ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 348/2306/17

Провадження № 1-кп/348/110/18

20 квітня 2018 року м.Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_4

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

потерпілої: ОСОБА_7

представників Служби у справах дітей

Надвірнянської РДА: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника відділу ювенальної

превенції Надвірнянського ВП ГУ НП: ОСОБА_10

представника органу пробації : ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна матеріали кримінального провадження № 0000031 за обвинувальним актом від 06.11.2017 р. щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, учня 11 класу Пнівської ЗОШ 1-3 ступенів, проживаючого з батьками, на час вчинення злочину не перебував на обліку у службі у справах дітей Надвірнянської РДА та у відділі ювенальної превенції Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченогоч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

07 серпня 2017 року біля 12 год. 00 хв., у світлу пору доби, водій ОСОБА_4 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, керуючи автомобілем марки «Peugeot 309», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить його матері ОСОБА_5 , рухаючись заднім ходом по узбіччі вул. Січових Стрільців, що в с. Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області в напрямку м. Надвірна, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, вчинив наїзд на громадянку ОСОБА_7 , яка стояла на узбіччі.

При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.1. відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

п. 2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

п. 10.1. перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 10.9. під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

У результаті порушення обвинуваченим ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правої стопи з переломом півмісяцевої кістки, які згідно висновку судово-медичного експерта № 181 від 11.10.2017 р. відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя у момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину у повному обсязі при обставинах викладених в обвинувальному акті та суду пояснив, що проживає разом з обома батьками та молодшим братом, навчається у Пнівській ЗОШ, учень 11 класу, йому виповнилось 16 років, водійських прав він не має. Однак батьки навчили його водити машину.

07 серпня 2017 року біля 12 год. 00 хв. він, керуючи автомобілем марки "Peugeot 309", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить його матері ОСОБА_5 , поїхав до магазину «Продукти», що в с. Пнів по вул С.Стрільців, поряд з автобусною зупинкою. В цей час вийшла з магазину його бабуся ОСОБА_13 , він допоміг їй поставити продукти в машину. Вона сіла на переднє пасажирське сидіння, а він сів за кермо автомобіля. Однак проявив неуважність та не переконався перед початком руху, що буде безпечним, так як подивишись в зеркало заднього виду, нікого не побачив, ввімкнув задню передачу та почав рухатися назад і в цей час відчув удар. Коли вийшов з автомобіля він побачив , що вчинив наїзд на потерпілу ОСОБА_7 , яка лежала біля автомобіля. Він допоміг їй встати та відвів на край дороги, потерпіла стояла, однак скаржилась на біль в нозі. В цей час під`їхав ОСОБА_14 на власному мікроавтобусі та разом з ним вони відвезли потерпілу в лікарню, де їй надали медичну допомогу. На рентген знімку лікарі нічого не виявили. Після чого ОСОБА_14 відвіз потерпілу додому.

У результаті порушення ним Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої потерпіла отримала середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

У вчиненому щиро розкаявся і запевнив суд, що подібного більше не повторить. Він шкодує про скоєне, за кермо більше не сідає, усвідомлює, що внаслідок порушення ним правил дорожнього руху сталася ДТП та спричинено тілесні ушкодження потерпілій, його мати намагалася відшкодувати завдану шкоду, однак потерпіла категорично відмовляється. Просив застосувати відносно нього ЗУ "Про амністію у 2016 році", наслідки застосування якої йому відомі.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в пред`явленому обвинуваченні, його винуватість у вчиненні злочину повністю доводиться зібраними по кримінальному провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 07.08.2017 р. біля 12 год вона вийшла з дому та попрямувала на автобусну зупинку, що в с. Пнів по вул. Січових Стрільців, так як мала намір їхати в м. Надвірна. Підійшовши на автобусну зупинку вона зупинилась неподалік другорядної дороги на відстані приблизно 1 м. до неї та 5 м. до головної дороги, що в с. Пнів. Приблизно через 5 хвилин вона побачила, що зі сторони с. Пасічна рухається автомобіль червоного кольору, р.н. НОМЕР_2 , який увімкнув поповорт праворуч та заїхав на автобусну зупинку. Після чого з нього вийшли з водійського місця обвинувачений, а з іншого боку її односельчанка ОСОБА_15 , яка є його бабусею, та направились в магазин. Автомобіль був припаркований передньою частиною в сторону с. Пасічна, а задньою в її напрямку. Через деякий час вони вийшли з магазину, обвинувачений сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_15 сіла на переднє пасажирське місце.

