Справа № 206/4583/17
Провадження № 1-кп/206/75/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" квітня 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді- ОСОБА_1
за участю секретарів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001041 від 30.07.2017 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню базову освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.08.1998 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 140 ч.2, 206 ч.2, 141 ч.2, 42, 46-1 КК України (ред. 1960р.) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою вироку на 2 роки. Штраф 680 гривень;
- 24.05.2000 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 206 ч.2 КК України (ред. 1960р.) до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 43 КК України частково приєднаний не відбутий строк 2 роки позбавлення волі; згідно остаточного вироку засуджений до 4 років позбавлення волі;
- 22.11.2002 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 15 ч.2, 185 ч.3, 70 ч. 4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 14.07.2008 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 309 ч.1, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік 6 місяців;
- 02.06.2011 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 263 ч.2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним строком 2 роки;
- 19.04.2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 263 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 місяць за вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 02.06.2011 року. Остаточний строк позбавлення волі 3 роки
1 місяць. Звільнений 30.03.2016 року з Синельниківського ВК Дніпропетровської області №94 за відбуттям строку покарання;

- 28.02.2018 року Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.15,ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:

29.07.2017 року близько 15 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився разом з раніше знайомою особою, провадження стосовно якої закрите ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська на підставі ст. 284 КПК України від 10.10.2017 року у зв`язку зі смертю останнього , поблизу будинку АДРЕСА_2 , де побачили теля, прив`язане мотузкою до огорожі.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, яке належить гр. ОСОБА_7 , на праві власності, а саме теля породи Червоно-степна звичайна, у зв`язку з чим

ОСОБА_5 запропонував вказаній вище особі, провадження стосовно якої закрите у зв`язку зі смертю ( ОСОБА_8 ), спільно скоїти крадіжку вищезазначеного майна, на що останній надав свою попередню згоду. Таким чином, у ОСОБА_5 раптово виник спільний з вказаною особою злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, вчинене повторно, яке належить ОСОБА_7 .

У цей же день, 29.07.2017 року приблизно 15 годині 03 хвилини,

ОСОБА_5 , реалізуючи спільний раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що інша особа ( ОСОБА_8 ) стала спостерігати за тим, щоб ніхто з сторонніх осіб не помітив їх злочинні дії, перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_2 , з розрахунком сприятливої для нього обстановки, що виключає втручання власника тварини у його злочинні наміри, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, підійшов до зазначеного теляти породи Червоно-степна звичайна та відв`язав його від огорожі, після чого, доводячи спільний злочинний умисел до кінця, викрав його.

Вважаючи свої злочинні дії доведеними до кінця, ОСОБА_5 разом із вказаним співучасником злочину з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 та інша особа, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2486 від 31.07.2017 року, заподіяли потерпілому ОСОБА_7 , матеріальний збиток на суму 3333,33 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у скоєному злочині визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, викладені в установчій частині вироку, та суду показав, що 27.07.2017 року він разом з нині померлим ОСОБА_9 викрали теля, що належить жителю селища ОСОБА_10 , яке викрали, а потім вдома у сестри ОСОБА_9 , зарізали та м`ясо телиці почали готувати, аж тут їх виявив власник телиці та його родичі.

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання неодноразово не з`являвся, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, тому суд відповідно до ст. 325 КПК України розглядає справу за його відсутності.

Потерпілий заявив цивільний позов до обвинуваченого та іншої особи, стосовно якої кримінальне провадження закрите, про стягнення з них в солідарному порядку на його користь 8373 грн. 33 коп. - на рахунок відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що вартість матеріальної шкоди, визначена судово-товарознавчою експертизою, склала 3333,33 грн., але він витрачав свої власні кошти на відгодовування теля молоком, з урахуванням ринкової вартості молока, тому просить стягнути також додатково в якості витрат суму 5040,00 грн.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 син та дружина потерпілого суду показали, що в день, коли теля пропало, вони по слідах пройшли до місця, де мали переховувати теля, та викликали співробітників поліції до будинку АДРЕСА_3 , куди, як також вказали і незнайомі люди, вели телицю. Зайшовши разом з працівниками поліції до подвір`я, де проживає матір ОСОБА_14 та його сестра, побачили там вже зарізану теличку та її залишки, шкіру та м`ясо.

