печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9018/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , за участі представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання Миколаївської міської ради про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2017,

В С Т А Н О В И В :
Миколаївська міська рада звернулась до слідчого судді із клопотанням про часткове скасуваня арешту майна, а саме на майно яке перебуває у комунальній власності. Клопотання підтримано представником заявника ОСОБА_3 , та обгрунтовано наступним. Управлінням з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001341, за фактом зловживання своїм службовим становищем службовими особами Фонду державного майна України, Міністерства промислової політики України, ВАТ «Херсонський суднобудівний завод» під час внесення у 2011 році змін до пункту 11.6 договору купівлі-продажу акцій ДАХК «Чорноморський суднобудівний завод», а також умисного доведення до банкрутства ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» службовими особами підприємства та службовими особами інших суб`єктів господарювання за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 219, частиною 2 статті 364, частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України.
В рамках вказаного кримінального провадження заступник начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями, Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, що належить на праві власності ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод».
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2017 по справі № 757/35164/17-к накладено арешт на майно, що належить на праві власності ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» (), а саме:
Цех №45 (реєстраційний номер 01), який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1/8;
Цех №16 (реєстраційний номер 01), який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1/11;
Цех №21 (реєстраційний номер 01), який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1/14;
Цех №17 (реєстраційний номер 01), який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1/10;
Земельна ділянка кадастровий номер - :09:000:0201, (реєстраційний номер 09), яка розташована за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, просп.. Курортний, 39;
Комплекс будівель пансіонату «Чорноморець» (реєстраційний номер 09), який розташований за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве, просп. Курортний, 39;
Добудовочна набережна (реєстраційний номер 01), яка розташована за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1/7;
Цех №21 (реєстраційний номер 1), який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1/15;
Нежитловий об`єкт (реєстраційний номер 1), який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1/4;
Утильбаза цеху №29 (реєстраційний номер 1), яка розташована за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1/17;
Комплекс складів металу цеху №21 (реєстраційний номер ), який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1/13;
Цех №36 (реєстраційний номер ), який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1/18;
Інше (реєстраційний номер ), що розташовано за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1, частка в якому ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» складає 8971/10000;
Будинок (реєстраційний номер 3292139), який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, 59а;
Будівля гуртожитку №8 (реєстраційний номер 8917584), який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Бутоми, 13;
Будівля гуртожитку (реєстраційний номер 24586875), яка розташована за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Паризької Комуни, 26/2;
Будівля гуртожитку №5 (реєстраційний номер 8895209), який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Київська, 2, частка в якому ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» складає 947/1000;
8 квартир (реєстраційний номер 3294443), які розташовані за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Крилова, 12/5;
Цех №11 (реєстраційний номер 20543698), який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1/9;
Цех №44 (реєстраційний номер 20544190), який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1/19;
Цех №34 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - шляхом заборони розпорядження та відчуження означеного майна.
Миколаївська міська рада просить частково скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2017 по справі № 757/35164/17-к з огляду на наступне.
Передача об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад міст врегульовано Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», Положенням про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 № 891 (далі - Порядок № 891).
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» об`єктами передачі згідно з цим Законом є об`єкти житлового фонду (у тому числі гуртожитки як об`єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини) та інші об`єкти соціальної інфраструктури (навчальні заклади, заклади культури (крім кінотеатрів), фізичної культури та спорту, охорони здоров`я (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек), соціального забезпечення, дитячі оздоровчі табори), які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій (далі - підприємств) або не увійшли до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом.
Згідно зі статтею 4-1 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» передача об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури здійснюється у порядку, встановленому цим Законом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Ініціатива щодо передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність може виходити відповідно від органів, визначених статтею 3 цього Закону, підприємств, на балансі яких перебувають ці об`єкти, а також господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації).
Рішення щодо передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність приймаються органами, уповноваженими управляти державним майном, самоврядними організаціями за згодою відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за згодою районних або обласних рад.
Пропозиції щодо передач об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури, які належать підприємствам, погоджуються з цими підприємствами, а щодо передачі об`єктів житлового фонду (крім гуртожитків) та інших об`єктів соціальної інфраструктури, споруджених за рахунок коштів підприємств, - також з трудовими колективами цих підприємств.
Аналогічне за змістом положення щодо передачі житлового фонду (в тому числі гуртожитків) визначено у частині 8 статті 9 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» рішення про передачу гуртожитків, на які поширюється дія цього Закону, у власність територіальних громад приймає орган, уповноважений управляти державним майном, інший орган, якому передано в користування державне майно, або суд.
