Провадження № 1-в/592/20/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Сумська виправна колонія №116» - ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 16.03.2016 вироком Сватівського районного суду Луганської області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.70 КК України до 06 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, початок строку відбування покарання 06.01.2015, кінець строку відбування покарання 26.08.2019,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

В С Т А Н О В И В:
26.10.2017 до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , в якому він просить суд замінити невідбуту частину його покарання більш м`яким.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні своє клопотання підтримав та пояснив , що у період з липня 2016 року по вересень 2017 року працював на промисловій зоні , де виконував ремонтні роботи, роботи по прибиранню снігу та виконував сільськогосподарські роботи. З вересня 2017 року за проханням завхозу гуртожитку для проживання засуджених працює днювальним по 2 години на день , де виконує роботи по прибиранню приміщення.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні на клопотанні наполягала, просила суд задовольнити клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскілько засуджений Харлашкін за час перебування в виправній колонії виконує суспільно- корисну працю .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на наявні в матеріалах особової справи дані, які свідчать про те, що засуджений не став на шлях виправлення.

Представник ДУ «Сумська виправна колонія №116» ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоваолення клопотання та зазначив, що засуджений на шлях виправлення не став, а тому не заслуговує на застосування до нього зміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Засуджений ОСОБА_7 посередньо характеризується за місцем відбуття покарання, у липні 2017 року залучався на виконання ремонтних робіт , за що мав подяку, однак в подальшому зміним своє ставлення до праці, ініціативи для залучення до виконання робіт не проявляє. Вважає , що на даний час харлашкін не став на шлях виправлення , і застосування до нього вимог ст. 82 КК України є передчасним.

Дослідивши матеріали подання, матеріали особової справи засудженого, враховуючи думку засудженого, прокурора, представника ДУ «Сумська виправна колонія №116» суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно вироку від 16.03.2016 Сватівського районного суду Луганської області, ОСОБА_5 було засуджено за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.1 ст.70 КК України до 06 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна. Зараховано строк перебування під вартою на підставі ч. 5 ст. 72 КК України. Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 17.05.2016 даний вирок залишено без змін. (а.с. 29-32, 33-36)

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України ОСОБА_5 був засуджений за вчинення тяжкого злочину.
Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Станом на момент надходження клопотання до суду засуджений відбув більше половини призначеного йому покарання. Згідно матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_5 до державної установи «Сумський слідчий ізолятор» прибув 05.06.2016 із державної установи «Старобільський слідчий ізолятор» де до праці не залучався, вимоги режиму відбування покарання порушував, за що мав 2 стягнення від заступника начальника слідчого ізолятору. До ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» прибув 13.07.2016 із державної установи «Сумський слідчий ізолятор» де до праці не залучався, вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не мав. За час відбування покарання в колонії характеризується посередньо, вимоги режиму тримання та розкладу денного не порушує, стягнень не має. З 13.07.2016 був працевлаштований до бригади № 51 (КСП), до праці ставився посередньо. З 15.07.2016 працевлаштований на промисловій зоні різноробочим, одноразово проявив ініціативу, за що отримав одне заохочення від керівництва установи, але останнім часом змінив своє ставлення до праці в гірший бік, а саме не працює в зв`язку з власним небажанням. Участь у суспільно-корисній праці та житті відділення не приймає. За характером спокійний, врівноважений, безконфліктний. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності ставиться посередньо. Спроб до втечі та схильності до суїцидальної поведінки з боку засудженого не було. У відношенні до інших засуджених безконфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної соціальної спрямованості. За вироком суду має позов на суму 2068,08 гривні, але в бухгалтерії установи відсутні постанови на відшкодування збитків.
Отже з характеристики на засудженого від 06.12.2017 вбачається, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.
Як зазначено у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 року за №2 заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Суд, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи особу засудженого, його вік, стан здоров`я та сімейний стан, підходячи в комплексі до характеристики особи, з урахуванням поведінки засудженого під час відбування покарання та відсутності в нього бажання працювати та приймати участь в програмах диференційованого виховного впливу у місці відбування покарання, що свідчить про нестабільність поведінки та небажання піддаватись заходам контрольованої поведінки, вважає, що засуджений не став на шлях виправлення, а тому його клопотання про заміну покарання на більш м`яке не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.82 Кримінального кодексу України, ст.ст.537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми на протязі семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1