Справа № 342/1080/17
Провадження № 1-кп/342/132/2017
12 грудня 2017 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , одруженої, громадянки України, яка має середню освіту, пенсіонерки, раніше не судимої,
за ч.4 ст. 358 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 вчинила використання завідомо підробленого документа.
Злочин вчинила при таких обставинах.
13.07.2017 р. ОСОБА_4 звернулась до Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області, що знаходиться в м. Городенка по вул. І.Богуна, 10, з заявою про призначення пенсії за віком, подавши при цьому як додаток до заяви про призначення пенсії вкладиш до її трудової книжки серії НОМЕР_1 , достовірно знаючи про те, що у вкладиші до трудової книжки серії НОМЕР_1 мається запис № 20 від 25.06.2001 р. про прийняття її на посаду техпрацівника Незвиської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області (відповідно до наказу № 26 від 25.06.2001 р.) та запис № 21 від 02.08.2001 р. про звільнення її з посади техпрацівника Незвиської сільської ради (відповідно до п.2 ст. 36 КЗпП України), хоча фактично ОСОБА_4 в Незвиській сільській раді ніколи не працювала, згідно відомостей нарахування заробітної плати за 2001 р. по Незвиській сільській раді записи про нарахування заробітної плати ОСОБА_4 відсутні. Завідомо неправдиві записи № 20 від 25.06.2001 р. та № 21 від 02.08.2001 р. у вкладиші до трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 були внесені невстановленою органом досудового розслідування службовою особою Незвиської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області у невстановлений час за невстановлених обставин.
Обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину в інкримінованому злочині та вважає недоцільним дослідження зазначених в обвинувальному акті доказів, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченої та дослідив дані, які характеризують її особу.
Суду обвинувачена ОСОБА_4 показала, що 15 років тому, в літній період, приблизно в липні-серпні 2001 р. звернулась до Незвиської сільської ради, щоб її прийняли на роботу техпрацівником. На той час в сільській раді були голова сільської ради ОСОБА_7 та секретар сільської ради ОСОБА_8 , вона залишила там свою трудову книжку. Не приступаючи до виконання трудових обов`язків, не отримуючи заробітну плату в Незвиській сільській раді, через декілька тижнів, в межах одного місяця, прийшла до сільської ради, і секретар сільської ради віддала їй трудову книжку. Хто вносив записи про прийом її на роботу техпрацівником сільської ради і про її звільнення з цієї посади, ставив печатку сільської ради та підпис в її трудовій книжці, - їй невідомо. В подальшому вона стала на облік в Городенківському районному центрі зайнятості, про що внесені записи у вкладиш до трудової книжки. Виявлено було використання нею завідомо підробленого документу в липні 2017 р., коли вона звернулась до пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії при досягненні пенсійного віку. В даний час вона є пенсіонеркою, проживає в с. Незвисько разом з своєю матір`ю ОСОБА_9 ,1936 року народження, здійснює догляд за нею. Обвинувачена щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати; подала суду клопотання, в якому просить застосувати щодо неї п.п. «ґ», «є» Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити її від покарання.
Таким чином, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю. Вона використала завідомо підроблений документ. Її неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 358 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують покарання, так як обставин, які обтяжують покарання, - не встановлено.
Вчинений ОСОБА_4 злочин відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що вона є пенсіонеркою, раніше не судима, на диспансерному обліку в наркологічному і психіатричному кабінетах Городенківської ЦРЛ не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має перестарілу матір, з якою спільно проживає. До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини та щире каяття обвинуваченої.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченої, позицію прокурора, який просить призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу та вважає можливим застосувати до обвинуваченої амністію, позицію обвинуваченої, яка просить суд застосувати щодо неї Закон України Про амністію у 2016 році, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для її виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як нею, так і іншими особами.
Ч.2 ст. 86 КК України визначено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» визначено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 до набрання чинності вказаним законом (до 07.09.2017р.) вчинила умисний злочин, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, з 10.05.2017 р. отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою Тлумацького об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Івано-Франківської області № 1520/03 від 21.11.2017 р. та просить звільнити її від відбування покарання на підставі п. «ґ», п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд дійшов висновку про звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання на підставі п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», як особи, яка на день набрання чинності цим Законом досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки згідно п. «є» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання підлягають особи, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей, а суду не надані відомості про те, чи матір обвинуваченої ОСОБА_4 - ОСОБА_9 , 1936 року народження, має інших працездатних дітей.
На підставі наведеного, ст.86 Кримінального кодексу України, Законів України «Про застосування амністії в Україні», «Про амністію у 2016 році», керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 394,395 КПК України суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.
Відповідно до ст.86 Кримінального кодексу України на підставі п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч.2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1