КПК України, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, в разі її внесення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 27 вересня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , та до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 26 вересня 2017 року по 24 листопада 2017 року, з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134720 гривень, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4