Зіньківський районний суд в Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/542/18
Номер провадження 1-кс/530/88/18

У Х В А Л А
02.05.2018 р. м.Зіньків
Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Зінькова справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 27.03.2018 р., -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області із скаргою на постанову старшого слідчого СВ Зіньківського ВП Гадяцього ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 27.03.2018 р..
Так, в постанові про закриття кримінального провадження викладено неправдиві факти, а саме те, що ОСОБА_3 два рази приходила до відділу освіти, але трудову книгу відмовлялася надавати.
Крім того, слідчий не надає аналізу фактам, а саме що ОСОБА_5 відмовився добровільно виконувати рішення Зіньківського районного суду від 07.11.2017 р..
Відповідно до Рішення Зіньківського районного суду від 07.11.2017 року в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді Директора школи підлягало негайному виконанню. 09.11.2017 року ОСОБА_3 написала Заяву на ім`я начальника віддлу совіти ОСОБА_5 та доклала копію рішення суду, що вона приступає до виконання своїх посадових обов`язків на посаді Директора школи. Проте в.о. начальника відділу освіти ОСОБА_7 викликав працівників поліції, що начебто ОСОБА_3 захопила приміщення школи.
10.11.2017 року начальник відділу освіти ОСОБА_5 в приміщенні Зіньківської спеціалізованої школи № 2 зібрав педагогічний колектив та заявив що не буде виконувати рішення суду, так як він начебто втратив повноваження, щодо призначення та звільнення керівників навчальних закладів. Проте умисно приховує той факт, що ОСОБА_3 не призначається на посаду Директора, а поновлюється на посаду Директора, і те що закон зворотньої дії не має.
З цього приводу ОСОБА_3 написала клопотання про допит працівників педагогічного колективу, проте ці слідчі дії ОСОБА_8 не були виконані.
Слідчий не дає правового аналізу, що за невиконання рішення суду з вини ОСОБА_5 відділ освіти заплатив виконавчий збір в розмірі 12 800 грн..
Крім того, слідчий не дає правового аналізу доповідній ОСОБА_5 від 23.01.2018 року, на підставі, якої Розпорядженням в.о. Голови Зіньківської РДА від 23.01.2018 року був скасований наказ № 5 від 23.01.2018 р. про поновлення ОСОБА_3 на роботі, в якій він знову зазначає, що не буде виконувати рішення суду. Лише поява державного виконавця ОСОБА_6 в приміщенні відділу освіти 23.03.2018 року з метою здійснення запису в трудові книжці ОСОБА_3 на посаді Директора, змусило ОСОБА_5 зробити відповідний запис.
Проте, склад злочину в діях ОСОБА_5 за ст. 382 КК України вже відбувся, після відмови виконання рішення суду, яке вступило в законну силу.
Слідчий закриваючи кримінальне провадження у зв"язку з відсутністю складу злочинів, не зазначивши в резолютивній частині постанови який саме елемент складу відсутній. Скаржник вважає, що дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч.2, 3 ст. 382 КК України.
Представник Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області та прокурор був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, явку представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив, тим самим не скористався своїм процесуальним правом та не виконав своїх процесуальних обов`язків.
Суд зачитавши заяву скаржника, ОСОБА_3 , дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку.
Згідно ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 та від 11.10.2011 року № 10-рп/2011.
Відповідно до положень ст. 9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов"язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності). При цьому, слідчий зобов"язаний (а не має право) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами (ст.22 КПК України).
Потерпілим у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов"язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ст.55 КПК України).
Відповідно до положень ст. 56 КПК України, потерпілий протягом кримінального провадження, зокрема, має право подавати слідчому докази та заявляти клопотання, а також оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого. Також, поряд з іншим, потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч.1 ст.21 КПК України).
Згідно ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Частиною 2 цієї статті визначені повноваження слідчого. При цьому, відповідно до п.8 ч.2 цієї статті, слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Згідно ч.3 цієї статті, рішення слідчого приймається у формі постанови, при цьому, постанова виноситься у випадках, передбаченим цим Кодексом. Постанова слідчого складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини (ч.5 ст.110 КПК України).
