Справа № 362/4515/17
Провадження № 1-кп/362/343/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.10.2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
16.03.2017 р. близько 15 год. 30 хв. (більш точного часу не встановлено), разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували в приміщенні для охорони в гаражному кооперативі "Акація", розташованому за адресою: Київська обл., м. Васильків, в/м. 11, де ОСОБА_5 дістав з кишені свій мобільний телефон марки «Нокіа», модель «1200», чорного кольору, ІМЕІ-1 - НОМЕР_1 , та поклав його на стіл заряджатись. В цей час в ОСОБА_4 , який знаходився поруч, виник прямий умисел, направлений на повторне відкрите заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном марки «Нокіа», модель «1200», який належить ОСОБА_5 та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, те, що його дії носять відкритий характер, підійшов до столу, де лежав мобільний телефон марки «Нокіа», модель «1200», чорного кольору, який належить ОСОБА_5 , та взяв вищевказаний мобільний телефон в руку та вибіг з приміщення охорони, тим самим повторно відкрито викрав вказаний мобільний телефон та на прохання потерпілого повернути мобільний телефон ОСОБА_4 не реагував, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник в невідомому напрямку з вищевказаним мобільним телефоном.
В подальшому, ОСОБА_4 викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми протиправними діями ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 82 грн. 00 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю і показав, що десь на початку березня 2017 р. вони разом з потерпілим та ще з двома особами розпивали спиртні напої в будці охоронника в гаражному кооперативі в/м 11 в м. Василькові. Йому захотілось подзвонити і він взяв зі столу мобільний телефон, що належав потерпілому та заряджався, вийшов з приміщення і пішов. Не чув, що потерпілий просив повернути його телефон. В подальшому викрадений мобільний телефон продав знайомому за 100,00 грн. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 до суду не з`явився, надавши заяву про розгляд даного кримінального провадження у його відсутності.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України.
Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_4 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до тяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимог ІП Васильківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем тимчасового перебування в Центрі соціальної допомоги та реабілітації від церкви "Відродження" характеризується позитивно.
Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 : щире каяття.
Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2016 р. ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р., у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р., невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, зокрема, покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК), за винятком тримання під вартою в порядку запобіжного заходу або затримання, перебування в медичному закладі тощо.
Відповідно до ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи посередню характеристику на ОСОБА_4 за місцем його проживання, позитивну за місцем тимчасового перебування в Центрі соціальної допомоги та реабілітації від церкви "Відродження", те, що він раніше судимий, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.
Враховуючи вищезазначене, суд при призначенні остаточного покарання ОСОБА_4 застосовує вимоги ч. 1 ст. 71 КК України щодо часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2016 р., яка становить 2 (два) роки позбавлення волі, до покарання, призначеного за даним вироком, і призначає йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин під час іспитового строку, а тому його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно, з поміщенням його до СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня його затримання - з 03.10.2017 р.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1