АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника власника майна ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу з доповненнями адвоката ОСОБА_6 що діє в інтересах ТОВ «Георгієвський Резиденс» на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_5 та накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження № 0000045 від 04.12.2012 року, а саме:

- на об`єкт нерухомого майна - нежилі приміщення, загальною площею 538,80 кв.м в тому числі з №1 по № 18, з №20 по №21 (групи приміщень №7), площею 455,00 кв.м., з № 1 по № 4 (групи приміщень №8), площею 19,00 кв.м, місця спільного користування 64,80 кв.м. за адресою м. Київ, вул.. Рейтарська, буд. 8-5 (літера Б), який належить на праві власності ТОВ «Георгієвський Резиденс» (код 37533486), шляхом заборони відчужувати, розпоряджатись будь-яким чином зазначеними приміщеннями до скасування його у порядку встановленому законом.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання прокурора містить достатньо правових підстав для арешту майна, у відповідності до вимог ст. 170 КПК України, оскільки, вказаний об`єкт нерухомого майна є об`єктом кримінально протиправних дій і підлягатиме спеціальній конфіскації, а тому з метою збереження речового доказу задовольнив клопотання.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити прокурору в задоволенні клопотання.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на те, що слідчим суддею зроблено хибний висновок щодо доведеності підстав для накладення арешту на майно товариства. Додає, що з моменту здійснення досудового розслідування, а саме з 2012 року власник майна ТОВ «Георгієвський Резиденс» є незмінним, при цьому речовим доказом арештоване майно товариства визнано лише 31 жовтня 2017 року проте з моменту початку досудового розслідування жодній посадовій особі не повідомлено про підозру в розслідуваному злочині.
Також апелянт зазначає, що в наданих стороною обвинувачення матеріалах, що обґрунтовують клопотання відсутні докази які підтверджують той факт, що службові особи ТОВ «Георгієвський Резиденс» в порушення законодавства вчиняли дії, спрямовані на незаконне відчуження нежилих приміщень в наслідок вчинення кримінального правопорушення, та відсутні докази того що таке майно відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України. Застосування такого необгунтованого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна обмежує право власника на ведення законної господарської діяльності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Прокуратурою міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2012 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.187, ч. 2 ст.398, ч. 1 ст.357, ч. 2 ст. 233, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Головного управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - ГУКВ), у період часу з 2007 по 2010 рік, шляхом умисного протиправного використання можливостей свого службового становища, діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими особами, всупереч інтересам служби та порушуючи вимоги приватизаційного законодавства, без врахування інтересів територіальної громади міста Києва, що передбачає право на доцільне, економічне, ефективне користування і розпорядження комунальним майном, закріплене Законом України « Про місцеве самоврядування в Україні», в порушення цілей, пріоритетів та умов приватизації комунального майна, визначених Програмою приватизації комунального майна територіальної громади міста Києва на 2007-2010 роки, що затверджена Рішенням Київської міської ради від 08.02.2007 № 62/723, не забезпечивши інформаційної відкритості та публічності процесу приватизації, у тому числі наявними комунальними засобами масової інформації, що передбачено ч. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» та ст.ст. 7, 11, 13 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації», з цією метою безпідставно делегувавши товарній біржі повноваження забезпечувати розміщення та опублікування в друкованих засобах масової інформації повідомлень про об`єкти нерухомості, тим самим штучно створюючи умови для відсутності попиту на об`єкти приватизації, порушуючи обов`язкові вимоги ст. 13 Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» щодо проведення рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), використовуючи підконтрольні суб`єкти господарювання, у тому числі ТОВ «Абріль-студіо» (код 36588969), за заниженою вартістю вчинили незаконне відчуження об`єктів нерухомості, що перебували у комунальній власності територіальної громади міста Києва, на користь третіх осіб, у тому числі ТОВ "Георгієвський Резиденс" (код 37533486).
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових драв на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що об`єкт нерухомого майна - нежилі приміщення, загальною площею 538,80 кв.м. в тому числі з № 1 по № 18, з № 20 по № 21 (групи приміщень № 7), площею 455,00 кв.м., з № 1 по № 4 (групи приміщень № 8), площею 19,00 кв.м., місця спільного користування 64,80 кв.м., за адресою м. Київ, вул. Рейтарська, буд 8-5 (літера Б), залежить на праві власності ТОВ "Георгієвський Резиденс" (код 37533486). Зазначене товариство є суб`єктом господарювання створеним для реалізації схеми оволодіння майном, а тому не є добросовісним набувачем.
Вищезазначені об`єкти нерухомого майна визнано речовим доказом згідно постанови від 31 жовтня 2017 року, скільки вони були об`єктом кримінально-протиправних дій, набутий за заниженою на 4 066 065,11 грн. вартістю в результаті злочинних дій і отриманий третьою особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
06 листопада 2017 року прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно у виді позбавлення права відчуження, розпорядження, будь-яким чином зазначеними приміщеннями до скасування його у порядку встановленому законом, що на праві власності належить ТОВ «Георгієвський Резиденс».

