УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника особи, яка подала клопотання адвоката ОСОБА_3 , розглянувши в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0003455 від 8 серпня 2016 року, клопотання про накладення арешту,

У С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_4 з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме об`єкт нерухомості квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить останньому.

Відповідно до змісту клопотання, ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Далі, відповідно до клопотання, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 873 346 грн. 56 коп., після чого 23 грудня 2016 року потерпілим ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 на загальну суму 873 346 грн. 56 коп. (майнова шкода), 100 000 грн. (моральна шкода) та 337 500 грн. (упущена вигода).

Далі, відповідно до клопотання, 11 вересня 2017 року слідчим СУ ГУНП в Київській області повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Крім того, відповідно до клопотання, ОСОБА_5 належить на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 , а тому з метою забезпечення цивільного позову ОСОБА_4 просить клопотання задовольнити, наклавши арешт на вказану квартиру.

В судовому засіданні представник особи, яка подала клопотання адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому.

Особа-володілець майна про розгляд клопотання не повідомлявся, оскільки майно тимчасово не вилучалось, а тому суд вважає за можливе, згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, провести розгляд клопотання у його відсутність.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , приходжу до висновку про необхідність задоволення даного клопотання, виходячи із наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі матеріалів клопотання, ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0003455 від 8 серпня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, при цьому в рамках даного провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру 11 вересня 2017 року.

Далі, як встановлено судом, ОСОБА_4 по згаданому кримінальному провадженні заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 на загальну суму 873 346 грн. 56 коп. (майнова шкода), 100 000 грн. (моральна шкода) та 337 500 грн. (упущена вигода).

Як вбачається з витягу з відповідного Державного реєстру, ОСОБА_5 належить на праві приватної власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, з урахуванням обставин згаданого кримінального провадження, а також у заявку з порушенням потерпілим ОСОБА_4 питання щодо забезпечення відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_5 внаслідок кримінального правопорушення (шляхом звернення з цивільним позовом), є всі правові підстави для накладання арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_4 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме об`єкт нерухомості квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить останньому задовольнити.

Накласти арешт на майно, належне ОСОБА_5 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1