Справа № 456/3615/17
Провадження № 1-кп/456/476/2017
ВИРОК
іменем України
26 грудня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Стрий, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, одруженої, освіта неповна середня, непрацюючої, має на утриманні двох малолітніх дітей, депутатом не являється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у житловій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , в якій тимчасово проживає її знайома ОСОБА_5 , побачила в кухонній кімнаті на тумбочці золоте колечко зі вставками 585 проби, вагою 3,3 грами, що належало останній, на що в неї виник умисел на крадіжку даного колечка з метою його реалізації в подальшому.

Так, цього ж дня, близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переконавшись, що її дій ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, знаходячись в приміщенні кухонної кімнати квартири АДРЕСА_3 , таємно викрала золоте колечко зі вставками 585 проби, вагою 3,3 грами, загальною вартістю 1848 гривень, що належало ОСОБА_5 , чим заподіяла останній матеріальну шкоду на вказану суму.

В подальшому, ОСОБА_4 розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, а саме, 17.10.2017 реалізувала золоте колечко зі вставками в повне товариство «Ломбард Партнер» ВІВЕНКО І КОМПАНІЯ» по вулиці Шевченка,50, в місті Стрий Львівської області, за яке отримала грошові кошти в сумі 1695 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєному визнала повністю та показала, що 15.10.2017 року, перебуваючи в гостях у ОСОБА_5 , таємно викрала з квартири останньої золоте колечко, після чого здала його в ломбард. У вчиненому щиро розкаюється та просила суд суворо її не карати, що стосується цивільного позову, то такий визнала частково: матеріальну шкоду в сумі 4500, 00 гривень зобов`язується відшкодувати у повному обсязі, а моральну в розмірі 500, 00 гривень.
Крім визнання, обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, її вина у вчиненому також знайшла своє підтвердження в ході розгляду даного кримінального провадження і підтверджується наступними доказами:

-показами потерпілої ОСОБА_5 , котра в судовому засіданні показала, що 15.10.2017 року ОСОБА_4 перебувала у неї в гостях та з кухні її квартири таємно викрала золоте колечко.

Також вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена наступними письмовими доказами по справі:

- заявою ОСОБА_5 від 28.10.2017 року в якій остання просить допомогти розшукати золоте колечко, яке 15.10.2017 року вона залишила за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 24 т.1/;

- листом повного товариства «Ломбард Партнер «Вівенко і компанія» про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 справді заклала у них каблучку із золота 585 проби, загальною вагою 3,3 гр. /а.с. 25 т.1/;

- протоколом огляду предмету від 06.11.2017 року, предметом огляду якого був диск із відеозаписом з відеокамер спостереження з ломбарду «Партнер» на якому зафіксовано факт здачі золотої каблучки ОСОБА_4 /а.с. 26 т.1/;

- довідкою від 13.11.2017 року про те, що вартість 1 граму золота станом на 15.10.2017 року становить 560, 00 гривень /а.с. 30 т.1/;

Беручи до уваги вищеописане, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненнні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.
Обтяжуючих вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Суд вважає, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , передбачених ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Визначаючи міру покарання обвинуваченій по даній справі, суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.
При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку та ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утриманні двох малолітніх дітей. Крім того, суд враховує і той факт, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні.

У зв`язку із зазначеним, суд вважає за доцільне під час вирішення питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання обмежитись межами санкції ч.1 ст. 185 КК України, а тому їй слід призначити покарання у виді штрафу.

Суд також дійшов до висновку, що заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 на її користь матеріальної шкоди в сумі 4500, 00 гривень та моральної шкоди в розмірі 5 000, 00 гривень, підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні матеріальну шкоду за викрадене золоте колечко у потерпілої ОСОБА_5 визнала у повному обсязі, а тому суд приходить до переконливого висновку, що з обвинуваченої ОСОБА_4 слід стягнути на користь ОСОБА_5 4 500, 00 гривень.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди підлягають : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Позивач ОСОБА_5 обґрунтовує позовні вимоги тим, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення, вона зазнала моральних страждань, так як обвинувачена ОСОБА_4 скористалась її довірою, а викрадене колечко було для неї дорогим. Суд враховує визнання обвинуваченою ОСОБА_4 цивільного позову в частині відшкодування моральної шкодив сумі 500, 00 гривень, вважає таку суму співмірною з вартістю викраденого майна та глибиною завданих моральних страждань, а тому з останньої слід стягнути в користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 500, 00 гривень, а всього 5000, 00 гривень.
Міра запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 не обиралась.
Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 завдану матеріальну шкоду в сумі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень та моральну шкоду в сумі 500 (п`ятсот) гривень, а всього 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 в кримінальному провадженні не обирався.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази: компакт-диск з написом «FREESTYLE», DVD 4,7 GB 16x залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий-суддя ОСОБА_1