Тоді автомобіль раптово, несподівано для неї різко почав їхати заднім ходом в її сторону, вона намагалась втекти в сторону центральної дороги, однак наїзду на неї не вдалось уникнути та автомобіль вдарив її задньою частиною, удар прийшовся об її таз. Від удару вона впала на землю і автомобіль колесом переїхав їй праву ногу та зупинився. Вона відчула різкий біль у правій нозі.

Коли вона лежала збоку під автомобілем, з водійського місця вийшов обвинувачений, а з пасажирського місця вийшла ОСОБА_13 . Обвинувачений нічого не говорив, а ОСОБА_15 сказала, що нічого не сталось, щоб вона вставала і йшла додому.

Через 5 хвилин на місце ДТП приїхав білий бус, за кермом якого був ОСОБА_16 , та не викликавши швидку допомогу, фактично силоміць взяв її попід руки та посадив у бус і відвіз у Надвірнянську ЦРЛ, де зробили рентген знімок та їй повідомили, що переплому не має. Тоді ОСОБА_16 відвіз її додому.

Проте вдома її стан здоров`я погіршився, відчувала запаморочення, головний біль, та її чоловік викликав швидку, яка відвезла у Надвірнянську ЦРЛ, де вона знаходилась на лікуванні. Однак в зв`язку з тим, що не було першого ретген знімка, вона проходила лікування в кардіологічному відділі. Пізніше внаслідок того, що біль в нозі не переставав і нога набрякла, їй зробили повторний ретген знімок, який показав перелом півмісяцевої кістки правої стопи, їй наклали гіпс. Наслідки перелому відчуває досі, спостерігається біль, нога зменшилась в об`ємі. Просить обрати покарання згідно із законом, вважає, що відповідальність повинні нести не тільки обвинувачений, а й його батьки, які намагались вчиняти всі дії, щоб їх син уникнув відповідальності, а також некоректно намагались відшкодувати їй завдану шкоду, фактично здійснюючи на неї тиск. Цивільний позові нею не заявлений, так як і на даний час вона продовжує лікування, стан здоров`я її погіршився. Заперечує щодо звільнення обвинуваченого від призначеного покарання внаслідок ЗУ "Про амністію у 2016 році".

