Справа № 645/5164/16-к
Провадження № 1-кп/645/265/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0004009 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, росіянина, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 09.12.2004 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 69, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 69, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 05.10.2006 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі; 11.06.2012 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі; 30.03.2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2013 року, близно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 та невстановлена особа, знаходились біля будинку 17 по вулиці Олімпійська в м. Харкові.
В цей час ОСОБА_4 та невстановлена особа, побачили раніше не знайомого їм ОСОБА_6 та в них виник спільний умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном останнього.
Реалізуючи спільний злочинний намір, для заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , з метою подолання волі останнього до супротиву, діючи умисно, за попередньою змовою, узгодивши свої спільні дії, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 наніс один удар кулаком правої руки в область лівої щоки ОСОБА_6 .. Невстановлена особа в цей час знаходилась на відстані не більше 3 метрів від ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , біля будинку 17 по вулиці Олімпійська в м. Харкові та спостерігала, щоб їх злочинні дії не були помічені сторонніми особами.
В наслідок удару ОСОБА_4 ОСОБА_6 , впав на землю відчувши при цьому фізичний біль. Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, бажаючи остаточно подолати волю ОСОБА_6 , ОСОБА_4 наніс удар кулаком правої руки в область носу потерпілому.
Продовжуючи свої злочинні дії - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб (розбій) ОСОБА_4 , витяг з нагрудної кишені куртки мобільний телефон «Noкіа 206 КМ-872», вартістю 316 гривень та гаманець, який матеріальної цінності для потерпілого представляє, та гроші у сумі 450 грн. Невстановлена особа увесь час знаходилась поряд з ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , спостерігаючи за навколишньою обстановкою. Після цього ОСОБА_7 разом з невстановленою особою з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Злочинними діями ОСОБА_4 та невстановленої особи потерпілому ОСОБА_6 була завдано матеріальну шкоду на загальну суму 766 грн..
Крім того, внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 та невстановленої особи, потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма носу у вигляді перелому спинки носу зі зміщенням та синцем в проекції перелому, що належить до легких тілесних ушкоджень, які спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів, (21 дня), згідно п.п 2.3.1.а, 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину згідно обвинувального акту визнав у повному обсязі, обставини вчиненого злочину, викладені у вироку вище, не заперечував, у вчиненому щиро покаявся. Пояснив суду, що 04.11.2013 року він приїхав до м. Харкова, з ним був чоловік, даних якого він не знає, так як познайомились по дорозі. Ніччю вони помітили потерпілого, пішли за ним, в одному із дворів по вул. Олімпійській в м. Харкові, навздогнали потерпілого, з метою нападу та заволодіння його майном. Він наніс декілька ударів потерпілому в область обличчя, від удару потерпілий присів на землю, після чого ОСОБА_4 став обшукувати кармани одягу потерпілого та заволодів його майном, а саме: забрав телефон Нокіа, який в подальшому здав в ломбард "Скардниця" приблизно за 200-250 гривень та забрав гаманець, в якому були 450 гривень, гроші він витратив на власні потреби.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, подав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорював вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням даних які характеризують особу обвинуваченого.

З врахуванням наведеного вище, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб (розбій).

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є особою раніше неодноразово судимою, в тому числі за вчинення навмисних злочинів проти власності, офіційно не працює, не одружений, дітей не має. Крім того встановлено, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 30.03.2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , в силу ст. 66 КК України, суд визнає щире розкаяння у вчиненому.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкції кримінального закону, яким передбачена відповідальність за вчинене, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, а також дані, що характеризують його особу, що свідчать про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразове вчинення умисних корисних злочинів, тривалість часу перебування ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі відповідно до застосованих відносно нього вироків судів, що негативно впливає на його репутацію в цілому і свідчить про стійке не бажання ставати на шлях виправлення та перевиховання. За таких обставин суд вважає, що для виправлення та запобігання вчинення нових злочинів кримінальне покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі слід призначити з реальним його відбуттям в місцях позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України - за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За правилами, визначеними ч.4 ст.70 КК України, остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_4 суд призначає з урахуванням вироку Московського районного суду м. Харкова від 30.03.2016 року.

Згідно вироку Московського районного суду м. Харкова від 30.03.2016 року ОСОБА_4 було визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна. Строк відбування покарання за цим вироком рахується із 23.01.2014 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув"язнення за два позбавлення волі.

Згідно з 5 статті 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення`від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст.72 КК викладено у такий редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Так як станом на 20 червня 2017 року обвинувачений ОСОБА_4 мав право на застосування до нього положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України відсутні підстави для застосування відносно нього положень Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, яким погіршується становище обвинуваченого.
Згідно положень ст.124 КПК України на користь держави, в особі Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 3808 від 03.12.2013 року у розмірі 391,20 грн.

Питання про речові докази суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винними в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та призначити покарання у виді восьми років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч.4 ст.70 КК України покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань з урахуванням вироку Московського районного суду м. Харкова від 30.03.2016 року визначити ОСОБА_4 у виді восьми років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 28.10.2016 року.

Зарахувати в час відбуття покарання ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України перебування в установі попереднього ув`язнення за вироком Московського районного суду м. Харкова від 30.03.2016 року з 23.01.2014 року по день набрання ним законної сили та час перебування ОСОБА_4 , який відбував покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 30.03.2016 року, в установі попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій та участі в судовому розгляді кримінального провадження № 0004009 з 28.10.2016 року по день набрання вказаним вироком законної сили, в межах призначеного судом покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в державній установі «Харківській установі виконання покарань (№ 27)».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, в особі Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Харківській області витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 391,20 грн.

Речовий доказ по справі мобільний телефон «Nokia 206 RM-872», що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили, вважати повернутим його законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суд роз`яснює обвинуваченому, захисникам, потерпілому, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий - суддя ОСОБА_1