Справа № 163/100/18
Провадження № 1-кс/163/11/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2018 року місто Любомль
Слідчий суддя Любомльського районного суду Волинської області ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду клопотання потерпілої ОСОБА_3 про надання в кримінальному провадженні №0000099 тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю,

в с т а н о в и в :
Потерпіла ОСОБА_3 в клопотанні просить надати їй або її представнику адвокату ОСОБА_4 дозвіл на тимчасовий доступ до документів(в тому числі, електронних), які містять охоронювану законом таємницю, до серверу з контентом веб-ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який перебуває у володінні та розпорядженні ПП « ОСОБА_5 » за адресою: АДРЕСА_1 , та надати можливість виконання копій в частині щодо публікації статті «Затягування по-волинськи: як у Любомлі судять викрадачів людини» від 02.10.2017 року із залученням спеціаліста в галузі комп`ютерної техніки.

Клопотання обґрунтувала тим, що кримінальне провадження №0000099 розпочате за її заявою, а досудове розслідування проводиться за ознаками ч.1 ст.182, ч.1 ст.387 КК України щодо поширення у вищевказаній публікації конфіденційної інформації про потерпілу. Таке поширення відбулось в межах судового розгляду кримінального провадження №0000052 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.126, ч.2 ст.146 КК України. Сама ж ОСОБА_3 в цьому провадженні також є обвинуваченою за ч.2 ст.126, ч.2 ст.146 КК України, потерпілою ОСОБА_7 . Саме остання, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за розголошення даних досудового розслідування, оприлюднила у вищевказаній публікації обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000052 без видалення даних про особу ОСОБА_3 . Крім цього, будучи ознайомленою про причини неявки ОСОБА_3 в судове засідання, ОСОБА_7 поширила конфіденційну інформацію про стан її здоров`я в тій же інтернет-публікації. Звертає увагу на те, що після внесення відомостей в ЄРДР інтернет-видання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » видалило з публікації текст обвинувального акту.

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримала і не заперечила проти його розгляду за відсутності її представника адвоката ОСОБА_4 , який зайнятий в іншому судовому процесі.

Під час розгляду клопотання встановлено наступне.

Здійснення досудового розслідування за ознаками ч.1 ст.182, ч.1 ст.387 КК України по вказаних в клопотанні фактах підтверджено відповідним витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099.

Публікація інтернет-виданням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » статті «Затягування по-волинськи: як у Любомлі судять викрадачів людини» підтверджена роздруківкою статті, в тому числі, в двох варіантах: з додатками, які не читаються, і без таких додатків.

Із загальнодоступного інтернет ресурсу ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що за ІР адресою та доменом місцем знаходження інтернет-видання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є місто Фінікс(Арізона, США), а провайдером компанія ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що місцем знаходження приватного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є будинок АДРЕСА_2 .

Отже, як вбачається із клопотання та досліджених доказів, потерпіла просить надати доступ до інформації, що перебуває у володінні інформаційного агентства, що очевидно відноситься до засобів масової інформації, і представляє собою архівні матеріали, які містяться в комп`ютерних базах даних.

Згідно із абз.2 ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації.

Відповідно до ч.6 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Аналіз викладених в клопотанні підстав та фактичних обставин, досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів та положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що потерпілою не обгрунтовано і не доведено, що запитувана інформація і місце її зберігання знаходяться за вказаною в клопотанні адресою з огляду на юридичну та інтернет-адресу ПП « ОСОБА_8 ».
Крім цього, відповідно до диспозиції ч.1 ст.182 КК України ОСОБА_3 може виступати як потерпіла в такому кримінальному провадженні, а отже стороною, яка в розумінні п.19 ч.1 ст.3, ч.1 ст.160 КПК України має право заявляти клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, оскільки відповідно до витягу з ЄРДР поширена інформація стосується саме її особи.
В той же час об`єктом ч.1 ст.387 КК України є інтереси правосуддя в частині забезпечення таємниці слідства, пов`язаної з виявленням та розкриттям злочинів і розслідуванням кримінальних справ. Через це ОСОБА_3 могла бути заявником, за повідомленням якого розпочато досудове розслідування, однак не може бути потерпілою, а отже, стороною, яка може звертатись з клопотанням про тимчасовий доступ в цій частині кримінального провадження.
З наданих доказів також не встановлено, що ОСОБА_7 , яку звинувачує ОСОБА_3 , попереджувалась про нерозголошення даних досудового розслідування, а інформація про перебіг судового розгляду з інформацією про особу ОСОБА_3 міститься в інтернет-публікації в незмінному стані.
У зв`язку наведеним вбачаються підстави для висновку, що ОСОБА_3 не доведено передбачені п.1 ч.5 та ч.6 ст.168 КПК України обставини, через що клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.159, 162, 163, 164, 166, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання потерпілої в кримінальному провадженні №0000099 ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1