Справа № 307/2529/16-к
Провадження № 1-кп/307/141/17
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

06 жовтня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , її представника ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Тячів клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 із домашнього арешту на тримання під вартою у кримінальному провадженні обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , всіх у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.135 КК України.

В С Т А Н О В И В :
Прокурор Тячівської місцевої прокуратури звернувся до суду з клопотанням про зміну раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні Тячівського районного суду знаходиться кримінальне провадження №0000338 від 15.03.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 135 КК України.
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду було обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Однак 15.09.2017 року обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, вчиняє нові умисні кримінальні правопорушення.
Зокрема, 19.09.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, а саме в тому, що ОСОБА_7 15 вересня 2017 року, близько 12.00 год., перебуваючи на території дворогосподарства АДРЕСА_1 , діючи умисно, та маючи на меті вчинення неправомірних дій, розпочав словесну сварку зі своєю рідною сестрою ОСОБА_12 , яка виникла на грунті тривалих неприязних відносин, в ході якої підійшов до отанньої та декілька разів рукою стиснутою в кулак наніс останній удари по голові внаслідок чого остання впала на землю, в подальшому ОСОБА_7 підійшов до потерпілої та вхопив її за волосся і почав затягувати до будинку, однак в цей час ОСОБА_12 вдалося вирватися та втекти на вулицю. В результаті неправомірних дій ОСОБА_12 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин тім`яно-скроневої та потиличної області голови зправа, які згідно висновку судово-медичної експертизи №568 від 19 вересня 2017 року відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату непрацездатності.
Крім того, ОСОБА_7 в цей же день 15 вересня 2017 року близько 17 години, перебуваючи в приміщенні коридору, будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, та маючи на меті вчинення неправомірних дій, розпочав словесну сварку зі своєю рідною сестрою ОСОБА_12 , яка виникла на грунті тривалих неприязних відносин, в ході якої підійшов до останньої та деілька разів руками стиснутими в кулаки наніс потерпілій удари по голові, внаслідок чого вона впала на підлогу.В результаті неправомірних дій потерпілій ОСОБА_12 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин правої та лівої вискових ділянок, а також синців нижньої щелепи та скулової області справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи №573 від 19 вересня 2017 року відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату непрацездатності.
Органом досудового слідства ці дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.
Прокурор посилається на те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі вчинив нові злочини і може продовжувати злочинну діяльність, а також те, що він раніше порушував обов`язки запобіжного заходу застави, однак у клопотанні слідчого про зміну запобіжного заходу слідчим суддею було відмовлено, та після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу виникли нові обставини, а саме 19.09.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України тому, відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, перебував у розшуку), може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та потерпілого, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим вбачається необхідність у зміні раніше обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя,, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи неможливість запобігання зазначених ризиків застосування більш м`яких запобіжних заходів, просить змінити обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч. 2 ст. 135 КК України, ОСОБА_7 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав посилаючись на викладені в письмовому клопотанні обставини і просить клопотання задоволити.
Потерпіла і її представник в судовому засіданні вважають заявлене клопотання підставним і просять його задоволити.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою причетність до інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав і пояснив, що всі викладені в письмовій підозрі обставини вважає спланованою провокацією і способом для позбавлення його з боку сестри за допомогою потерпілої права на спадковий батьківський будинок. Його сестра, користуючись безвихідним для нього становищем, оскільки він, будучи під домашнім арештом, змушений проживати у цьому будинку, вчинила протиправні дії щодо його дружини. Однак відповідна до цього заява, яка зареєстрована в Тячівському ВП вже близько двох тижнів, десь зникла. Натомість подана сестрою на нього заява оперативно розглянута і упродовж декількох днів йому вже оголошено і підозру, хоча він протиправних дій щодо сестри не вчиняв, а удар сестрі по обличчю заподіяв їх племінник.
Просив не обирати йому запобіжний захід в виді тримання під вартою, так як він не ухилявся і немає наміру ухилятися від суду.
Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив посилаючись на його необгрунтованість і просить в задоволенні клопотання відмовити.
Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 331 ч. 1 і 2 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як встановлено в судовому засіданні, під час судового провадження в даній справі, ОСОБА_7 органому досудового слідства повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, причетність до яких ОСОБА_7 не визнав.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При цьому суд враховує, що заявлене клопотання стороною обвинувачення обгрунтовано тим, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто перераховано законодавчо встановлену мету і підстави для застосування запобіжних заходів.
Разом з цим прокурором не доведено, що в данному випадку жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
За таких обставин, суд вважає, що заявлені стороною обвинувачення обставини про пред`явлення ОСОБА_7 підозри у злочинах невеликої тяжкості приватного обвинувачення в сукупністю з даними про особу обвинуваченого, який на даний час має постійне місце проживання, сім`ю, на утриманні малолітню дитину, не можуть слугувати виключною підставою для заміни йому запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.176-205, 331 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 із домашнього арешту на тримання під вартою у кримінальному провадженні обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , всіх у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.135 КК України відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1