Справа № 206/1162/17
Провадження № 1-кп/206/40/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" лютого 2018 р. Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000032 об`єднане з кримінальним провадженням № 0000223 за обвинуваченням

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пушкарьовка Полтавського району Полтавської області, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, маючого неповну вищу освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

-05.08.1998 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 141, ст. 42, ст. 46-1 КК України (ред. 1960р.) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, з штрафом 680 гривень;
-24.05.2000 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 206 КК України (ред. 1960р.) до 2 років позбавлення волі; на підставі ст. 43 КК України частково приєднаний не відбутий строк 2 роки позбавлення волі; згідно вироку остаточно засуджений до 4 років позбавлення волі;
-22.11.2002 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
-14.07.2008 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік 6 місяців;
-02.06.2011 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним строком 2 роки;
-19.04.2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 місяць за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2011 року, до відбування визначено покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки 1 місяць. Звільнений 30.03.2016 року з Синельниківського ВК Дніпропетровської області №94 по відбуттю строку покарання;
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, з професійно-технічною освітою, працюючої комплектувальником товарів у ТОВ «Олдей-Логістик», заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої,

у вчиненні кожним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_10 ,

представника потерпілого - ОСОБА_11

ВСТАНОВИВ:
04.12.2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин особа, стосовно якої судом закрито кримінальне провадження у зв`язку зі смертю, під час розпиття спиртних напоїв разом із своїм знайомим ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_5 , вирішив незаконно проникнути на огороджену територію сусіднього домоволодіння АДРЕСА_6 , звідки викрасти фрагменти конструкції з металу, що належить громадянину ОСОБА_9 , у зв`язку з чим, вказана особа запропонувала обвинуваченому ОСОБА_4 спільно скоїти крадіжку вище зазначеного майна, на що останній надав свою згоду.

Реалізуючи умови злочинної змови та спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, 04.12.2016 року близько о 18 годині 30 хвилин особа, стосовно якої закрито кримінальне провадження у зв`язку зі смертю, та ОСОБА_4 прибули до двору будинку АДРЕСА_6 , переконавшись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та вони залишаються непоміченими, при цьому особа, стосовно якої закрито кримінальне провадження у зв`язку зі смертю, руками відкрив засув та через хвіртку разом з ОСОБА_4 незаконно проникли на огороджену територію зазначеного домоволодіння.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, при цьому особа, стосовно якої закрито кримінальне провадження у зв`язку зі смертю, разом з ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_6 , справа від входу біля капітального гаражу із цегли виявили та викрали фрагменти металевої конструкції у вигляді трьох металевих листів, розмірами 2х1,2 м із заліза марки «Сталь-3», товщиною 1,5 мм, які поштучно винесли через хвіртку двору домоволодіння на вулицю, та з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 разом із особою, стосовно якої закрито кримінальне провадження у зв`язку зі смертю, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 461 від 14.02.2017 року, заподіяли ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 1375,71 гривень.

Крім того, 05.12.2016 року приблизно о 16 годині 55 хвилин, особа, стосовно якої закрито кримінальне провадження у зв`язку зі смертю, під час розпиття спиртних напоїв разом із своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 за місцем проживання ОСОБА_12 - сестри цієї особи, за адресою: АДРЕСА_5 , вирішив незаконно проникнути на огороджену територію сусіднього домоволодіння АДРЕСА_6 , звідки викрасти металеві ворота, що належить громадянину ОСОБА_9 , у зв`язку з чим, запропонував ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 спільно скоїти крадіжку вище зазначеного майна, на що останні надали свою згоду.

Реалізуючи умови злочинної змови та спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, 05.12.2016 року близько 17 годині 00 хвилин особа, стосовно якої закрито кримінальне провадження у зв`язку зі смертю, та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 прибули до двору будинку АДРЕСА_6 , переконавшись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та вони залишаються непоміченими, при цьому особа, стосовно якої закрито кримінальне провадження у зв`язку зі смертю, руками відкрив засув та через хвіртку разом з обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 незаконно проникли на огороджену територію зазначеного домоволодіння.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, а ОСОБА_6 і повторно, при цьому особа, стосовно якої закрито кримінальне провадження у зв`язку зі смертю разом з обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_6 , справа від входу біля капітального гаражу із цегли виявили та викрали брухт чорного металу, загальною вагою 120 кг, який складається з металевих воріт, розмірами: висота 182 см, загальна ширина 185 см, з залізних кутків розмірами 45х45 мм, товщиною 4 мм, залізних листів товщиною 3 мм (марка №13), в середній частині - хвіртки звареної з кутків розмірами 45х45 мм, товщиною 4 мм, з залізним листом товщиною 3 мм (марка №13), 2016 року виготовлення, які винесли через хвіртку двору домоволодіння на вулицю, та намагались з місця скоєння злочину зникнути, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, але довести свої злочинні наміри до кінця не змогли, у зв`язку з тим, що біля буд. АДРЕСА_7 , були затримані потерпілим ОСОБА_9 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та особа, стосовно якої закрито кримінальне провадження у зв`язку зі смертю, разом, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 913 від 24.03.2017 року, намагались заподіяти ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму 561,60 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що познайомився з ОСОБА_13 (особою, стосовно якої закрито кримінальне провадження у зв`язку зі смертю) 04.12.2016 року, разом вживали спиртні напої вдома у його сестри, в процесі чого той запропонував йому скоїти крадіжку металу, з двору сусідів, що вони і виконали, викравши метал у сусідів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що він разом із особою, стосовно якої закрито кримінальне провадження у зв`язку зі смертю ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 розпивали спиртні напої, в процесі чого вирішили скоїти крадіжку, прийшли до домоволодіння потерпілого, винесли металеві листи та були помічені потерпілим, який почав лаятись, зробив постріл у повітря та наказав зупинись. Чоха знаходилась у той час у дворі сестри ОСОБА_13 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що він погодився зайти на пропозицію ОСОБА_16 у сусідній двір, ОСОБА_17 у цей час стояла у дворі сестри ОСОБА_16 , металеві листи знаходились біля гаражу, вони їх віднесли метрів за 20 звідти, як рапотом прийшов потерпілий ОСОБА_18 та почав лаятись, спочатку здійснив постріл у повітря, наказав, щоб вони зупинились, та здійснив постріл, потім його (обвинуваченого) госпіталізували, з приводу поранення нікуди не звертався.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 , свою вину у скоєнні інкримінованого їй злочину при вищезазначених обставинах визнала в повному обсязі, при цьому суду показала, що того вечора вони всі вживали алкогольні напої в процесі чого ОСОБА_13 запропонував скоїти крадіжку. Металеві листи були повернуті потерпілому. Підтрверджує покази інших обвинувачених, яким чином вони намагались викрасти метал з подвір`я сусіда ОСОБА_16 .
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні суду пояснив, що домоволодіння з якого були викрадені металеві вироби, належить його матері, та він там мешкає, так 04.12.2016 року були викрадено із двору належні йому 3 великих металевих листа, того дня він нікого не бачив, проте 05.12.2016 року сусідка матері зателефонувала його дружині та повідомила, що з домоволодіння виносять металеві листи, тому він одразу направився туди та затримав крадіїв на «гарячому». На теперішній час матеріальних претензій до обвинувачених не має.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинувачених та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, які ніким не оспорювалися.
Обвинувачені повністю визнали вину, їх показання в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності їх показань про обставини злочину, добровільності та істинності їх позицій.
А тому, окрім допиту обвинувачених та потерпілого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи кожного обвинуваченого та характеризуючих даних на них.
Враховуючи показання обвинувачених та їх бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинувачених у скоєнні вказаного кримінального правопорушення.
Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненям у сховище.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), скоєне повторно, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_7 доведеною і кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

При кваліфікації дій обвинувачених суд не погоджується з думкою державного обвинувачення на кваліфікацію - "поєднане з проникненням у інше сховище", а тому слід зазначити вірно "поєднане з проникненням у сховище", оскільки поняття ознаки як "інше сховище" ст. 185 КК України не передбачено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 12 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 1 а.п. 76, 77), за місцем проживання характеризується задовільно (т. 1 а.п. 79).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

До обставин, які обтяжують відповідно до ст. 67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинуваченому ОСОБА_4 суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, висновок досудової доповіді органу пробації який вказує, що його виправлення можливе за умови постійного нагляду та контролю, де є можливість застосування до нього різноманітних програм з метою прагнення до заняття суспільно корисною діяльністю, сумлінного ставлення до праці, дотримання вимог законів та інших прийнятих у суспільстві правил поведінки, підвищення їх загальноосвітнього і культурного рівня, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 12 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 2 а.п. 165а, 164), за місцем проживання характеризується задовільно (т. 2 а.п. 165).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, яка обтяжує відповідно до ст. 67 КК України, покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, висновок досудової доповіді органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 12 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 2 а.п. 171, 172), за місцем проживання характеризується задовільно (т. 2 а.п. 174).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, яка обтяжує відповідно до ст. 67 КК України, покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину, оскільки у останнього наявна не погашена та не знята судимість за вчинення умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, але не в максимальному розмірі строку покарання, передбаченого санкцією статті.
Підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, бо обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено, а враховуючи відсутність стійких соціальних зв`язків, обставин вчиненого кримінального правопорушення, у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 12 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т. 2 а.п. 176) , на обліку лікаря-нарколога перебуває з 08.09.2016 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності.» (т. 2 а.п. 177), за місцем проживання характеризується позитивно, займається суспільно-корисною працею.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, є її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, яка обтяжує відповідно до ст. 67 КК України, покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, висновок досудової доповіді органу пробації про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про те, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на неї обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання обвинуваченим запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, оскільки клопотань від учасників судового провадження не надходило.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили.
Після набрання законної сили даним вироком зобов`язати Самарський ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області затримати ОСОБА_6 , помістивши його в Дніпровську установу виконання покарань (№4) для подальшого етапування до місць відбування покарання.
ОСОБА_7 визнати винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_19 витрати за проведення судової експертизи № 461 від 14.02.2017 року в розмірі 190 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь судового експерта ОСОБА_19 витрати за проведення судової експертизи № 913 від 24.03.2017 року в розмірі 170 грн.
Речові докази 3 металевих листа, марки «Сталь 3», вагою кожний по 28 кг., металеві ворота, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_9 залишити останньому за належністю.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1