УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в м. Києві в рамках кримінального провадження №0001211 від 21.11.2017, -
в с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в м. Києві в рамках кримінального провадження №0001211 від 21.11.2017.
Звертаючись зі скаргою в порядку, визначеному п.5 ч.1 ст.303 КПК України заявник зазначає, що 14.12.2017 та повторно 26.12.2017 до СУ ГУ НП в м. Києві подано заяви-клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0001211 від 21.11.2017, які отримані та зареєстровані за вх. №К-2957 від 14.12.2017 та вх. №К-3068-ОП від 26.12.2017 відповідно, однак слідчий у визначений законом строком клопотання не розглянув.

У зв`язку з цим, скаржник просить зобов`язати слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 визнати її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні та надати їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
В судове засідання скаржник не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином.
Разом з тим до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про розгляд скарги за її відсутності.
Уповноважена особа представник СУ ГУ НП в Київській області в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали дійшов висновку про таке.
Відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Як вбачається з матеріалів скарги, СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001211 від 21.11.2017 за заявою ОСОБА_3 від 26.10.2017.

Так, п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Втім з такою вимогою заявник не звертається, даних про відмову у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному проваджені не надає, а одразу звертається з вимогою про спонукання слідчого вчинити певні дію.
Що стосується прохання скаржника зобов`язати слідчого надати їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, то звернення з такою вимогою не передбачено положеннями ст. 303 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, оскільки заявник звернувся до суду передчасно, а також те, що заявником оскаржуються дії, які не підлягають оскарженню в розумінні вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України підстав для задоволенні скарги не вбачається.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в м. Києві в рамках кримінального провадження №0001211 від 21.11.2017 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1