Справа № 196/1272/17
№ провадження 1-кс/196/218/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року смт. Царичанка

Слідчий суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчої - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кірове Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :
05 грудня 2017 року Царичанським ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження за №0000500 за ознаками злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, за фактом нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, чим було завдано потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди в сумі 1000 грн.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

Слідчий Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внесла узгоджене із начальником Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури клопотання про обрання у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обмотивовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.12.2017 року, близько 23.00 год., ОСОБА_5 разом зі своїм товаришем ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися біля приміщення магазину «Пивний край», який розташований по вул.Царичанська в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, де розпивали спиртні напої разом зі знайомим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Під час сумісного розпиття спиртних напоїв, у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник умисел, направлений на вчинення нападу на ОСОБА_6 з метою заволодіння його майном.

Далі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння та бажаючи діяти саме таким чином, керуючись корисливим мотивом, маючи на меті незаконно збагатитися за рахунок ОСОБА_6 , вчинили напад на останнього, почавши наносити йому по черзі удари кулаками рук по обличчю останнього. В процесі нападу ОСОБА_7 умисно повалив ОСОБА_6 на бетонне покриття доріжки біля магазину та після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_5 продовжили наносити удари кулаками рук та ногами по різним частинам тіла потерпілого ОСОБА_6 у тому числі по голові.

Під час нанесення ударів ОСОБА_9 вимагав передати йому наявні при собі грошові кошти та цінне майно ОСОБА_6 .
Розуміючи, що дії ОСОБА_10 , та ОСОБА_7 несуть реальну загрозу життю та здоров`ю, потерпілий ОСОБА_6 вимушений був під примусом передати грошові кошти у сумі 150 грн., якими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відкрито заволоділи.
В результаті нанесення ударів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних забоїв та саден обличчя, перелому кісток носа без зміщення уламків, що призвели до втрати свідомості останнього та являються ознаками застосування насильства небезпечного для здоров`я потерпілого.
Після втрати свідомості ОСОБА_6 ,ОСОБА_5 та ОСОБА_7 незаконно заволоділи телефоном марки «Самсунг» чорного кольору вартістю 200 грн. та мобільним телефон марки «Номі» чорного кольору, вартістю 650 грн.
Після чого, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись майном на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1000,00 грн.
Слідча Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 клопотання підтримала повністю та прохала його задовольнити.

Прокурор Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 підтримав внесене слідчим клопотання.

ОСОБА_5 у судовому засіданні вину в інкримінованому йому злочині за ст.187 ч.2 КК України не визнав та показав, що дійсно 04.12.2017 року, близько 23.00 год., біля магазину "Пивний рай" в смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, розпивав спиртні напої з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Визнає, що вичинив хуліганські дії у відношенні ОСОБА_6 , а розбій та грабіж не вчиняв. У скоєному щиро розкаюється та прохає застосувати у відношенні нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши доводи слідчого та прокурора у судовому засіданні, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , вивчивши надані матеріали кримінального провадження, та враховуючи той факт, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, має перевагу над принципом поваги до свободи особистості, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків здійснення особою підозрюваного дій передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд враховує надані слідчим матеріали кримінального провадження, оцінює в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, вік та стан здоров`я, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність повідомлення особі про підозру.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 грудня 2017 року за №0000500.
При цьому, ОСОБА_5 , будучи раніше в силу ст.89 КК України не судимим, вчинив новий умисний корисливий тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб. При цьому, ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, не має постійного законного джерела прибутку, хоча за віком та станом здоров`я може працевлаштуватись та отримувати засоби для існування законним шляхом, вчинив злочин з метою наживи, не одружений, утриманців не має, тобто його соцільні зв`язки мають нестійкий характер, схильний до вживання алкогольних напоїв, внаслідок вживання яких деградує як особистість, що є достатніми підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість наслідків за вчинений ним злочин, може переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях національного законодавства, а саме в ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

В даному випадку злочин, який інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 характеризується значною суспільною небезпекою, яка визначається, насамперед в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, чим було завдано потерпілому матеріальної шкоди.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, вказані обставини, на думку слідчого судді, свідчать про ризики порушення процесуальних обов`язків підозрюваним ОСОБА_5 , переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб, а відсутність постійного місця проживання та постійного місця роботи може ускладнити пошук та встановлення особи підозрюваного.

На думку суду, саме зазначені вище обставини свідчать про недостатність застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам.

Отже, враховуючи вищевикладене та оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінуються підозрюваному, ступінь суспільної небезпечності злочину, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, що в даному випадку на думку слідчого судді є доцільним та відповідає обставинам для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, таким чином задовольнивши клопотання слідчого повністю.

Відповідно до ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Підозрюваний ОСОБА_5 на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу органом досудового слідства уже був затриманий (05 грудня 2017 року о 20 год. 40 хв.), тому строк тримання під вартою повинен відраховуватися саме із зазначеної дати.

ОСОБА_5 оголошено про підозру 06 грудня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 196,197 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 - задовольнити повністю.

Обрати у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кірове Дніпропетровського району Дніпропетровської області, підозрюваного за ст.187 ч.2 КК України у кримінальному провадженні №0000500, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання підозрюваного, тобто з 05 грудня 2017 року 20 год. 40 хв. до 02 лютого 2018 року 20 год. 40 хв., помістивши його до Дніпропетровської установи виконання покарань ДПтСУ у Дніпропетровській області (№4).

Відповідно до норм ч.ч. 4 та 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України визначити розмір застави в розмірі 32 000 (тридцять дві тисячі) грн.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 його право на звернення до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу протягом досудового слідства.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення, підозрюваним ОСОБА_5 - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_11