1-кс/754/992/18
Справа № 754/4809/18
У Х В А Л А
Іменем України
02 травня 2018 року місто Київ
Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві,-

ВСТАНОВИВ :
16.04.2018 року до суду надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Деснянського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Вимоги скарги вмотивовані наступним.
29.03.2018 року ОСОБА_2 було направлено по пошті на адресу Деснянського УП ГУНП у м. Києві заяву від 27.03.2018 року про вчинення групою осіб протиправних дій, які містять у собі ознаки складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

10.04.2018 року за телефоном скаржника було повідомлено про те, що її заява 02.04.2018 року була зареєстрована в Журналі обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та інші події за №22043 та до теперішнього часу не внесено відомості до ЄРДР.

Таким чином, всупереч вимогам ч.1 ст. 214 КПК України, відомості за заявою ОСОБА_2 до моменту звернення із даною скаргою до слідчого судді не були внесені до ЄРДР посадовими особами Деснянського УП ГУНП у м. Києві, чим було допущено бездіяльність.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 просить слідчого суддю:

1) визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Деснянського УП ГУНП у м. Києві, яка виражається у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у заяві ОСОБА_2 від 27.03.2018 року, зареєстрованою за №22043 від 02.04.2018 року;

2) зобов`язати посадових осіб Деснянського УП ГУНП у м. Києві невідкладно внести відповідні до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення від 27.03.2018 року відносно групи осіб, які протиправно заволоділи майном ОСОБА_2 , за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала вимоги скарги за викладених обставин та просила слідчого суддю про їх задоволення.

Про дату, час і місце розгляду скарги також повідомлялось Деснянське УП ГУНП у м. Києві, однак, ніхто з уповноважених осіб в судове засідання не з`явився, жодних матеріалів на спростування доводів скарги до слідчого судді не надходило.

З урахуванням вимог ч.3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе провести судовий розгляд по скарзі за відсутності нез`явившихся осіб, на підставі наявних матеріалів скарги.
Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши та оцінивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_2 29.03.2018 року направила поштою до Деснянського УП ГУНП у м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення.

30.03.2018 року вищевказана заява була вручена уповноваженій особі Деснянського УП ГУНП у м. Києві, що підтверджується роздруківкою відстеження посилок, доданою до матеріалів скарги.

Однак, станом на день судового розгляду скарги відомості за вищезазначеною заявою до ЄРДР не були внесені.
Вважаючи, що посадовими особами Деснянського УП ГУНП у м. Києві допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді за захистом своїх порушених прав.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 55 Основного Закону проголошує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Приписи ч.1 ст. 24 КПК України гарантують право кожного на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).
Відповідно до імперативних вимог ч.1 ст. 214 КПК України, закріплено прямий обов`язок слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Так, ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування та право на їх оскарження, безпосередньо, частиною 1 окремими пунктами визначено предмети оскарження і залежно від цього - їх суб`єкти.
При цьому, у ч. 1 цієї статті передбачено диференціацію як предмета оскарження заходів, що вживаються слідчим або прокурором. Так, у п. 1 йдеться про їх бездіяльність, у пп. 2, 3, 4, 5, 7, 8 - про рішення, а у п. 6 - про рішення, дії чи бездіяльність.
Застосований у ч. 1 ст. 303 КПК України підхід дозволяє впорядкувати і максимально конкретизувати підстави та порядок оскарження чітко визначеними суб`єктами відповідних процесуальних рішень, що позбавляє процедуру оскарження процесуальних рішень певної невизначеності.
Частина 1 ст. 303 КПК України передбачає вичерпний перелік випадків та суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Зі змісту ч.1 ст. 214 КПК України вбачається, що бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, що є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України.

Обов`язок слідчого або прокурора, передбачений ч.1 ст. 214 КПК України, не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Узагальненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування».

Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, прийнятим на виконання вимог КПК України.

Таким чином, з огляду на чіткий обов`язок внесення слідчим чи прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР із встановленням обмеженого процесуального строку для його виконання, проаналізувавши викладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ :
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Деснянського УП ГУНП у м. Києві - задовольнити.
Визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Деснянського УП ГУНП у м. Києві, яка виражається у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, викладених у заяві ОСОБА_2 від 27.03.2018 року, зареєстрованою за №22043 від 02.04.2018 року.

Зобов`язати посадових осіб Деснянського УП ГУНП у м. Києві, у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_2 від 27.03.2018 року про вчинення кримінального правопорушення, зареєстрованою за №22043 від 02.04.2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя