Справа № 366/1551/17
Провадження № 1-кс/366/393/17
У Х В А Л А
«09» листопада 2017 року смт. Іванків
Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , (секретар судового засідання ОСОБА_2 ), за участю власника майна, на яке накладено арешт, прокурора Іванківського відділу Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно,
в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту технічного паспорта на автомобіль марки Volkswagen Passat В6 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому та на який ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду від 17.10.2017 року було накладено арешт.

Своє клопотання ОСОБА_4 мотивує тим, що він є власником арештованого автомобіля Volkswagen Passat В6 д.н.з. НОМЕР_1 . У зв`язку з тим, що він подав клопотання про скасування арешту автомобіля, просить також скасувати і арешт техпаспорта, оскільки використання автомобіля без вказаного документа неможливе.

ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав доводи клопотання та просив його задовольнити.

Крім того, ОСОБА_4 зазначив, що він є вітчимом ОСОБА_5 , виховував її з 5-річного віку. У ОСОБА_5 хвора дитина. ОСОБА_6 , цивільний чоловік дочки, перебуває під вартою, а тому він приїхав до м. Києва, щоб допомагати дочці доглядати за хворою дитиною. Іншого транспортного засобу у нього нема, а автомобіль, який заарештували, йому потрібен, щоб доставляти дитину на консультації та різні процедури, без технічного паспорта, використовувати автомобіль буде неможливо.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що клопотання можна задовольнити частково, не скасовуючи арешту, передати технічний паспорт на відповідальне зберігання власнику.

Слідчий суддя, вислухавши доводи власника арештованого майна, прокурора, приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді від 17.10.2017 року було накладено арешт на майно, в тому числі на технічний паспорт на автомобіль марки «Фольксваген Б 6», д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді від 09.11.2017 року було частково задоволено клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту автомобіля марки «Фольксваген Б 6», д.н.з. НОМЕР_1 шляхом зміни способу арешту, а саме: арештований транспортний засіб переданий на відповідальне зберігання власнику майна.

Враховуючи те, що без технічного паспорта на транспортний засіб, який на даний час арештований та перебуває на зберіганні в Іванківському відділенні поліції, власник майна, що проживає в м. Києві, не зможе забрати автомобіль на відповідальне зберігання та використати його для власних потреб, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити частково.
Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантовано право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Тлумачення положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справі ««EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України»:
«…1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series AN 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 - 62 від 10 травня 2007 року).
2. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series AN 98)…».
Таким чином, враховуючи положення Кримінального процесуального кодексу України, практику Європейського суду з прав людини, на переконання слідчого судді, відмовою в задоволенні даного клопотання буде порушено справедливий баланс між інтересами володільця ОСОБА_4 , гарантовані йому законом, і завданням цього кримінального провадження.
До такого висновку слідчий суддя прийшов з огляду на те, що фактично на ОСОБА_4 покладено індивідуальний та надмірний тягар: він, не будучи причетним до кримінальних правопорушень, в межах розслідування яких було накладено арешт на майно, позбавлений можливості використовувати свою власність.
Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що спосіб арешту має бути змінений таким чином, щоб бути найменш обтяжливим для власника майна, як це передбачено ч. 4 ст. 173 КПК України.
Керуючись. ст. 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

1.Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно задовольнити частково.
2.Накладений ухвалою слідчого судді від 17.10.2017 року у справі № 366/1551/17 арешт на технічний паспорт на автомобіль марки «Фольксваген Б6», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_1 , у межах кримінального провадження № 0000236 від 21.05.2017 року, залишити без змін, змінивши спосіб арешту такого майно:
передати його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 .
3.Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1