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні дав показання про те, що є чоловіком потерпілої ОСОБА_7 та 07.08.2017 р. знаходився по місцю проживання та порався по господарству. В цей час під`їхав білий бус та зупинився біля їх господарства, із нього вийшла дружина, яку тримали під руки. Він дізнався, що трапилась ДТП та обвинувачений вчинив наїзд на дружину. Після чого він допоміг зайти дружині до помешкання, її одяг був забруднений, на нозі йшла кров, стан дружини погіршився вона відчувала запаморочення, головний біль та була рвота. Він викликав швидку допомогу та дружину забрали в лікарню, де вона продовжила лікування в кардіологічніму відділенні, в зв`язку з тим, що не було першого рентген знімка та не було встановлено перелому. Пізніше внаслідок того, що біль в нозі не переставав, нога набрякла їй зробили повторний ретген знімок, який показав перелом пів місяцевої кістки правої стопи, їй наклали гіпс. Наслідки перелому дружина відчуває досі, спостерігається біль, нога зменшилась в об`ємі. Мати неповнолітнього намагались вчиняти всі дії, щоб їх син уникнув відповідальності, а також некоректно намагались відшкодувати дружині завдану шкоду, фактично здійснюючи на неї тиск.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні дав показання про те, що він 07 серпня 2017 року біля 12 год. 00 хв. на власному автомобілі під`їхав до магазину "Продукти", що в центрі с. Пнів поряд із автобусною зупинкою На автобусній зупинці побачив автомобіль "Peugeot 309", який належить його сусідові ОСОБА_18 . Біля автомобіля стояли ОСОБА_15 та її внук ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_7 , яка кричала, що обвинувачений вчинив на неї наїзд. Підійшовши він почув, що обвинувачена скаржиться на біль в нозі, побачив травму - на великому пальці здерта шкіра та йшла кров. Він запропонував поїхати в лікарню, так як потерпіла скаржилась на біль та разом з обвинуваченим відвезли в Надвірнанську ЦРЛ, де потерпілій надали медичну допомогу, вкололи обезболюючі, які купив обвинувачений та зробили ретгензнімок, на якому не було виявлено перелому. Після чого він відвіз потерпілу до її помешкання. Стверджує, що він, знаходячись на місці ДТП, запропонував якнайшвидше відвезти потерпілу в лікарню, щоб уникнути негативних наслідків та не здійснював будь-якого примусу, а потерпіла сама погодилась.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дала показання, що обвинувачений є її внуком. 07.08.2017 р. вона приїхала з м. Надвірна в с. Пнів та вийшла на автобусній зупинці, зайшла у магазин «Продукти». Коли вийшла, то побачила свого внука на автомобілі на зупинці, який допоміг їй поставити продукти в машину, сам сів за кермо, а вона сіла на заднє сидіння. Автомобіль почав рух заднім ходом та відразу зупинився. Внук сказав, що щось не так та вийшов. Вона затрималась в автомобілі та вийшла через декілька хвилин. Коли вийшла то побачила, що її внук розмовляє з потерпілою ОСОБА_7 , яка стояла, одяг був забруднений, на нозі була кров на пальці, а потерпіла кричала, що її внук вчинив наїзд на неї, скаржилась на біль в нозі. В цей час під`їхав на білому бусі їх сусід ОСОБА_19 , підійшов до них та запропонував потепілій поїхати в Надвірнянську ЦРЛ, щоб надати медичну допомогу. Після чого її внук та ОСОБА_19 разом з потерпілою поїхали в лікарню.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , мати ОСОБА_4 пояснила, що обвинувачений є її син, навчається в Пнівській ЗОШ, учень 11 класу, відвідує школу регулярно, шкідливих звичок не має, навчається добре, проблем з ним вона не має. У червні 2017 р. її чоловік купив автомобіль "Peugeot 309", щоб вона навчалась їхати. Поряд з нею навчався водінню її син, без її дозволу син не намагався сідати за кермо та їхати. Однак 07.08.2017 р. вона поралась по господарству та не проконтролювала, як її син взяв без дозволу автомобіль. Того дня їй подзвонили і повідомили, що її син збив пішохода, жінку ОСОБА_7 . Вона робила спробу відшкодувати збитки потерпілій, однак вона відмовилась. Син усвідомив свій вчинок, за кермо автомобіля не сідає. Просить звільнити її сина від призначеного покарання згідно ЗУ "Про амністію у 2016 році".

Представники служби у справах дітей Надвірнянської РДА та відділу ювенальної превенції Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області пояснили суду, що обвинувачений ОСОБА_4 до вчинення злочину не перебував на обліку у службі у справах дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 ювенальної превенції Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, у сім`ї панує взаєморозуміння та повага один до одного, неповнолітній шкодує про свою поведінку, з ним проводться профілактичні бесіди, він бажає змінитися та готовий нести відповідальність за скоєне.

Згідно висновку органу пробації виправлення неповнолітнього ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в т.ч. для окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання в громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (а.с. 33).

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочин також доведена:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 від 06.09.2017 року про те, що 07.08.2017 року близько 12.00 год. в с. Пнів по вул. С.Стрільців, Надвірнянського району, на автобусній зупинці водій ОСОБА_20 на автомобілі червоного кольору, р.н. НОМЕР_2 (марки не знає) вчинив наїзд на заявницю під час виконання маневру заднього ходу (а.с. 34);

-протоколом огляду місця події від 06.09.2017 року та схемою до нього, яким описано і деталізовано огляд ділянки автодороги «Надвірна-Бистриця», що в с. Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франкічвської облаті, де мала місце ДТП (а.с. 36-38);

-згідно висновку експерта № 181 від 11.10.2017 року у ОСОБА_7 мали місце закрита травма правої стопи з переломом півмісяцевої кістки, що відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є небезпечними для життя в момент їх заподіяння, та викликали тривалий розлад здоров`я (а.с. 41-42);

-згідно висновку експерта № 4.2-666/17 від 21.09.2017 р. на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система автомобіля марки «Peugeot 309», р.н. НОМЕР_1 знаходилась у працездатному стані (а.с. 45-49);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20.09.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_7 , яка відтворила обставини ДТП та вказала, що вона була на автобусній зупинці с. Пнів по вул. С.Стрільців, оскільки мала намір їхати в м. Надвірна. Вона зупинилась неподалік другорядної дороги і в цей час побачила, що зі сторони с. Пасічна рухався автомобіль червоного кольору, р.н. НОМЕР_2 , який увімкнув правий поворот та заїхав на автобусну зупинку. З автомобіля вийшов хлопець, а з іншого місця односельчанка і пішли в магазин. Вийшовши з магазину хлопець і односельчанка сіли в автомобіль, хлопець на водійське місце, а односельчанка на переднє пасажирське місце. Автомобіль почав швидко рухатись назад в її сторону прямо на неї і вдарив її в праву сторону в область тазу, від чого вона впала на землю. Проте автомобіль продовжив рух та здійснив наїзд на обидві ноги (а.с. 50-57);

