Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/102/2017 Справа №640/7620/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
при секретарі ОСОБА_10 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на посаді молодшого інспектора взводу реагування Батальйону УПО в Харківській області старший сержант поліції, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Мерефа Харківської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, працюючого на посаді поліційського-водія батальйону УПО в Харківській області старший сержант поліції, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 ;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_5
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України-
Згідно із обвинувальним актом, складеним 07.08.2017р. прокурором прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , та погодженим заступником прокурора Харківської області ОСОБА_12 , у порядку ст. 338 КПК України, після зміни обвинувачення в суді, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України - перевищення службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, що спричинили істотну шкоду державним інтересам та супроводжувались насильством, погрозою застосування насильства, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування (в редакції Кримінального кодексу України від 09.06.2013р.), за наступних обставин.
Співробітники Управління державної служби охорони ГУМВС України в Харківській області - молодший інспектор, прапорщик міліції ОСОБА_3 , разом з старшиною міліції ОСОБА_4 , та міліціонером полку ПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області, молодшим сержантом міліції ОСОБА_5 , 12.06.2013 року близько 00 годин 30 хвилин, знаходячись при виконанні своїх службових повноважень, прибувши на виклик щодо виниклої сварки між відвідувачами ресторану «Старгород», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Лермонтовська, 7, у складі наряду, перебуваючи на території вказаного закладу та перевищуючи свої службові повноваження, діючи умисно, з єдиним наміром, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , спричинили тілесні ушкодження судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 , шляхом застосування до нього прийомів рукопашного бою, повалили його на землю, при цьому ображали нецензурною лайкою та безпідставно застосували до нього спеціальні засоби сльозогінний газ «Терен-4» та наручники. В подальшому, після з`ясування особи ОСОБА_9 , який є суддею Київського районного суду м. Харкова, всупереч вимогам ч. 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжували свої незаконні дії, а саме утримували останнього у спецзасобах наручниках. Вказані незаконні дії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , були припинені лише після втручання співробітників прокуратури м. Харкова.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 завдали істотної шкоди незалежності судді ОСОБА_9 , як особі, недоторканість якого, відповідно до чинного, станом на 12.06.2013р. Закону України «Про судоустрій і статус суддів», забезпечена Державою.
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні свою провину не визнали.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 , посилаючись на Правові позиції ВСУ, викладені в постанові від 27.10.2016року в справі №5-99кс16, заявив клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч.2 ст.365 КК України у зв`язку з частковою декриміналізацією злочину, оскільки Законом України від 13 травня 2014 № 1261-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» (далі Закон № 1261-VII), який набув чинності 4 червня 2014 року, внесено зміни до пункту 3 примітки до статті 364 КК, який застосовується і для визначення складу злочину, передбаченого статтею 365 КК, де поняття «істотна шкода» як ознаки складу злочину, інкримінованого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч.2 статті 365 КК - змінилось, в зв`язку з чим вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю.
Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали дане клопотання, просили його задовольнити у повному обсязі та закрити провадження по справі.
Прокурор проти задоволення даного клопотання не заперечував.
Потерпілий ОСОБА_9 , будучи повідомленим про день, час, місце проведення судового засідання, надав заяву про подальший судовий розгляд за його відсутності. Щодо зміни обвинувачення, зазначив, що не бажає скористатись своїм правом потерпілого на підтримання обвинувачення в попередньому обсязі. Щодо клопотання захисника ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження за ч.2 ст.365 КК України в зв`язку з декриміналізацією, поклався на розсуд суду, просив врахувати Окрему думку судді ВСУ ОСОБА_13 , викладену в постанові від 27.10.2016року в справі №5-99кс16.
Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Виходячи з положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, зокрема, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: скасування норм Особливої частини Кримінального кодексу України; внесення змін до норм Особливої частини Кримінального кодексу України; включення до диспозиції додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; внесення змін до норм Загальної частини Кримінального кодексу України; нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту.
Відповідно до ст. 4 КК України, закон про кримінальну відповідальність набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
З 04.06.2014 року, тобто на час розгляду даного кримінального провадження, набрав чинності Закон України від 13 травня 2014 № 1261-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України», яким було викладено в новій редакції, зокрема, пункт 3 примітки до статті 364 КК, в якій міститься нормативне визначення для складів злочинів у сфері службової діяльності ознак «істотна шкода».
Тоді як, станом на 12.06.2013року, тобто, до набрання чинності Законом № 1261-VII, коли мали місце кримінально-карані дії, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ознака «істотна шкода» у складі злочину, передбаченого, зокрема, ст. 365 КК України, розумілась як така, що охоплює і суспільно небезпечні наслідки у вигляді майнової шкоди, і наслідки у вигляді шкоди немайнової.
Таким чином, згідно положень Закону України від 13.05.2014року № 1261-VII, зокрема, пункту 3 примітки статті 364 КК України, чинна редакція цього положення охоплює лише майнову шкоду, яка досягла розміру, що у 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, оскільки законодавцем вже не використовується в нормативному визначенні ознаки «істотна шкода», сполучник «якщо», який прямо вказував на можливість заподіяння істотної шкоди у вигляді, відмінному від матеріальних збитків.
При цьому відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 27 жовтня 2016 року, які, відповідно до ч.1 ст.458 КПК України є обов`язковими для всіх судів України, диспозиція ст. 365 КК України, якою передбачено відповідальність за заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або громадським чи державним інтересам, чи інтересам юридичних осіб, може становити не лише майнову шкоду, а й включати прояви немайнової шкоди, але тільки ті, які можуть одержати майнове відшкодування (як істотна шкода може враховуватися будь-яка за характером шкода, якщо вона піддається грошовій оцінці та відповідно до такої оцінки досягла встановленого розміру).
За конкретних обставин справи, наслідки нематеріального характеру, які піддаються грошовій оцінці (реальна шкода) та відповідно до такої оцінки досягли встановленого розміру («істотної шкоди» чи «тяжких наслідків») із заподіянням шкоди охоронюваних Конституцією України чи іншими законами прав та свобод людини і громадянина (соціального, політичного, морального, організаційного чи, іншого характеру), можуть бути із: спричинення фізичної шкоди - витрати на лікування чи протезування потерпілої особи; порушення законних прав та інтересів громадян - витрати на відновлення таких прав (виплати незаконно взятому під варту чи ув`язненому або незаконно звільненому з роботи чи навчання, відшкодування за невиконання судового рішення, компенсацію шкоди від поширення відомостей, які ганьблять особу тощо); політичної шкоди (витрати на проведення нових виборів та заходів антитерористичного характеру тощо); організаційної шкоди (витрати на відновлення роботи установи).
При цьому під час судового розгляду справи має бути чітко встановлено і доведено, що саме вчинення того чи іншого службового злочину стало причиною відповідних наслідків. Обчислення їх розміру також має бути належним чином підтверджено (в т.ч. цивільним позовом, як підтвердження факту та розміру реальної майнової шкоди) та не викликати сумніву.
Разом із тим, в судовому засіданні щодо розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.365 КК України, порушення конституційних прав потерпілого ОСОБА_9 , який відмовився від свого процесуального права щодо звернення до суду з відповідним цивільним позовом до обвинувачених - не дістало грошової оцінки.
Дані обставини дають підстави для висновку, що істотна шкода потерпілому ОСОБА_9 , передбачена положеннями ст. 365 КК України, не була заподіяна, що виключає можливість кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст. 365 КК України.
Згідно приписів п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
Відповідно до положення п.7 ст. 284 КПК України, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок тільки у разі обставин, передбачених пунктами 1,2 частини першої цієї статті. За таких обставин, з врахуванням змін до примітки 3 статті 364 КК України на підставі Закону № 1261-VII та частковою декриміналізацією такого діяння як, зокрема, перевищення влади або службових повноважень, враховуючи, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію в часі, зважаючи на те, що істотна шкода, передбачена положеннями ст. 365 КК України, не була заподіяна, а також, враховуючи позицію потерпілого ОСОБА_9 , який при вирішенні клопотання захисника ОСОБА_8 поклався на розсуд суду, не оспорював кваліфікацію діяння, вчинення якого інкримінується обвинуваченим таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за їх згодою від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за ч.2 ст.365 КК України - в зв`язку із набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особами.
Враховуючи, що цивільний позов вирішується судом згідно ст. 129 КПК України у випадку постановлення вироку чи ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, а тому цивільний позов прокуратури Харківської області про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь держави в особі ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім..В.Т.Зайцева НАМНУ» витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 в розмрі 4577,14грн. - залишити без розгляду.
Запобіжні заходи не обирались.
Речові докази, процесуальні витрати - відсутні.
Керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 4, 5, 11, 129, п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України,285,286, 288, 395 КК України, суд
Цивільний позов прокуратури Харківської області про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь держави в особі ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім..В.Т.Зайцева НАМНУ» витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 в розмрі 4577,14грн.- залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя- ОСОБА_1