АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №636/169/17-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1853/17 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.1 ст.115 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_7 ,

- обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №11кп/790/1853/17 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, захисника ОСОБА_7 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 31 травня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 01.10.2010 року Великобурлуцьким районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі. 12.07.2013 року згідно постанови Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 04.07.2013 року, відповідно до ст.81 КК України, умовно-достроково звільнений на невідбутий термін 2 місяці 15 днів;

- 08.02.2017 року Дворічанським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, -
засуджено за ч.1 ст.115 КК України на 11 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 08.02.2017 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, визначено остаточне покарання 11 років позбавлення волі.

Як установив суд, 08 листопада 2016 року, близько 20 год., ОСОБА_8 знаходився разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 в гостях у ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно вживали спиртні напої.
В ході вживання спиртного, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла сварка, під час якої у ОСОБА_8 виник умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, того ж дня, близько 21 год., ОСОБА_8 перебуваючи за вищевказаною адресою, будучи в стані алкогольного сп`яніння, взяв ніж та наніс один удар в область грудної клітини ОСОБА_9 , спричинивши, згідно висновку судово-медичної експертизи за №299 Змт/16 від 31.12.2016 року, ОСОБА_9 тілесне ушкодження тулубу, а саме проникаючу сліпу колото-різану рану на передній поверхні правої половини грудної клітки, з ушкодженнями парієнтальної і вісцелярної плеври, верхньої долі тканини правої легені та наявність крові в правій плевральній порожнині, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя, від якого ОСОБА_9 помер в той же день.
Причиною смерті ОСОБА_9 стало проникаюче сліпе колото-різане поранення правої половини грудної клітки з ушкодженням органів грудної порожнини, що призвело до гострої крововтрати.
В апеляційних скаргах:
- прокурор ставить питання про скасування вироку у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Зазначив, що при його призначенні суд не в повній мірі врахував, що ОСОБА_8 вину свою в інкримінованому злочині не визнав, вчинив особливо тяжкий злочин за обтяжуючих покарання обставин у стані алкогольного сп`яніння та рецидиву злочину; неодноразово судимий; за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями. Просить ухвалити новий вирок апеляційним судом та призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України покарання - 12 років 6 місяців позбавлення волі;
- захисник ОСОБА_7 просить вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає, що досудовим слідством та в суді не було надано достатніх доказів, які б свідчили про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, пред`явлене обвинувачення побудоване на припущеннях. Указала, що ОСОБА_8 діяв внаслідок сильного душевного хвилювання, емоційний стан якого значною мірою знижував здатність обвинуваченого усвідомлювати свої дії або керувати ними. Зазначила, що ОСОБА_9 сам спровокував відносно себе злочинну дію, оскільки постійно ображав дружину обвинуваченого, висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, що підтвердили в судовому засіданні свідки. ОСОБА_9 сам накинувся на ОСОБА_8 з ножем, коли останній сидів на дивані і обвинувачений лише вивернув руку ОСОБА_9 , в якій був ніж, лезом до нього, а потерпілий, як наслідок, на нього напоровся сам.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та заперечував проти задоволення скарги захисника, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали скаргу захисника та заперечували проти задоволення скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до положень ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, до якого належить і судове, підлягають доказуванню ряд обставин, що мають для нього значення, зокрема: час, місце, спосіб, форма вини та мотив вчинення кримінального правопорушення і ці обставини, згідно п.2 ч.3 ст.374 КПК України, повинні бути наведені у сформульованому у мотивувальній частині вироку обвинувачені, визнаному судом доведеним.

Цих вимог належним чином не виконано.

Як слідує із матеріалів провадження суд, формулюючи обвинувачення за ч.1 ст.115 КК України, визнане доведеним, у порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку не зазначив мотивів вчинення ОСОБА_8 цього кримінального правопорушення.

Отже суд не встановив і не зазначив у мотивувальній частині вироку передбачені ч.1 ст.91, п.2 ч.3 ст.374 КПК України обставини, які мають значення для кримінального провадження, що призвело до порушення права обвинуваченого на захист від конкретного обвинувачення.

Ці порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно ч.1 ст.412 КПК України, є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і відповідно до п.3 ч.1 ст.409 того ж КПК - підставами для скасування вироку.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення процесуального закону шляхом повторного дослідження вищевказаних обставин кримінального провадження, оскільки відповідних клопотань про їх дослідження учасниками судового провадження в апеляційних скаргах та під час апеляційного розгляду не заявлено.

За таких обставин, колегія суддів керується приписами ч.6 ст.9 КПК України, які визначають, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, тоді застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тому, виходячи із передбаченої п.13 ч.1 ст.7 КПК України загальної засади кримінального провадження щодо забезпечення обвинуваченому права на захист, ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду необхідно усунути допущені вищевказані порушення кримінального процесуального закону, вжити заходів до повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження, перевірити інші доводи апеляційних скарг захисника, прокурора, дати належну оцінку зібраним доказам згідно чинного кримінального процесуального закону, в залежності від чого ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Якщо при новому розгляді кримінального провадження винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину за інкримінованих обставин буде доведена, а кваліфікація його дій підтверджена, то з урахуванням обставин злочину та наслідків, які настали, призначене обвинуваченому покарання слід вважати явно несправедливим через м`якість.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 31 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 тримання під вартою продовжити на 60 днів, тобто до 08 січня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: