У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , погоджене начальником відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:
З клопотання слідує, що слідчим відділом прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №000398 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР від 27.10.2017.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді майстра лісу Загаттянського лісництва ДП «Довжанське ЛМГ», вчинив умисний, корисливий злочин у сфері службової діяльності, при наступних обставинах.
Так, на початку 21.10.2017 в АДРЕСА_1 по місцю проживання ОСОБА_5 , до останнього звернувся громадянин ОСОБА_6 з питанням щодо відпуску ділової деревини породи «Дуб» (кругляка) в кількості 5 кбм. При цьому ОСОБА_5 , вирішивши використати виниклу ситуацію у власних корисливих цілях, діючи умисно, бажаючи отримати неправомірну вигоду, запропонував ОСОБА_6 придбати у нього зазначену деревину без облікових документів, вирубану у ході самовільної вирубки в його обході, за матеріальну винагороду в сумі по 100 доларів США за 1 кбм., тобто в загальній сумі 500 доларів США. При цьому ОСОБА_5 обумовив, що з зазначених коштів 200 доларів США ОСОБА_6 повинен передати йому в якості авансу для вирішення питання з керівництвом ДП «Довжанське ЛМГ» про надання дозволу на проведення самовільної вирубки та вивезення такої деревини за межі лісництва, а інші гроші в сумі 300 доларів США ОСОБА_6 повинен передати йому при отриманні деревини. При цьому зазначив, що без передачі йому зазначених коштів, ОСОБА_6 деревину в лісгоспі не отримає, чим вчинив вимагання неправомірної вигоди. Після отримання вказаних коштів ОСОБА_5 зобов`язувався власними силами провести самовільну вирубку деревини, здійснити її волок до місця завантаження, передати ОСОБА_6 та, з використанням свого службового становища, надати останньому можливість безперешкодно вивезти деревину за межі лісництва.
31.10.2017 біля 9.00 год., перебуваючи в кафе-магазин «АВС» в с. Брід по вул. Центральній, 89, ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем з метою неправомірного збагачення, для вирішення питання з керівництвом ДП «Довжанське ЛМГ» про надання дозволу на проведення самовільної вирубки та вивезення такої деревини за межі лісництва, отримав в якості авансу від ОСОБА_6 неправомірну вигоду - грошові кошти в сумі 200 доларів США, станом на 31.10.2017 згідно офіційного курсу валют НБУ, складало 5366 грн.
В подальшому, 07.11.2016 близько 15.00 год., після організації ОСОБА_5 самовільної вирубки двох дерев породи «Дуб», розкряжування їх та передачі ОСОБА_6 , в біля кафе-магазину «АВС» в с. Брід по вул. Центральній, 89, ОСОБА_5 отримав від останнього неправомірну вигоду у розмірі 8200 грн., за сприяння, з використанням свого службового становища, у подальшому безперешкодному вивезенні деревини за межі лісництва та приховання слідів вчиненого правопорушення, після чого був викритий працівниками прокуратури та відділу УЗЕ в Закарпатській області ДЗЕ НПУ на місці вчинення вказаного злочину.
Всього, за організацію самовільної вирубки деревини, передачу її ОСОБА_6 та сприяння в безперешкодному її вивезенні за межі лісництва, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_6 неправомірної вигоди в загальній сумі 13566 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
07.11.2017 року під час огляду місця події тимчасово вилучено наступне майно мобільний телефон марки «Nomi» з сім картами мобільного оператора «Київстар», паспорт громадянина України ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , блокнот з записами, накопичувальна картка № 325, банківська картка № НОМЕР_2 , банківська картка № НОМЕР_3 , грошові кошти (предмет неправомірної вигоди) в сумі 8200 грн. ( 10 купюр номіналом 500 грн. та 16 купюр номіналом 200 грн.), особисті грошові кошти ОСОБА_5 в сумі 72 грн. ( дві купюри номіналом 20 грн., дві купюри номіналом 10 грн., дві купюри номіналом 5 грн. та дві купюри номіналом 1 грн.), техпаспорт автомобіля серії ІКС № 168920, посвідчення водія серії НОМЕР_4 , тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_5 , талон до посвідчення водія серії НОМЕР_6 , аркуші фільтрувального паперу зі змивами з правої та лівої долонь рук, та контрольний взірець фільтрувального паперу.
З клопотання слідує, що вказане майно тимчасово вилучене, оскільки є предметом кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, так як на аркушах фільтрувального паперу, за допомогою яких відібрано змиви з долонь рук та сумці ОСОБА_5 , можуть міститися сліди спецхімречовини (п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України), якою був оброблений предмет неправомірної вигоди - грошові кошти в сумі 200 доларів США та 8200 гривень (п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України). Засоби зв`язку - мобільний телефон ОСОБА_5 , тимчасово вилучені, оскільки є засобом вчинення кримінального правопорушення (п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України), так як за його допомогою останній міг телефонувати заявнику чи іншим особам та домовлятись про деталі вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий зазначає, що зазначене тимчасово вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме для з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як тимчасово вилучення майна та його арешт. Крім цього, оскільки санкція ч. 3 ст. 368 КК України як обов`язкове додаткове покарання передбачає конфіскацію майна, виникла необхідність у накладенні арешту на особисті грошові кошти підозрюваного ОСОБА_5 та банківські карти, вилучені в останнього.