Зі змісту частини 5 статті 7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», пунктів 9, 12 Порядку № 891 вбачається, що передача об`єктів державного житлового фонду (в тому числі гуртожитків) оформляється актом приймання- передачі. При цьому за приписами частини 6 статті 7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права.
За результатами визначеної нормами законодавства процедури та на підставі рішення Миколаївської міської ради від 21.04.2011 № 5/24 «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності об`єктів права державної та іншої власності», акта приймання- передачі до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва об`єктів житлового фонду (гуртожитки) та об`єктів комунального призначення, що його обслуговують, ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» було передано, зокрема, будівлю гуртожитку, яка розташована за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Бутоми, 13, та об`єкти комунального призначення, що його обслуговують.
Аналогічно на підставі рішення Миколаївської міської ради від 12.06.2008 № 24/18 «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності об`єктів права державної та іншої власності» та акта приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва житлового фонду та об`єктів комунального призначення, що його обслуговують, ДАХК «Чорноморський суднобудівний завод» було передано житлові будинки за адресами: вул. Крилова, 12/5, корп. З та АДРЕСА_2 , а також об`єкти комунального призначення, що їх обслуговують.
З аналізу частини 5 статті 7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», пунктів 9, 12 Порядку № 891, статті 328 ЦК України, статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що акт приймання-передачі об`єктів державного житлового фонду (в тому числі гуртожитків) є правовстановлюючим документом на передане майно та підтверджує набуття майна за новим власником.
За частиною 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Однак, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За такого, вважаємо, що в силу того, що актами акту приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва об`єктів житлового фонду та об`єктів комунального призначення, що його обслуговують, до комунальної власності
територіальної громади м. Миколаєва передано житлові будинки за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , будівлю гуртожитку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , а також об`єкти комунального призначення, що їх обслуговують, вказані акти визнані недійсними чи скасовані не були, Миколаївська міська рада прав на них не втратила.
Крім того, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.
Тобто зареєстроване на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2017 по справі № 757/35164/17-к обтяження є перешкодою для здійснення реєстрації права власності на назване майно за Миколаївською міською радою.
Крім того, відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Мешканці гуртожитку, які на правових підставах, визначених цим Законом, проживають у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону (державної форми власності, а також у гуртожитках, включених до статутних капіталів товариств, у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), набувають право на приватизацію жилих приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідної територіальної громади згідно з цим Законом та Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад. Зазначене право поширюється на дітей законних мешканців гуртожитків, які народилися під час проживання їхніх батьків у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону.
До Миколаївської міської ради надходять численні звернення мешканців названих гуртожитків про реалізацію їх прав на приватизацію кімнат у гуртожитках. Однак накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2017 по справі № 757/35164/17-к арешт перешкоджає здійсненню приватизації.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна у розумінні частини 2 статті 170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів;спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2017 по справі № 757/35164/17-к арешт шляхом заборони розпорядження та відчуження майна накладено з метою збереження речових доказів, оскільки у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики відчуження ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» цього майна. Враховуючи викладене, а також те, що кримінальне провадження відкрито не відносно Миколаївської міської ради, накладений арешт має бути скасований.
Прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 заперечував проти скасування арешту, вказуючи на те, що арешт накладено обґрунтовано.
Вислухавши представника заявник, прокурора, вивчивши матеріали клопотання про накладення арешту, та матеріали додані до клопотання про його скасування, слід дійти наступного висновку.
Згідно ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.
Відповідно до частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно частини 1 статті 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений нього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними приндипами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження, тому, для накладання арешту на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обов`язково повинна бути наявна обґрунтована підозра. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручаюся у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Викладені заявником доводи та додані до клопотання матеріали, які в силу відсутності заявника під час вирішення клопотання слідчого не були предметом вивчення слідчим суддею, переконують в необґрунтованості накладеного арешту.
В даному випадку слід врахувати те, що надані заявником матеріали свідчать про те, що арешт було накладено на майно, яке було передано від ПАТ "Чорноморський суднобудівний завод" та перебуває в комунальній власності міста.
Отже в даному випадку враховуючи вимоги розумності та співрозмірності обмеженого права та наслідки застосованого заходу з фабулою кримінального правопорушення, яке розслідується, слід дійти висновку про необхідність скасування застосованого заходу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 174,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2017 по справі № 757/35164/17-к, а саме:
- будинок (реєстраційний номер 3292139), який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Маршала Василевського, 59а;
- будівля гуртожитку №8 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Бутоми, 13;
- 8 квартир (реєстраційний номер 3294443), які розташовані за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Крилова, 12/5.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1