-протоколом пред`явлення фотознімків особи для впізнання від 22.10.2017 року, згідно якого ОСОБА_7 серед із пред`явлених чотирьох знімків показала на фотографію № 2 і вказала, що впізнала особу, яка вчинила на неї наїзд автомобілем 07.08.2017 р. в с. Пнів по вул. С.Стрільців. На фотографії № 2 зображено ОСОБА_4 (а.с. 61-62).

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілої, свідків, письмовим доказам по справі.

Таким чином, оцінюючи в сукупності здобуті докази, досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України суд прийшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст .286 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до норм КПК є невеликої тяжкості, особу винного, зокрема те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, його поведінку до і після вчинення злочину, відношення до вчиненого злочину, його молодий вік, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах Надвірнянської ЦРЛ не перебуває та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Як пом`якшуючі його вину обставини суд врахував: щире каяття у вчиненому, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину, щиро розкаявся перед судом, під час досудового рослідування та в суді давав послідовні визнавальні показання, добровільно брав участь у слідчих діях, шкодує про вчинене та просив вибачення у потерпілої, а також те що він є неповнолітнім.

Крім того суд враховує те, що обвинувачений вчинив злочин з необережності, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, не перебував на обліку у службі у справах дітей Надвірнянської РДА та у відділі ювенальної превенції Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Як обтяжуючі його вину обставини суд врахував вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи наведене, беручи до уваги думку потерпілої відносно покарання, яка просить покарати обвинуваченого згідно із законом, особу винного, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції статті за цей вид злочину, передбаченого Особливою частиною КК України у виді арешту.

Суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки він таким правом не наділений.

На думку суду дане покарання є необхідним і достатнім для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів і що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений та його законний представник подали заяву про застосування ЗУ "Про амністію у 2016 році".

Як встановлено ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

У ст. 3 вказаного Закону зазначено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 названого Закону).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. а ст.1 ЗУ «Про амністію в 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злолчну який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження, виданого виконкомом Пнівської сільської ради Навірнянського району від 08.06.2001 р. 1-НМ № 124334, обвинувачений ОСОБА_4 - 18.05.2001 року народженння, на день набрання чинності Закону України «Про амністію в 2016 році» досяг 16 років (а.с. 68).

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України належить до необережного злочину невеликої тяжкості. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 07.08.2017 року, тобто до дня набрання чинності (07.09.2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин, суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», останній письмовою заявою від 19.04.2018 року підтвердив, що не заперечує проти застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., наслідки застосування цього закону йому зрозумілі. Законний представник неповнолітнього також не заперечила проти застосування щодо її сина Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., наслідки застосування цього закону їй зрозумілі (а.с. 89-90), а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Відшкодування судових витрат вирішити з додержанням вимог правил ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів слід вирішити керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

У відповідності до вимог п. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом під час ухвалення судове рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішення законної сили. При цьому: гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначене майно повертається власнику (законному володільцю).

В ході судового слідства встановлено, що автомобіль марки «Peugeot 309», р.н. НОМЕР_1 , червоного кольору належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_1 .

Таким чином, в матеріалах кримінального провадження мається достатньо доказів, які вказують на те, що транспортний засіб, який визнаний речовим доказом, не був і не є власністю обвинуваченого ОСОБА_4 . Водночас, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про те, що власник вказаного транспортного засобу знав чи міг знати про його незаконне використання, а тому, згідно п. 9 ст.100 КПК України, дане майно необхідно повернути його власнику.

На підставі вищевикладеного, п. "а" ст. 1 ЗУ «Про амністію в 2016 році», ст.ст. 12 , 85 ,86, 101 КК України керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді арешту строком 20 (двадцять) діб.

Звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 988 грн. 70 коп. витрат за проведення експертизи.

Речовий доказ: автомобіль марки «Peugeot 309», р.н. НОМЕР_1 , червоного кольору, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_1 , та на даний час переданий їй на відповідальне зберігання повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1