З огляду на викладене, в органу досудового розслідування виникла необхідність у зверненні до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події та освідування ОСОБА_5 майна від 07.11.2017, а саме: мобільний телефон марки «Nomi» з сім картами мобільного оператора «Київстар», паспорт громадянина України ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , блокнот з записами, накопичувальна картка № 325, банківська картка № НОМЕР_2 , банківська картка № НОМЕР_3 , грошові кошти (предмет неправомірної вигоди) в сумі 8200 грн. ( 10 купюр номіналом 500 грн. та 16 купюр номіналом 200 грн.), особисті грошові кошти ОСОБА_5 в сумі 72 грн. ( дві купюри номіналом 20 грн., дві купюри номіналом 10 грн., дві купюри номіналом 5 грн. та дві купюри номіналом 1 грн.), техпаспорт автомобіля серії ІКС № 168920, посвідчення водія серії НОМЕР_4 , тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_5 , талон до посвідчення водія серії НОМЕР_6 , аркуші фільтрувального паперу зі змивами з правої та лівої долонь рук, та контрольний взірець фільтрувального паперу.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Інші учасники судового провадження повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення не надходила, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокуратурою Закарпатської області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 000398 від 26.10.2017.

07.11.2017 року начальником відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Закарпатської області, винесено постанову про проведення освідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення на його тілі слідів кримінального правопорушення.

Згідно протоколу огляду місця події від 07.11.2017 року за адресою АДРЕСА_2 , під час освідування ОСОБА_5 , вилучено мобільний телефон марки «Nomi» з сім картами мобільного оператора «Київстар», паспорт громадянина України ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , блокнот з записами, накопичувальна картка № 325, банківська картка № НОМЕР_2 , банківська картка № НОМЕР_3 , грошові кошти (предмет неправомірної вигоди) в сумі 8200 грн. ( 10 купюр номіналом 500 грн. та 16 купюр номіналом 200 грн.), особисті грошові кошти ОСОБА_5 в сумі 72 грн. ( дві купюри номіналом 20 грн., дві купюри номіналом 10 грн., дві купюри номіналом 5 грн. та дві купюри номіналом 1 грн.), техпаспорт автомобіля серії ІКС № 168920, посвідчення водія серії НОМЕР_4 , тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_5 , талон до посвідчення водія серії НОМЕР_6 , аркуші фільтрувального паперу зі змивами з правої та лівої долонь рук, та контрольний взірець фільтрувального паперу.
Згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166,170 - 174 цього Кодексу.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Таким чином, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів (в тому числі цінних паперів, грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Під час розгляду клопотання слідчим доведено, що вилучені 07.11.2017 року у ході проведення огляду місця події та освідування ОСОБА_5 , речі, а саме: мобільний телефон марки «Nomi» з сім картами мобільного оператора «Київстар», блокнот з записами, грошові кошти (предмет неправомірної вигоди) в сумі 8200 грн. ( 10 купюр номіналом 500 грн. та 16 купюр номіналом 200 грн.), особисті грошові кошти ОСОБА_5 в сумі 72 грн. ( дві купюри номіналом 20 грн., дві купюри номіналом 10 грн., дві купюри номіналом 5 грн. та дві купюри номіналом 1 грн.), аркуші фільтрувального паперу зі змивами з правої та лівої долонь рук, та контрольний взірець фільтрувального паперу, мають значення речових доказів у кримінальному проваджені №000398 та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на паспорт громадянина України ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , накопичувальну картку № 325, банківську картку № НОМЕР_2 , банківську картку № НОМЕР_3 , особисті грошові кошти ОСОБА_5 в сумі 72 грн., техпаспорт автомобіля серії НОМЕР_7 , посвідчення водія серії НОМЕР_4 , тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_5 , талон до посвідчення водія серії НОМЕР_6 слід відмовити, оскільки слідчим у клопотанні та в судовому засіданні необґрунтовано, що вказані речи мають значення речових доказів по даному кримінальному провадженню, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, набуті кримінально протиправним шляхом та відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Таким чином, клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , погоджене начальником відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про накладення арешту задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 07.11.2017 року під час огляду місця події та освідування ОСОБА_5 майно, а саме: мобільний телефон марки «Nomi» з сім картами мобільного оператора «Київстар», блокнот з записами, грошові кошти (предмет неправомірної вигоди) в сумі 8200 грн. ( 10 купюр номіналом 500 грн. та 16 купюр номіналом 200 грн.), аркуші фільтрувального паперу зі змивами з правої та лівої долонь рук, та контрольний взірець фільтрувального паперу.
В іншій частині вимог клопотання відмовити.
Копію ухвали вручити слідчому, прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1