"08" квітня 2018 р. Справа № 363/1129/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2018 року м. Вишгород
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сувид Вишгородського району Київської області, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлену досудовим розслідуванням дату, час та місце ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, у невстановленої слідством особи, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), з метою подальшого незаконного збуту.
Так, 02.03.2018 в період часу з 15 години 01 хвилину по 15 годину 10 хвилин працівники поліції в службовому кабінеті № 20 Вишгородського ВП ГУНП в Київській області за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, 3, для проведення оперативної закупки наркотичного засобу, в присутності двох понятих вручили ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 450 (чотириста п`ятдесят) гривень, з яких була зроблена ксерокопія. Цього ж дня приблизно о 15 годині 19 хвилин ОСОБА_7 прибув до будинку № 4 по вул. Грушевського в м. Вишгород Київської області, де при зустрічі із ОСОБА_6 передав йому вказані грошові кошти в сумі 450 (чотириста п`ятдесят) гривень для придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону (фенадону). Після чого ОСОБА_6 передав ОСОБА_7 паперовий згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору, чим незаконно, протиправно збув йому наркотичний засіб метадон (фенадон).
В цей же день в період часу з 15 години 46 хвилин по 15 годину 50 хвилин під час проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_7 біля будинку № 6 по вул. Грушевського у м. Вишгород Київської області у нього в присутності двох понятих було виявлено та вилучено вказаний паперовий згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору, який він придбав у ОСОБА_6 в ході оперативної закупки.
Відповідно до висновку експерта № 11-2/1637 від 14.03.2018 надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) у речовині становить 0,070 г.
Відповідно до таблиці № 1 (невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу), затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, невеликим розміром метадону (фенадону) вважається розмір до 0,02 г., великим розміром вважається розмір від 1,6г. до 20,0г. та особливо великим розміром вважається розмір від 20,0г. і більше.
07.04.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені вказаного кримінального правопорушення. Вина підозрюваного ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
У судовому засіданні слідчий та прокурор заявлене клопотання підтримали та просили обрати запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою мотивуючи свою позицію тим, що підозрюваний, вчинив тяжкий злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків та експерта. Зазначені ризики, відповідно частини 1 статті 177 КПК України є підставою для обрання саме такого, запропонованого ним, виду запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_5 заперечувала щодо застосування відносно ОСОБА_6 такого виду запобіжного заходу, а саме у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики відповідно частини 1 статті 177 КПК України слідчим та прокурором не доведені. Підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, має поганий стан здоров`я. Просила суд обрати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.
Підозрюваний ОСОБА_6 також заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримав думку свого захисника. Також зазначив, що він не мав та не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та буде співпрацювати зі слідством.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею зазначається наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Позиція слідчого та прокурора ґрунтується на пунктах 1, 2, 3, 4 та 5 зазначеної норми КПК України.
Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Як вбачається із наданих суду копій документів, підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання та реєстрацію за адресою АДРЕСА_1 , позитивну характеристику з місця проживання, перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра, раніше не судимий, має хронічне захворювання.
Дані обставини були підтвердження письмовими доказами.
Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме: відсутність у обвинуваченого ОСОБА_6 судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, а також не доведення стороною обвинувачення ризиків переховування підозрюваного від досудового слідства, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Враховуючи вказані обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування кримінального провадження та клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід залишити без задоволення та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183-184, 193-194, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів тобто до 04.06.2018 р. включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обмеження у виді заборони залишати місце проживання АДРЕСА_1 цілодобово.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Зобов`язати Вишгородське ВП ГУ НП в Київській області негайно поставити на облік ОСОБА_6 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.
Строк дії ухвали - до 04.06.2018 року включно.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1