Справа № 513/50/18
Провадження №1-кп/492/76/18
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду №2 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000457, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Сарата Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального Кодексу України, -
встановив:
16.02.2018 р. до суду надійшли матеріали кримінального провадження №0000457, відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі за текстом - КК України), - тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіжу).
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Потерпілий ОСОБА_6 про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився. Проте, до початку судового засідання надав до канцелярії суду письмову заяву, в якій просив провести підготовче судове засідання у його відсутність.
Захисник адвокат ОСОБА_4 клопотав про повернення обвинувального акту прокурору. Свої вимоги мотивував тим, що обвинувальний акт не містить посилань на конкретне місце, час та спосіб вчинення злочину; його наслідки, форму вини і мотив кримінального правопорушення, що не відповідає вимогам статті 291 Кримінального процесуального Кодексу України (далі за текстом - КПК України).
Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання свого захисника підтримав.
Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження, розглянувши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 разом з додатками слід повернути прокурору з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вправі у підготовчому судовому засіданні прийняти рішення, яким повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором. Однак органом досудового розслідування вимоги ст. 291 КПК України виконані не в повному обсязі, у зв`язку з чим обвинувальний акт, відносно ОСОБА_5 , не відповідає вимогам згаданої норми кримінального процесуального закону.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Звертаючись до практики Європейського суду з прав людини, у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 р., Європейський Суд зазначив, що у тексті п/п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).
З огляду на викладене, суд зазначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та його правову кваліфікацію, але в ньому викладене не конкретне формулювання обвинувачення, та не міститься розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення товарознавчої експертизи під час досудового розслідування), що свідчить про недотримання слідчим та прокурором вимог п. п. 5, 7, 8 ч. 2 ст. 291 КПК України, що є підставою для повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження.
Суд звертає увагу, що формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті КК України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Крім того, всупереч п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті у викладені фактичних обставин кримінального правопорушення та у формулюванні обвинувачення вказано, що ОСОБА_5 відкрито заволодів майном, що належить ОСОБА_6 , а саме барсеткою чорного кольору вартістю 200 гривень, в якій знаходились грошові кошти у сумі 200 гривен, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 353 гривни 90 копійок.
При арифметичному підрахуванні матеріальної шкоди, спричиненої злочином (200+200=400 гривень, а не як не 353 гривни 90 копійок) не зрозуміло, звідки з`явилась сума за підсумком у 353 гривни 90 копійок. Також обвинувальний акт не містить жодних посилань на докази, які б підтверджували зазначені обставини щодо визначеності вартості матеріальної шкоди у кримінальному проваджені (висновки товарознавчої експертизи).
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі, розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування). Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, постановою від 12.10.2017 р. була призначена судово-товарознавча експертиза та отримано висновок №709-ЮЛ/1.7 експертного дослідження з оцінки індивідуального визначеного рухомого майна, що належить потерпілому ОСОБА_6 , проте про зазначену експертизу взагалі не вказано в обвинувальному акті.
У зв`язку із зазначеним, у суду виникають сумніви, з яких підстав прокурор та слідчий встановили розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, якщо виходячи зі змісту вказаного обвинувального акту експертизи не проводилися, а з відомостей викладених у реєстрі матеріалів досудового розслідування вбачається про наявність експертизи по даному кримінальному провадженню.
З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставин, які перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту складеного відносно ОСОБА_5 .
Таким чином, з підстав встановлених судом у підготовчому судовому засіданні, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам п. п. 5, 7, 8 ч. 2 ст. 291 КПК України, тому його слід повернути прокуророві для усунення виялених недоліків, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 369372 КПК України, суд
ухвалив:
Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору - задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відносно ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального Кодексу України повернути прокурору для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку.
Копію наявної ухвали суду негайно направити прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.
Повний текст ухвали виготовлено 27.04.2018 р.

Учасники кримінального провадження можуть отримати інформацію щодо прийнятих процесуальних рішень по справі за веб-адресою: http://court.gov.ua/

Суддя ОСОБА_1