Справа № 185/8563/17
Провадження № 1-кп/185/591/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2017 року м. Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 26.09.2017 року за № 0001127 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочережки, Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 25.09.2017 року, приблизно о 09 годині 10 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «УАЗ-452» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , з причепом «ГАЗ-704» реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого він є на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , рухався по вулиці Успенській міста Павлоград Дніпропетровської області, слідуючи містом від вулиці Дніпровської у напрямку вулиці Г. Світличної.

Рухаючись по зазначеній проїзній частині автомобіль «УАЗ-452» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «ГАЗ-704» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого за перехрестям вулиці Успенської з вулицею Соборною міста Павлоград, та позначеного дорожнім знаком 5.35.1. і дорожньою розміткою 1.14.1. Правил дорожнього руху.

У вказаний час з лівого узбіччя на вищезазначений пішохідний перехід вийшла пішохід ОСОБА_7 , яка у темпі швидкого кроку почала перетинати проїзну частину вулиці Успенської, рухаючись зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «УАЗ-452».

Керуючи вказаними транспортними засобами водій ОСОБА_5 не діяв таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на якому перебував пішохід, завчасно не зменшив швидкість руху та не зупинив керований ним автомобіль з причепом, щоб дати дорогу пішоходу, для якого створив небезпеку, продовжив рух далі.

Під час подальшого руху водій ОСОБА_5 несвоєчасно застосувавши екстрене гальмування з маневром відвороту вліво виїхав на пішохідний перехід, де допустив наїзд правою передньою частиною керованого ним автомобіля з причепом на пішохода ОСОБА_7 , та її переїзд правими колесами вказаних транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 була смертельно травмована.

Своїми діями водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п 18.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення п. 18.1. Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пішоходу ОСОБА_7 заподіяно наступні тілесні ушкодження: сумісна тупа травма тіла: відкрита черепно-мозкова травма: перелом кісток склепіння та основи черепу, розповсюдженні крововиливи під м`якими мозковими оболонками, крововиливи у бічні шлуночки мозку, інфільтруючий крововилив у товщі м`яких покровів лівої лобної ділянки ліворуч, перелом верхньо-грудного відділу хребта, переломи ребер по під пахвовій лінії 3,4,5 ліворуч та 6,7 ребер по середньо-ключичній лінії ліворуч з пошкодження пристінкової плеври, переломи ребер по біляхребтової лінії ліворуч 4,5,6,7,8,9,10,11,12 з пошкодженням пристінкової плеври, переломи ребер праворуч по середньо-ключичній лінії 3,4,5,6,7,8,9,10,11,12 з пошкодженням пристінкової плеври, переломи ребер по лопатковій лінії праворуч 3,4,5,6,7, та по біляхребтової лінії праворуч 5,6,7,8,9,10,11,12, переломи остистих відростків грудного відділу хребта с 4-го по 10-й, розриви тканини обох легень у прикореневих ділянках, скупчення крові у обох плевральних порожнинах у кількості біля 1500 мл праворуч та 1000 мл ліворуч, інфільтруючі крововиливи у товщі м`яких тканин правої задньо-бічної поверхні грудної клітини, та вздовж хребта у грудному відділі, розмічування речовини правої частки печінки, діафрагмальні розриви лівої частини печінки, скупчення крові у черевній порожнині до 600 мл, закритий уламковий перелом правої плечової кістки у проекції середньої третини. Численні садна, синці, забійні рани на шкіряних покровах тіла. Нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів. Виявлені при дослідженні трупа тілесні пошкодження прижиттєві, виникли незадовго до настання смерті, від дії з великою силою (великою швидкістю дії), тупого твердого предмету (предметів) та при ударі об такий (такі), можливо за обставин, що зазначені у письмовому відношенні слідчого, тобто за умов дорожньо-транспортної пригоди, скоївши наїзд з послідуючим переїздом пішохода. За своїм характером всі виявлені при дослідженні тілесні пошкодження котрі спричинені по єдиному механізму відносяться до категорії тяжких, що призвели до настання смерті потерпілої. Згідно трупних явищ, виявлених при розтині трупа, смерть ОСОБА_7 настала в межах 18-24 годин до моменту проведення експертизи.

Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок: сумісної тупої травми тіла, яка супроводжувалася переломами численних кісток скелету, з пошкодженням внутрішніх органів, зовнішньою та внутрішньою кровотечами та ускладнилася розвитком травматичного шоку, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупу. Всі виявлені при дослідженні тілесні пошкодження котрі спричинені по єдиному механізму відносяться до категорії тяжких, що призвели до настання смерті потерпілої.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою провину у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, заявив про щире каяття, та показав, що 25.09.2017 року, близько 09 години 10 хвилин, він керуючи автомобілем «УАЗ-452» реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом «ГАЗ-704» реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись по вулиці Успенській в місті Павлограді Дніпропетровської області слідуючи від вулиці Дніпровської у напрямку вулиці Г. Світличної, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу за вулицею Соборною на якому перебував пішохід, завчасно не зменшив швидкість руху та не зупинив керований ним автомобіль з причепом, щоб дати дорогу пішоходу, для якого створив небезпеку, продовжив рух далі. При подальшому русі він несвоєчасно застосувавши екстрене гальмування, з маневром відвороту вліво виїхав на пішохідний перехід, де допустив наїзд правою передньою частиною керованого ним автомобіля з причепом на пішохода ОСОБА_7 , яка чи то впала на пішохідному переході, чи то щось обронила, та намагаючись підняти якусь річ - необачливо оступилася.

Додав, що повністю згоден з висновками експерта, які встановили, що він зазначеними діями грубо порушив вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким

водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Зауважив, що під час ДТП за кермом авто він перебував у тверезому стані, місце ДТП не покидав, прийняв заходів за для надання потерпілій першої допомоги, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має стаж керування транспортними засобами більше 40 років, за які не притягувався до жодного виду відповідальності. Також ним у розмірі 15000 грн. надана матеріальна допомога рідним та близьким потерпілої.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, допитувати потерпілу сторону, а також свідків, які не з`явилися в судове засідання немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора та захисника, які не заперечували проти застосування у праві положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_8 , в присутності його захисника, правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що закидається ОСОБА_8 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, таких, що підтверджують та не спростовують висунуте обвинувачення, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України - доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно правильно кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

При призначенні виду і розміру покарання суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, але який вчинений з необережності, є пенсіонером, позитивно характеризується за місцем проживання, має сім`ю, постійне місце проживання.

Пом`якшувальними обставинами суд визнає повне визнання обвинуваченим своєї провини, його щире каяття, висловлений жаль з приводу вчиненого, надання родині потерпілої матеріальної допомоги, пов`язаної з похованням останньої, а також той факт, що обвинувачений раніше не був судимим.

Обтяжуючі обставини у справі відсутні.

Враховуючи наведене у своїй сукупності, той факт, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин з необережності, є у минулому законослухняним водієм, перебував за кермом у тверезому стані, але поруч з тим, враховуючи настання непоправних наслідків у виді смерті потерпілого внаслідок ДТП, приводить суд до висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 має бути засудженим за ч. 2 ст.286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами, в межах санкці, передбаченої вказаною статтею, але умовно, із застосуванням до покарання, що призначається, положень, передбачених ст.ст.75,76 КК України

Приймаючи рішення про те, що обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити покарання з визначенням іспитового строку суд виходить з того, що обвинувачений є особою похилого віку 1946 року народження, виявив щире каяття, співпрацю з досудовим слідством, сприяв швидкому судовому розгляду справи, висловив жаль з приводу вчиненого, раніше не був судимий, а потерпіла ОСОБА_9 у поданій до суду заяві від 09.11.2017 року вимагає не застосовувати до обвинуваченого суворого покарання.

Позовні вимоги у справі відсутні.

Крім того, з ОСОБА_8 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 790 грн. 96 коп.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі строком п`ять років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного за цим вироком основного покарання у вигляді позбавлення волі строком п`ять років, з іспитовим терміном один рік.

Зобов`язати ОСОБА_5 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 790 /сімсот дев`яносто/ грн. 96 коп.

Речові докази:

- автомобіль «УАЗ-452» р/н НОМЕР_1 переданий на відповідне зберігання ОСОБА_5 /т. 2, а.к.п. 86-87/ залишити останньому;

- причеп «ГАЗ-704» р/н НОМЕР_3 переданий на відповідне зберігання ОСОБА_5 /т. 2, а.к.п. 86-87/ залишити останньому.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_10 .