Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________07.11.2017
Справа № 490/5299/16-к
н/п 1-кп/490/292/2017
У Х В А Л А
07 листопада 2017 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ,

їх захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9

під час судового розгляду на підставі обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0001736, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Вільшанка Кіровоградської області, є громадянином України, неодруженим, раніше не судимим, має повну загальну середню освіту, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 187 КК України, та

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миколаєві, є громадянином України, неодруженим, раніше не судимим, має на утриманні малолітню дитину, має повну загальну середню освіту, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
До обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою.
Строки тримання обвинувачених під вартою спливають 15 листопада 2017 року.
Як випливає зі змісту ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку тримання під вартою обвинуваченого незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження цього строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор під час вирішення вказаного питання вважала за необхідне продовжити строки тримання під вартою обвинувачених, пославшись в обґрунтування своєї позиції на те, що ризики, які було враховано при застосуванні судом запобіжних заходів та при продовженні строку тримання під вартою станом на теперішній час не відпали і не зменшилися.
Обвинувачені та їх захисники проти продовження строків тримання під вартою заперечували, посилаючись на відсутність для цього підстав, а саме на те, що прокурором не наведено обґрунтування наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та не надано доказів їх існування, а також на те, що судовий розгляд затягнувся, і просили змінити застосовані до обвинувачених запобіжні заходи: щодо ОСОБА_7 - на домашній арешт, щодо ОСОБА_6 - на будь-який інший, менш суворий ніж тримання під вартою.
Вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.
Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів з корисливих мотивів, у тому числі особливо тяжкого корисливого злочину, пов`язаного з посяганням на життя людини, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років, а також довічне позбавлення волі, йому відомі анкетні дані потерпілих та свідків, він ніде офіційно не працює і немає інших законних джерел доходів.

Враховуючи ці обставини слідчий суддя, а згодом і суд, дійшли висновку про наявність передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризику переховування ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності, ризику незаконного впливу ним з цією метою на потерпілих і свідків кримінальних правопорушень, а також ризику продовження цим обвинуваченим вчинення нових корисливих злочинів.

Станом на теперішній час обставини, враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу та судом при продовженні строку тримання під вартою, не зникли, відповідно, зазначені ризики не зменшилися, а тому подальше тримання цього обвинуваченого під вартою є виправданим.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів з корисливих мотивів, у тому числі особливо тяжкого корисливого злочину, пов`язаного з посяганням на життя людини, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років, а також довічне позбавлення волі, йому відомі анкетні дані потерпілих та свідків, він ніде офіційно не працює і немає інших законних джерел доходів, проживав в орендованій квартирі.

Враховуючи ці обставини слідчий суддя, а згодом і суд, дійшли висновку про наявність передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризику переховування ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності, ризику незаконного впливу ним з цією метою на потерпілих і свідків кримінальних правопорушень, а також ризику продовження цим обвинуваченим вчинення нових корисливих злочинів.

Станом на теперішній час обставини, враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу та судом при продовженні строку тримання під вартою, не зникли, відповідно, зазначені ризики не зменшилися, а тому подальше тримання цього обвинуваченого під вартою є виправданим.
Посилання сторони захисту на те, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження наявності вказаних ризиків не відповідає дійсності. Зокрема, досліджені судом докази, у тому числі показання допитаного судом свідка, вказують на те, що незаконно проникши до чужої квартири обвинувачені переховувалися у ній від правоохоронних органів, де й були затримані. З показань допитаної судом потерпілої слідує, що обвинувачені під час вчинення щодо неї злочинів поводилися невиправдано жорстоко, нахабно та зухвало. Знаходячись у судовому засіданні під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 зважився у присутності всіх учасників процесу погрожувати фізичною розправою навіть головуючому судді.
Ці обставини, враховуючи суворість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі доведення їх винуватості у вчиненні інкримінованих їм злочинів, свідчать про цілковиту реальність ризику переховування обвинувачених від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності, ризику їх незаконного впливу з цією метою на потерпілих і свідків, у тому числі й на допитаних, з метою примусити їх дати показання, які вигідні обвинуваченим, або змінити ті, що вони раніше вже надали суду. Та обставина, що обвинувачені ніде не працюють та не мають будь-яких офіційних доходів для забезпечення свого життя, а обвинувачений ОСОБА_6 іще й не має постійного місця проживання (проживав в орендованій квартирі) у сукупності з характером дій обвинувачених, про які суд повідомила потерпіла, свідчать про цілковиту реальність переховування обвинувачених від суду, а з метою матеріального забезпечення цього переховування - продовження вчинення корисливих злочинів.
Відповідно, клопотання захисників про зміну застосованих до обвинувачених запобіжних заходів на менш суворі задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 194, 199, 331 КПК України, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотань захисників про зміну застосованих до обвинувачених запобіжних заходів на менш суворі - відмовити.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 продовжити до 04 січня 2018 року включно.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 продовжити до 04 січня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Головуючий:

Судді: