Справа №465/6994/17
Провадження1-кс/465/1513/17
УХВАЛА
про задоволення скарги
06.12.17 року слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,
в с т а н о в и в:
До суду надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Свою скаргу скаржник обґрунтовує тим, що 17.11.2017 року він звернувся із заявою до Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення умисне невиконання рішення суду. Як йому стало відомо відомості за його заявою досі не внесено до ЄРДР. На думку скаржника дії Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області є незаконним, тому просить зобов`язати службових осіб Франківського ВП ГУ НП у Львівській області внести відповідні відомості до ЄРДР по його заяві про кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 382 КК України, вчинене ОСОБА_6 .
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити з мотивів наведених в ній.

Прокурор Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу заперечив та зазначив про те, що вимоги заявника є безпідставними, тому просить відмовити в задоволенні його скарги, оскільки з його заяви не вбачається підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Просить відмовити у задоволенні скарги.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, хоча належно повідомлений про день, час та місце слухання справи, а відповідно до ст.306 ч.3 КПК України, вважаю за можливе скаргу розглядати у його відсутності.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17.11.2017 року заявник звернувся із заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України, вчинене ОСОБА_6 .
Франківським відділом поліції ГУ Національної поліції у Львівській області не внесено відомості за заявою ОСОБА_7 до ЄРДР.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У ч. 1 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Ч.4 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

У відповідності з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Тому враховується, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з п. 2 розділу І «Загальні положення» Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.04.2016 року № 296, організація обліку, зберігання, видачі та інвентаризації кримінальних проваджень у Головному слідчому управлінні Національної поліції України (далі ГСУ) покладається на начальників управлінь ГСУ, у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві (далі ГУНП) на начальників слідчих управлінь ГУНП, а в управліннях, відділах, відділеннях поліції, відділах (відділеннях) спеціальної поліції ГУНП (далі територіальні підрозділи поліції), у структурі яких діє орган досудового розслідування, на начальників слідчих відділів, відділень.
Також слідчим суддею взято до уваги узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» (лист від 12.01.2017 року № 9-49/0/4-17).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як це слідує з ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги..

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що не має підстав, які б давали право уповноваженій особі Франківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області не вносити заяву про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, а тому скарга ОСОБА_5 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Зобов`язати службових осіб Франківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області відповідно до ч.1 ст.214 КПК України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 17.11.2017 рокупро вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1