Справа №718/1051/17
Провадження №1-кп/718/81/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2017 року Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000125, внесене 09.03.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше судимого 04.04.2017 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України, 1 рік іспитовий строк,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.3ст.185 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, зареєстрованого та жителя по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше судимого 04.03.2016 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч.3ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України, 2 роки іспитовий строк;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 25.07.2013 року Шевченківським районним судом м.Чернівці , звільнений умовно-достроково 13.03.2015 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України;

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , на початку січня 2017 року, переслідуючи корисливу мету направлену на таємне викрадення чужого майна, з метою збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника новобудови, яка розташована в АДРЕСА_2 , яка належна на праві власності ОСОБА_8 , переконавшись, що його ніхто не бачить, таємно, повторно, викрав металеву сітку від розкладного односпального ліжка, яка знаходилась на території новобудови, внаслідок чого, своїми протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_8 , матеріальної шкоди на суму 200 гривень.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 на середині лютого 2017 року біля 22:30 год., продовжуючи свої злочинні наміри направлені на особисте збагачення за рахунок чужого майна, вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в результаті чого, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи кримінально-каране діяння своїх дій, скориставшись темною порою доби та відсутністю власника новобудови ОСОБА_8 , що розташована в АДРЕСА_2 , викрали три дерев`яні балки довжиною 6 м. кожна, які знаходились на території новобудови, в результаті чого своїми протиправними діями спричинили потерпілому матеріальну шкоду на суму 1512 гривень.
Відтак, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 15 травня 2017 року біля 14:00 год., переслідуючи корисливу мету направлену на таємне викрадення чужого майна, з метою збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника домогосподарства, яке розташоване в АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_7 , переконавшись, що його ніхто не бачить, шляхом пошкодження навісного замка таємно проник в підсобне приміщення, яке знаходиться на території господарства, звідки таємно, повторно, усвідомлюючи протиправно-каране діяння своїх дій, викрав частину металевої рейси вартістю 115 гривень 20 копійок, один врізний замок вартістю 150 гривень, дві дверні ручки вартістю 15 гривень кожна, шість металевих накладних петель вартістю по 25 гривень кожна, чотири петлі по 12 гривень кожна та чотири меблевих болти вартістю 4 гривні кожний, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи змогу розпорядитись викраденими речами на власний розсуд, тим самим завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 409 гривень 20 копійок.
Відтак, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно поєднана з проникненням у інше приміщення.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаявся. Розумів, що чинить протиправно. Шкоду відшкодував повністю.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаявся. Розумів, що чинить протиправно. Шкоду відшкодував повністю.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаявся. Розумів, що чинить протиправно. Шкоду відшкодував повністю.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що речі викрадені у нього ОСОБА_4 йому повернуто, претензій не заявляє, просить останнього суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не прибув, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, претензій до обвинувачених не заявляє, шкоду відшкодовано, викрадені у нього речі йому повернуто. Просив обвинувачених суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачені не заперечували фактичні обставини та судом було встановлено, що вони правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, які їм інкриміновані, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України є правильною, оскільки ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, крадіжку, вчинену повторно за попередньою змовою групою осіб, після чого вчинив повторно крадіжку, поєднану з проникненням у інше приміщення.

Кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України та ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України є вірною, оскільки вони вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року), під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.3 згаданої Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченим покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, осіб винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а злочин, вчинений ОСОБА_4 відноситься до тяжкого злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожного окремо, є щире каяття та повне відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілим.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченим, судом не встановлено.

Також судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого ОСОБА_4 до скоєного, а також дані про його особу, а саме те, що він по місцю проживання характеризується негативно, його майновий стан, те, що він не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку в наркологічному кабінеті при Кіцманській районній поліклініці, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини проти власності. Зокрема, 04.04.2017 року засуджений вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст..75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання стром на 1 рік. Вчинив злочини проти власності під час іспитового строку.

Також судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого ОСОБА_5 до скоєного, а також дані про його особу, негативну характеристику за місцем проживання, його майновий стан, те, що він не працює, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини проти власності. Зокрема, 04.03.2016 року засуджений вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання стром на 2 роки. Вчинив злочини проти власності під час іспитового строку.

Також судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого ОСОБА_6 до скоєного, а також дані про його особу, а саме те, що він по місцю проживання характеризується негативно, його майновий стан, проживає з матір`ю, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку в наркологічному кабінеті при Кіцманській районній поліклініці, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, вчинив новий злочин проти власності під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як 13.03.2015 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк 3 місяці 22 дні.
Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, відшкодував завдані збитки, потерпілий претензій не заявляє, а тому на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах ізоляції від суспільства, з врахуванням вимог ст.ст.70, 71 КК України.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, відшкодував завдані збитки, потерпілий претензій не заявляє, а тому на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе в умовах ізоляції від суспільства, з врахуванням вимог ст. 71 КК України.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, відшкодував завдані збитки, потерпілий претензій не заявляє, а тому на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе в умовах

ізоляції від суспільства, з врахуванням вимог п.7 ч.1 ст. 89 КК України.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам кримінального провадження, але й особам обвинувачених, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 65-67,70-71 КК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

За ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

За ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.04.2017 року та остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді 3 (трьох) років 8 місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 13 жовтня 2017 року.

Визнати ОСОБА_5 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.03.2016 року та остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, тобто з 13 жовтня 2017 року.

Визнати ОСОБА_6 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, тобто з 13 жовтня 2017 року.

Речовий доказ, а саме: п`ять дерев`яних брусів довжиною 3 м. кожний, що повернуті під відповідальну розписку власнику ОСОБА_8 , - залишити останньому за належністю.

Речові докази, а саме: частина металевої рейси, довжиною 50 см, один врізний металевий замок, чотири металеві болти, дві металеві дверні ручки, три дверні завіси та три металеві накладки, що передані під відповідальну розписку потерпілому ОСОБА_7 - залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення

обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було

визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя: ОСОБА_1