Справа № 294/1386/17
Провадження № 1-кп/282/127/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2017 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Любар кримінальне провадження №0000292 від 04.07.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Іванопіль та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, інваліда ІІ групи, на утриманні одна неповнолітня дитина, відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.310; ч.1 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Весною 2017 року, в достовірно невстановлений слідством день та час, ОСОБА_4 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на присадибній ділянці побачив ростучими рослини за ботанічними ознаками схожі на рослини конопель, які залишив вирощувати, таким чином незаконно вирощував 680 (шістсот вісімдесят) рослин конопель.

Не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 29 червня 2017 року, в обідню пору, маючи умисел на незаконне придбання наркотичного засобу канабіс (марихуана) без мети збуту, знаходячись за своїм місцем проживання за вищевказаною адресою, руками зірвав 17 зелених рослин з кореневою системою, таким чином незаконно придбав 99,223 грам наркотичного засобу канабіс (марихуана). Незаконно придбаний наркотичний засіб канабіс (марихуана) він залишив сушити та зберігати на присадибній ділянці за своїм місцем проживання.

04.07.2017 року під час проведення санкціонованого обшуку будинковолодіння за АДРЕСА_1 , працівниками поліції Чуднівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області на присадибній ділянці виявлено та вилучено 663 рослини конопель, які незаконно вирощував ОСОБА_4 та які згідно висновку мають ботанічні ознаки рослин роду коноплі, містять основний психоактивний компонент коноплі тетрагідроканабінол, є рослинами роду Коноплі /Cannabis/, обіг яких допускається для промислових цілей.

Також поруч з ростучими рослинами було виявлено та вилучено 17 напівсухих рослин коричнево-зеленого кольору за зовнішніми ботанічними ознаками схожими на рослини конопель, належні ОСОБА_4 , які згідно висновку експерта мають ботанічні ознаки рослин роду Коноплі, верхівкові частини яких містять основний психоактивний компонент коноплі тетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено, маса канабісу становить 99,223 грам (у висушеному стані).

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без мети збуту наркотичний засіб канабіс загальною масою 99,223 грам (у висушеному стані).

При розгляді справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.310; ч.1 ст.309 КК України, визнав повністю та дав суду відповідні пояснення по справі, повністю підтвердивши вказані вище обставини. Вказав, що у вчиненому щиро розкаюється.

Захисник просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 п. г ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від кримінальної відповідальності за злочин передбачений ч.1 ст.309 КК України.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст.349 КПК України показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду, зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у незаконному вирощуванні конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.310 КК України.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, та обтяжують покарання, а тому призначає його в межах санкцій ч.2 ст.310; ч.1 ст.309 КК України.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є його щире каяття.

Обставин, які згідно ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.2 ст.310; ч.1 ст.309 КК України, тяжкість скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, один з яких у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, а інший злочином середньої тяжкості, а тому призначає його в межах санкцій визначених Законом у виді позбавлення волі та штрафу.

Однак, враховуючи вищевикладені обставини, дані, що характеризують особу винного, який на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, чистосердне каяття, усвідомив протиправність скоєного, розкаявся, являється інвалідом ІІ групи загального захворювання, а також те, що у нього на утриманні знаходиться одна неповнолітня дитина, то суд обравши вид та розмір покарання в межах санкцій частин статті закону, який передбачає відповідальність за вчинені злочини, приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, у судовому засіданні захисник та обвинувачений просили застосувати до ОСОБА_4 п. г ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити його від кримінальної відповідальності за злочин передбачений ч.1 ст.309 КК України.

Прокурор просив визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.309; ч.2 ст.310 КК України та призначити йому покарання: за ч.2 ст.310 КК України у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України встановивши йому іспитовий строк терміном 1 рік; за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Однак враховуючи заявлене обвинуваченим клопотання про застосування ЗУ «Про амністію в 2016 році», вважав, що воно підлягає задоволенню. Також просив стягнути з обвинуваченого в дохід держави судові витрати, а речові докази знищити.

Суд враховує, що відповідно до ст.85 КК України, на підставі Закону про амністію або акту про помилування, засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Статтею 86 КК України передбачено, що амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 ЗаконуУкраїни «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Згідно п. г ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи.

Статтею 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено, що його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», є інвалідом ІІ групи загального захворювання, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1 від 22.09.2011 року.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ч.4 ст.86 КК України, ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання призначеного за ч.1 ст.309 КК України

Судові витрати по даному кримінальному провадженню становлять 1540,16 грн.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати виним у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.310; ч.1 ст.309 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.310 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі п. г ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", звільнити ОСОБА_4 від покарання передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1540,16 грн. витрат пов`язаних із проведенням судових експертиз матеріалів, речовин та виробів.

Речові докази по справі: 680 рослин конопель та 99,223 г. наркотичного засобу канабісу (у висушеному стані), які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання наркотичних засобів ГУНП в Житомирській області, після набрання вироком суду законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений засудженим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.2 ст.394 КПК України до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1