Справа № 404/6062/17
УХВАЛА
16 березня 2018 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

перекладача: ОСОБА_6

адвокатів: ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

обвинувачених: ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький справу за кримінальним провадженням №0000064 від 17.05.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.28 ст.348, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ст.348, ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно ухвали Ленінського райсуду м. Кіровограда від 19.01.2018 року обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 продовжено термін тримання під вартою на 60 днів, до 19.03.2018 р.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинувачених під вартою, оскільки такий термін спливає 19.03.2018року.

Прокурор в судовому засіданні зазначив про доцільність продовження тримання обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під вартою оскільки існують ризики кримінального провадження, передбачені ст.177 КПК України. А саме, ризик переховуватися від суду, оскільки обвинувачені раніше судимі та обвинувачуються у вчиненні тяжкого і особливо тяжкого злочинів, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні злочину під час відбування покарання у виді позбавлення волі. Крім цього, прокурором зазначено, що у справі не досліджені докази, у тому числі, не допитані свідки, що є ризиком незаконного впливу на свідків. Наведені обставини, на думку прокурора, є достатніми для продовження терміну запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Адвокат ОСОБА_9 вирішення даного питання залишив на розсуд суду. Адвокат ОСОБА_8 питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 залишив на розсуд суду. Відносно обвинуваченої ОСОБА_10 просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Свої доводи обґрунтував тим, що обвинувачена ОСОБА_10 має малолітню дитину, постійне місце проживання, що є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу. Адвокат ОСОБА_7 питання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 залишила на розсуд суду.

Обвинувачені підтримали позиції адвокатів.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши доводи прокурора, думку адвокатів та обвинувачених, колегія суддів прийшла до висновку про доцільність продовження тримання обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить не лише з вимог чинного кримінально-процесуального законодавства України, а й правових позицій Європейського суду з прав людини.

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , колегією суддів взято до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України», в якому зазначено, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Разом з цим, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Крім цього, колегією суддів враховано, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії») та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях у вчиненні яких вони обвинувачуються, міцність соціальних зв`язків обвинувачених та існування ризиків кримінального провадження.

Так, обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 раніше судимі, ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні злочину маючи не зняту та не погашену судимість, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні злочину під час відбування покарання у вигляді позбавлення волі, що вказує на схильність обвинувачених до вчинення злочинів та є ризиком вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з цим, колегія суддів бере до уваги те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні тяжкого і особливо тяжкого злочинівта враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вони обвинувачуються, стан здоров`я обвинувачених та міцність соціальних зв`язків.

За таких обставин колегія суддів прийшла до переконання про наявність ризиків кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи зазначене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам кримінального провадження, передбачених статтею 177 КПК України.
З метою виконання обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 покладених на них процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає доцільним продовжити тримання обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 14 травня 2018 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на строк шістдесят днів до 14 травня2018 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити до ДУ «Кропивницька установа виконання покарань» (№14).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2