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, його представником чи законним представником тощо) такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності є вичерпним.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Слід зазначити, що судами першої та апеляційної інстанції враховуються загальні правові позиції ЄСПЛ щодо офіційного тлумачення ст.3 Конвенції у матеріальному та процесуальному аспектах у кримінальному судочинстві, які обумовлені законодавчим положенням щодо застосування Конвенції та практики ЄСПЛ при розгляді справ у якості джерела права.
У випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана неналежному поводженню зі сторони суб"єктів владних повноважень в порушення ст.3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити як загальний обов"язок держави відповідно до ст.1 Конвенції вимагає, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування, метою якого є виявлення і покарання відповідальних осіб.
При цьому, розслідування за такими скаргами та твердженнями про неналежне поводження має бути ретельним і ефективним. Це означає, що органи влади мають завжди намагатись встановити події та не покладатися на поспішні або безпідставні висновки для закінчення розслідування чи для обґрунтування своїх рішень.
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень. Однією із загальних засад кримінального провадження є його публічність ( п.18 ч.1 ст.7 КПК України). Суть даної засади кримінального провадження полягає в тому, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи яка його вчинила.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов"язаний всебічно, повно і неупередженно дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупередженних процесуальних рішень.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відносяться: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, доступ до правосудця та обов"язковість судових рішень, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст.7КПК України).
Як встановлено в судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області із скаргою на постанову старшого слідчого СВ Зіньківського ВП Гадяцього ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 27.03.2018 р..
В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до Рішення Зіньківського районного суду від 07.11.2017 року частина рішення про поновлення ОСОБА_3 на посаді Директора школи підлягало негайному виконанню. 09.11.2017 року ОСОБА_3 написала Заяву на ім`я начальника віддлу совіти ОСОБА_5 та доклала копію рішення суду, що вона приступає до виконання своїх посадових обов`язків на посаді Директора школи. Проте в.о. начальника відділу освіти ОСОБА_7 викликав працівників поліції, що начебто ОСОБА_3 захопила приміщення школи.
10.11.2017 року начальник відділу освіти ОСОБА_5 в приміщенні Зіньківської спеціалізованої школи № 2 зібрав педагогічний колектив та заявив що не буде виконувати рішення суду, так як він начебто втратив повноваження, щодо призначення та звільнення керівників навчальних закладів. Проте умисно приховує той факт, що ОСОБА_3 не призначається на посаду Директора, а поновляється на посаду Директора, і те що закон зворотньої дії не має. З цього приводу ОСОБА_3 написала клопотання про допит працівників педагогічного колективу, проте ці слідчі дії старшим слідчим Зіньківського ВП Соломахою не були виконані. Старший слідчий у своїй постанові не дає правового аналізу, що за невиконання рішення суду з вини ОСОБА_5 відділ освіти заплатив виконавчий збір в розмірі 12 800 грн.. Також слідчий не дає правового аналізу доповідній ОСОБА_5 від 23.01.2018 року, на підставі, якої Розпорядженням в.о. Голови Зіньківської РДА від 23.01.2018 року був скасований наказ № 5 від 23.01.2018 р. про поновлення ОСОБА_3 на роботі, в якій він знову зазначає, що не буде виконувати рішення суду. Лише поява державного виконавця ОСОБА_6 в приміщенні відділу освіти 23.03.2018 року з метою здійснення запису в трудові книжці ОСОБА_3 на посаді Директора, змусило ОСОБА_5 зробити відповідний запис.
Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:…..3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26.
Відповідно до ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.
Згідно із приписами ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до рекомендації № R (85)11 щодо положення потерпілого в рамках кримінального права і кримінального процесу, прийнятій Комітетом міністрів Ради Європи від 28.06.1985, наголошується на необхідності приділяти більше уваги потребам потерпілого на всіх етапах кримінального процесу.
Слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження недостатньо мотивована, при вищезазначених недоліках досудового розслідування винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 119, 304,306, 307, 369-372 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Зіньківського ВП Гадяцього ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 27.03.2018 р. задоволити.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Написано власноручно.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1