Крім показів обвинуваченого та свідків, його вина також знайшла своє підтвердження і іншими доказами, належність і допустимість яких ніким не піддана сумніву.

Так, з протоколів огляду місця події від 29.07.2017 року вбачається, що слідчо- оперативною групою було зафіксоване місце, де перебувало теля по АДРЕСА_2 , а потім на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 було виявлено рештки туші теля, шкіру, м`ясо та ін. (т. 1 а.п. 8-11,14-21).

Протоколом пред`явлення речей (предметів) для впізнання, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав в рештках теля, яке належало йому, та яке було викрадено 29.07.2017 року (т.1 а.п. 46-47).

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2486 від 31.07.2017 року ринкова вартість теляти жіночого роду породи «Червоно - степна звичайна», вагою 63,2 кг віком 4 місяці станом на дату викрадення складає 3333,33 грн. (т. 1 а.п. 52-56).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 22.08.2017 року вбачається, що свідок ОСОБА_15 впевнено впізнала ОСОБА_16 як особу, яка вдень 29.07.2017 року проходив повз її подвір`я разом з іншою особою та вів теля (т. 1 а.п. 137-139).

Таким чином, проаналізувавши належні і допустимі доказі в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, і його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст. 12 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 1 а.п. 81, 82), за місцем проживання характеризується посередньо (т. 1 а.п. 83).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
До обставин, що обтяжує відповідно до ст. 67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить рецидив злочину, оскільки у нього наявна судимість за ч. 2 ст. 263 КК України, яка не знята та не погашена у встановленому законом порядку.
Приймаючи до уваги викладене, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, те, що він неодноразово судимий, в тому числі і за умисні, корисливі злочини, востаннє за вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 28.02.2018 року до 3 років позбавлення волі, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69,75 КК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, при цьому остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити із урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки вказаний злочин він вчинив до його засудження вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 28.02.2018 року, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється, виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, на момент розгляду справи.
Показами обвинуваченого ОСОБА_5 та матеріалами кримінального провадження повністю підтверджуються розмір і обставини спричинення останнім прямої майнової шкоди, заподіяної ОСОБА_11 , на суму 3333,33 грн. (вартість теляти), яка є реальними збитками.
Позовні вимоги ОСОБА_11 в частині стягнення із ОСОБА_5 витрат на вигодовування теляти задоволенню не підлягають, оскільки ні в судовому засіданні, ні в самому цивільному позові не було доведено достовірність витрат на таке вигодовування. Отже, цивільний позов ОСОБА_11 підлягає задоволенню частково, а саме: слід стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 3333,33 грн. матеріальної шкоди.
В іншій частині цивільного позову слід відмовити.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 369, 371-374 КПК України, ст. 1166 ЦК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, призначивши йому покарання у вигляді 2 (двох) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, покарання, обране ОСОБА_5 за даним вироком, поглинути покаранням, обраним йому ж за вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 28.02.2018 року, і остаточно визначити до відбування покарання у вигляді 3 ( трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили.
Після набрання законної сили даним вироком зобов`язати Самарський ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області затримати ОСОБА_5 , помістивши його в Дніпровську установу виконання покарань (№4) для подальшого етапування до місць відбування покарання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_17 витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2486 від 31.07.2017 року в розмірі 170,00 грн.
Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 - 3333 гривень 33 коп. на рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
В іншій частині позову відмовити.
Речові докази: DVD-R диск (т. 1 а.п. 23) залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження; тушу теляти, передану на відповідальне зберігання ОСОБА_11 , залишити останньому за належністю; шорти зі слідами РБК, штани спортивні зі слідами РБК, ціпок з мотузкою, два ножа зі слідами РБК, сокира зі слідами РБК, передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 000654) знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1