АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1103/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 та прокурора у кримінальному провадженні начальника п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва у суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком 60 днів, тобто до 12 години 45 хвилин 29 березня 2018 року, із визначенням застави у межах 2 838 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 000 556 (п`ять мільйонів п`ятсот п`ятдесят шість) гривень, щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, та прийшов до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючисьз ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_10 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , подали апеляційні скарги.

Так, захисник ОСОБА_10 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну, у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Адвокат ОСОБА_10 в обґрунтування вимогапеляційної скарги, зазначає про невмотивованість ухвали слідчого судді та необґрунтованість клопотання слідчого. Додає про недоведеність у даному кримінальному провадженні наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та недоведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення.

Також адвокат вказує, що до клопотання детектива додані докази з іншого кримінального провадження, а документи не відповідають вимогам ст. 99 КПК України (не завірені належним чином, не надані в оригіналах та дублікатах, чи належним чином засвідчених витягах). Додає, що письмові докази про отримання інформації з мобільних пристроїв зв`язку надані без доказів їх законного отримання.

Далі захисник зазначає про те, що розмір збитків визначений детективом з огляду на результати судово-економічної експертизи, а матеріальна шкода визначена виходячи з епізодів укладання та виконання договору від 03.08.2015 р. та 11.03.2016 р.
Крім того, захисник акцентує увагу суду на тому, що у повідомленні про підозру та клопотанні про застосування запобіжного заходу не вказано те, що тендер оголошений 02.06.2015р., проте ОСОБА_9 був призначений в АМПУ 23.06.2015р. як в.о., а на посаду - з 04.08.2015р., а Договір №66-В-АМПУ-15 укладений 03.08.2015 (на день раніше); додаткові угоди № 1-3, внаслідок укладання яких за висновком експерта заподіяно збитків на суму 15714000 грн. та на суму 490 000 грн. - не підписувались ОСОБА_9 ; за висновком Держаудитслужби, умови укладеного Договору №14-В-АМПУ-16 не відрізняються від умов договору про закупівлю, викладених в Тендерній документації; після проведення перевірки та виявлення порушень, саме ОСОБА_9 зупинив будь-які оплати за цим договором з метою уникнути будь-яких правопорушень з боку замовника.
Також автор апеляційної скарги зазначає про незаконність затримання ОСОБА_9 за ст. 208 КПК України, через його невідповідність вимогам КПК України та вказує, що затримання відбулось з порушенням основних прав та свобод людини й громадянина, оскільки при затриманні детектив не вручив ОСОБА_9 підозру, в протоколі затримання відсутні відомості про повідомлення ОСОБА_9 про його затримання за підозрою у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, за конкретною статтею КК України. Додає, що фактичне затримання підозрюваного відбулось 29.01.2018 року о 07 годині ранку під час проведення обшуку.

Крім того, адвокат вказує на відсутність обґрунтування неможливості застосування щодо ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів та те, що пам`ятка про права та обов`язки підозрюваної особи містить посилання на норми законодавчих актів, які втратили чинність. Додає, що письмове повідомлення про підозру вручено ОСОБА_9 29 січня 2018 року о 21 годині 48 хвилин в місті Києві, після його затримання в місті Одеса.
Далі адвокат зазначає, що частина документів складена іноземною мовою без перекладу, а визначена слідчим суддею застава перевищує максимальний розмір, визначений вимогами ст. 182 КПК України та є непомірною для підозрюваного та його родини. Додає, що за домашньою адресою ОСОБА_9 проведені обшуки та не вилучено жодних грошових коштів, що, на думку апелянта, свідчить про відсутність у підозрюваного можливості сплатити заставу

У підсумку, захисник зазначає, що слідчим суддею не враховані вимоги ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_9 , громадянин з повною вищою освітою, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, не працює в ДП АМПУ з липня 2017 року, раніше не судимий, має незадовільний стан здоров`я, ніколи не мав жодних проблем з правоохоронними органами. Додає, що наявність двох закордонних паспортів не може свідчити про намагання підозрюваного втекти, а особи, у змові з якими підозрюється ОСОБА_9 , на даний час не працюють в ДП АМПУ, із нинішнім керівництвом підозрюваний не співпрацює.

Прокурор в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, із визначенням застави у розмвірі 140 655 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 247 834 638 (двісті сорок сім мільйонів вісімсот тридцять чотири тисячі шістсот тридцять вісім) гривень, з покладенням на підозрюваного, у разі внесення застави, наступних обов`язків: носити електронний засіб контролю, прибувати за вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду; не відлучатися із м. Одеса, без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду, повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорта громадянина України для виїзду за кордон інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України, утримуватися від спілкування із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , службовими особами та іншими працівниками ДП «АМПУ».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, прокурор зазначає про те, що слідчим суддею не надано належної оцінки доводам клопотання в частині визначення суми застави, з урахуванням тяжкості, резонансності кримінальних правопорушень, даних про особу підозрюваного, його репутації, розміру заподіяних збитків та майнового стану підозрюваного та його родини. