КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/6832/17
Провадження № 1-кс/552/2117/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2017 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 скаржника ОСОБА_3 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого та просила слідчого суддю зобов`язати слідчого внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 25.09.2017 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлений належним чином.

Слідчий суддя заслухавши скаржника встановив наступне.

Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

2. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчим суддею встановлено, що 25.09.2017 року ОСОБА_3 звернулась до ВП №1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області із заявою про вчинення злочину за ч.3 ст.135 КК України. В своїй заяві вона посилається на ту обставину, що ОСОБА_4 залишив в небезпеці ОСОБА_5 , що спричинило її смерть. В своїй заяві також зазначає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали з 1994 року без реєстрації шлюбу. ОСОБА_4 своєчасно не викликав швидку допомогу, що спричинило смерть ОСОБА_5 .

12.10.2017 року на адресу ОСОБА_3 направлено повідомлення начальника ВП №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про те, що проведено перевірку за її заявою в ході якої в даній події ознак злочину не виявлено.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ст.135 КК України завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, старість, хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан карається обмеженням волі на строк до двох років або позбавленням волі на той самий строк.
Відповідоно до ч.3 ст.135 КК України діяння, передбачені частинами першою або другою цієї статті, якщо вони спричинили смерть особи або інші тяжкі наслідки караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років.
В судовому засіданні скаржник пояснила, що ОСОБА_4 проживав в статусі квартиранта.

Отже, враховуючи вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги,оскільки із поданої заяви ознак злочину не вбачається, так як ОСОБА_4 не мав обов`язків щодо догляду за ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 303,307 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні її скарги в повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1