06 листопада 2017 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва дане клопотання прокурорабуло задоволено.
Задовольняючи вказане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000045, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора та,дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту наоб`єкти нерухомого майна, яке було предметом злочинних посягань. При цьому слідчий суддя визначив за необхідне заборонити відчужувати, користуватися та розпоряджатися вказаним майном будь-яким чином.

З таким рішенням слідчого судді можливо погодитися тільки частково з огляду на наступні обставини.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Між тим, слідчий суддя, хоча і прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту на об`єкти нерухомого мана, а також правильно визначив в якості мети та правової підстави для накладення арешту п. 3 ч. 2 та ч. 5 ст. 170 КПК України, тобто наклав арешт на майно з метою його збереження, заборонивши їм розпоряджатися, однак без достатніх до того підстав прийняв рішення щодо заборони користуватися будь-яким чином відповідним майном, оскільки обставин, які підтверджують, що заборона користування даним приміщеннями призведе до наслідків, визначених в ч. 10 ст. 170 КПК України, матеріалами провадження не встановлено. При цьому колегія суддів виходить також і з того, що, забороняючи користування об`єктами нерухомого майна, слідчим суддею, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власників.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 що діє в інтересах ТОВ «Георгієвський Резиденс» підлягають частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про часткове задоволення клопотання органу досудового розслідування, із забороною відчуження, розпорядження вказаним майном, але без заборони користуватися даними приміщеннями.
До такого висновку колегія суддів приходить з огляду і на те, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт на вищевказаний транспортний засіб із забороною ним розпоряджатися, але без заборони користуватися цим автомобілем, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 що діє в інтересах ТОВ «Георгієвський Резиденс»-. задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_5 та накладено арешт на об`єкти нерухомого майна - нежилі приміщення, загальною площею 538,80 кв.м в тому числі з №1 по № 18, з №20 по №21 (групи приміщень №7), площею 455,00 кв.м., з № 1 по № 4 (групи приміщень №8), площею 19,00 кв.м, місця спільного користування 64,80 кв.м. за адресою м. Київ, вул.. Рейтарська, буд. 8-5 (літера Б), який належить на праві власності ТОВ «Георгієвський Резиденс» (код 37533486), шляхом заборони відчужувати, розпоряджатись будь-яким чином зазначеними приміщеннями до скасування його у порядку встановленому законом скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000045 від 04.12.2012 року задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна по вулиці Рейтарська, буд. 8-5 (літера Б) в м. Київ загальною площею 538,80 кв.м в тому числі з №1 по № 18, з №20 по №21 (групи приміщень №7), площею 455,00 кв.м., з № 1 по № 4 (групи приміщень №8), площею 19,00 кв.м, місця спільного користування 64,80 кв.м., який належить на праві власності ТОВ «Георгієвський Резиденс» (код 37533486), із забороною їх відчуження будь яким чином, без позбавлення права ним користуватися.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/109/2018
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_7 Доповідач: ОСОБА_1