Провадження № 1-кп/742/24/18
Єдиний унікальний № 742/3593/17
ВИРОК
Іменем України
13 лютого 2018 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001648 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської обл., зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Влітку 2016 року, точної дати та часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю уваги матері ОСОБА_4 та вітчима ОСОБА_7 , таємно викрав із сараю котел марки «Данко 16 ЕВ», вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи 6733 грн. 02 коп., який належав його матері ОСОБА_4 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальні збитки на суму 6733 грн. 02 коп.

Крім того, на початку червня 2017 року, точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою своєї реєстрації АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю уваги матері ОСОБА_4 , таємно, повторно викрав з гаража 20 дошок для підлоги, з сосни, загальною вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи 627 грн. 19 коп., які належали його матері ОСОБА_4 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 627 грн. 19 коп.
В кінці липня 2017 року, точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю уваги матері ОСОБА_4 та вітчима ОСОБА_7 , таємно, повторно викрав із сараю велосипед марки «Ардіс», вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи 537 грн. 60 коп., який належав його вітчиму ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальні збитки на суму 537 грн. 60 коп.
На початку серпня 2017 року, точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю уваги матері ОСОБА_4 та вітчима ОСОБА_7 таємно, повторно викрав із сараю алюмінієвий чавун об`ємом 12 л, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи 221 грн. 76 коп., який належав його вітчиму ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальні збитки на суму 221 грн. 76 коп.

На початку серпня 2017 року, точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю уваги матері ОСОБА_4 та вітчима ОСОБА_7 , таємно, повторно викрав із сараю алюмінієвий бідон об`ємом 40 л, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи 874 грн. 25 коп., який належав його вітчиму ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальні збитки на суму 874 грн. 25 коп.

В кінці серпня 2017 року, точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю уваги матері ОСОБА_4 та вітчима ОСОБА_7 , таємно, повторно викрав із сараю дві лопати з нержавіючої сталі, загальною вартістю судово-товарознавчої експертизи 199 грн. та сапу з нержавіючої сталі, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи 56 грн., які належали його вітчиму ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 255 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження, найменування, кількості та вартості викраденого майна не оспорює, детально розповівши про обставини вчинених кримінальних правопорушень. Щиро кається в скоєному, просить суд суворо його не карати, та запевняє про недопущення більше такого. Просив суд разом із своїм захисником адвокатом застосувати відносно нього Закон України «Про амністію у 2016 році», та повідомили про свою обізнаність щодо наслідків застосування такого закону.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, згідно адресованої письмової заяви до суду просив проводити судовий розгляд кримінального провадження без його участі, фактичних обставин кримінального провадження не оспорюють, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого у вчинених кримінальних правопорушеннях повністю доказаними, і його умисні дії необхідно кваліфікувати: в частині таємного викрадення котла марки «Данко 16 ЕВ», необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а в частині таємного викрадення іншого майна потерпілих, необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно .
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

При обранні міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є: за ч. 1,2 ст. 185 КК України злочинами середньої тяжкості, особу винного та його позицію до вчиненого, який вчинив умисні злочини, за місцем проживання характеризується виключно негативно (а.п.141), згідно довідки психо-неврологічного відділення Прилуцької центральної районної лікарні від 28 серпня 2017 року на обліку у лікаря- психіатра не знаходиться (а.п.145), відповідно до довідки Прилуцького наркологічного диспансеру від 29 серпня 2017 року за №615, знаходиться на диспансерному обліку з лютого 2004 року. Діагноз психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності (а.п.143), раніше не судимого в силу ст.89 КК України (а.п.149), згідно Медичного висновку амбулаторного обстеження особи для встановлення залежності від психоактивних речовин від 06 листопада 2017 року, страждає на хронічний алкоголізм. Не потребує примусового лікування від хронічного алкоголізму (а.п.214), розлученого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, не працюючого, та враховуючи позицію потерпілих, вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів за правилами ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, а саме призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі. При цьому, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 відноситься до осіб, які повинні бути звільнені від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, як осіб, які визнані винними у вчиненні умисних злочинів, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, оскільки ОСОБА_5 є особою не позбавленою батьківських прав, який на день набрання чинності цим Законом має дитину, якій не виповнилося 18 років, та враховуючи відсутність підстав до кого амністія не застосовується, передбачених ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про амністію у 2016 році" питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого(підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Потерпілими цивільні позови не заявлялися.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 370-371, 374, 395 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1,2 ст.185 КК України і призначити йому покарання :

- по ч.1 ст.185 КК України у виді 3 місяців арешту;
- по ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити засудженому ОСОБА_5 покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.1,10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу - не обирати .
Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:
алюмінієвий бідон об`ємом 40 л залишити в користуванні ОСОБА_7 (а.п.95-96);

алюмінієвий чавун об`ємом 12 л залишити в користуванні ОСОБА_7 (а.п.45-46).

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.
Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору, потерпілим.
Суддя ОСОБА_1