Ухвала
Іменем України
5 лютого 2018 р.

м. Київ
справа № 741/164/17

провадження № 51-216 ск 18
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши повторну касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 від 19 січня 2018 року на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 29 вересня 2017 року,
встановив:
вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 червня 2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за статтею 287 КК України на 3 роки обмеження волі без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки та покладено на нього обов`язки передбачені пунктами 1,2 частини 1 та пунктом 2 частини 2 статті 76 КК України.

Стягнуто з засудженого на користь потерпілої ОСОБА_5 4551 грн. 71 коп. матеріальної шкоди, 20000 грн. моральної шкоди в іншій частині цивільного позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 29 вересня 2017 року вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 червня 2017 року залишено без зміни.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з ухвалою суду апеляційної інстанції, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зокрема вказує, що судом апеляційної інстанції не належним чином вмотивовано вимогу останнього щодо вирішення цивільного позову.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 3 статті 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду від 29 січня 2018 року повернуто повторно подану касаційну скаргу засудженого, яка датована 29 грудня 2017 року та надійшла до суду касаційної інстанції 22 січня 2018 року, оскільки ним не усунуто недоліки зазначені в ухвалі Верховного Суду від 10 січня 2018 року.
При цьому йому роз`яснювалися вимоги статті 427 КПК України, відповідно до якої у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались зі статтею 436 КПК України.

Як убачається з чергової поданої касаційної скарги засудженого, яка датована 19 січня 2018 роком та надійшла до суду касаційної інстанції 29 січня 2018 року, останній наполягає на призначенні нового розгляду у суді апеляційної інстанції, однак зміст касаційної скарги засудженого залишився незмінний.
Однак, засуджений у порушення вимог частини 4 статті 427 КПК України, не підписав зазначену касаційну скаргу, що унеможливлює її розгляд по суті.
До того ж, повторна касаційна скарга засудженого подана з порушення строку на касаційне оскарження та відсутні додатки, на які скаржник у ній посилається.
Оскільки засуджений подав касаційну скаргу з пропущеним строком на касаційне оскарження та не порушує питання про поновлення цього строку, то його касаційна скарга підлягає поверненню.

Однак, відповідно до частини 4 статті 428 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
На підставі викладеного та керуючись, пунктом 3 частини 3 статті 429 КПК України, суд
постановив:
повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 29 вересня 2017 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3