Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

№236/2010

20 квітня 2010 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі :

головуючої - судді........ОСОБА_1,

суддів........ ОСОБА_2. та ОСОБА_3

з участю

прокурора........ОСОБА_4

засудженого........

потерпілої........

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі

кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_5, на вирок

Корольовського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2010 року.

Цим вироком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше неодноразово судимого, останній раз - 14.02.2003 р. Вознесенським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ст.15, ч.2 ст.186, ст.70 КК України на 6 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання 16.10.2008 p.,

засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

за ч.І ст.152 КК України на 3 роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 152 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.І ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено для відбування 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід - тримання під вартою.

Стягнуто із засудженого на користь держави 1350 гривень 80 коп. судових витрат за проведення судових експертиз.

Згідно з вироком ОСОБА_5 16 грудня 2008 року, приблизно о 15-й годині, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходився в будинку №27 по вулиці Лісовій с. Городківка Андрушівського району Житомирської області, де проживає ОСОБА_6 Знаходячись у вищевказаній квартирі та достовірно знаючи, що у ОСОБА_6 при собі знаходяться грошові кошти, у підсудного виник злочинний умисел, на відкрите, повторне викрадення майна ОСОБА_6. З метою реалізації злочинного умислу, направленого на відкрите, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_5, знаходячись у вищевказані квартирі підійшов до ОСОБА_6 та наказав їй віддати йому гроші, знаходяться при ній, на що ОСОБА_6 відмовилась. Після цього ОСОБА_5 схопив її однією рукою за руки, чим спричинив потерпілій фізичний біль та позбавив можливості чинити опір, а іншою рукою почав перевіряти кишені одягу ОСОБА_6, тобто ОСОБА_5 застосував насильство, що не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої. Перевіряючи кишені одягу потерпілої, ОСОБА_5 з кишені її светра вийняв гроші в сумі 600 грн., які забрав собі. Таким чином, ОСОБА_5, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої відкрито, повторно викрав майно, що належить ОСОБА_6, а саме гроші в сумі 600 грн.

Одразу ж після вчинення пограбування, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на зґвалтування ОСОБА_6 З метою реалізації свого злочинного умислу, та з метою полегшення вчинення злочину та подолання волі потерпілої до опору, ОСОБА_5, застосовуючи фізичне насильство, яке виразилося в тому, що він умисно почав наноси руками чисельні удари по обличчю, руках, стегнах ОСОБА_6, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді крововиливів обличчі, на обох передпліччях, на передній та внутрішній поверхні обох стегон, які відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоровя, після чого здійснив з нею один насильницький статеві акт. Потім ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник.

Крім цього, 17 грудня 2008 року о 10-й годині 20 хвилин ОСОБА_7 через незамкнені двері проник до квартири № 4, будинку № 7, що по вул. Вокзальній м. Житомира, де проживала ОСОБА_8, яка на той час знаходилась в приміщенні кухні вищевказаної квартири. Пройшовши до кухні, та впевнившись в тому, що ОСОБА_8 знаходиться в помешканні сама, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на статеві зносини з ОСОБА_8, повторно з застосуванням насильства. З меті реалізації свого злочинного умислу, та з метою полегшення вчинення злочину та подолання волі потерпілої до опору, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_8, та застосовуючи фізичне насильство, яке виразилося в тому, що він умисно вдарив ОСОБА_8 декілька разів по обличчю долонею руки, чим заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, які відносяться до легкого тілесного ушкодженнями без короткочасного розладу здоровя. Подолавши таким чином волю потерпілої до опору, ОСОБА_5, зірвав з ОСОБА_8 одяг та намагався здійснити з ОСОБА_8 статевий акт, однак свій умисел на здійснення насильницького статевого акту довести до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як потерпіла чинила йому фізичний опір, який виразився у нанесенні одного удару годинником в область голови ОСОБА_5. Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник.

В апеляції засуджений ОСОБА_5 просить скасувати вирок суду щодо нього та прийняти справедливе рішення. Вказує, що досудовим слідством було сфальсифіковано проти нього дану кримінальну справу. Органи досудового слідства застосовували до нього недозволені методи ведення слідства. Злочинів, за вчинення яких його засуджено, він не вчиняв. Як судом, так органами досудового слідства порушено його право на захист. Зазначає в апеляції, що він погано знає українську мову і йому не було надано перекладача. Потерпілі по справі обмовили його. Суд 1 інстанції необґрунтовано відмовив йому в задоволенні клопотань.

Заслухавши доповідь судді, заперечення прокурора проти апеляції, перевіривши вирок суду, обговоривши доводи, викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд при розгляді даної кримінальної справи не звернув увагу на те, що при складанні обвинувального висновку всупереч вимогам ст.223 КПК України, слідчим обставини вчинення замаху на зґвалтування потерпілої ОСОБА_8 описані з недопустимою натуралізацією ( а.с.280-281).

Суд 1 інстанції у вироку щодо ОСОБА_5, дослівно як показувала потерпіла в ході досудового слідства, і як зазначено у обвинувальному висновку, відтворив неприпустиму натуралізацію опису обставин вчинення замаху на зґвалтування потерпілої ОСОБА_8 ( а.с.315), що унеможливлює його публічне оголошення судом.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувальний вирок принижує гідність потерпілої особи, авторитет документу проголошеного іменем держави Україна і тому виключає публічне його оголошення, не може залишатися у силі та підлягає скасуванню з направленням кримінальної справи прокурору для складання нового обвинувального висновку.

Крім того, відповідно до ст.ст. 20, 253 КПК України розгляд кримінальних справ проти статевої свободи та статевої недоторканості особи допускається в закритому судовому засіданні за мотивувальною постановою судді. Як вбачається з протоколів судових засідань дане питання не ставилось на обговорення учасників судового розгляду. Потерпілими по даній справі є жінки похилого віку.

При новому розгляді справи необхідно врахувати вказане, більш ретельно дослідити дібрані докази по справі, дати належну їм оцінку, перевірити доводи ОСОБА_5 зазначені у апеляції, а потім в залежності від встановленого прийняти рішення по кримінальній справі відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах, -

ухвалила:

апеляцію ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2010 року щодо нього - скасувати, а кримінальну справу направити прокурору Корольовського району м. Житомира для складання нового обвинувального висновку.

Судді: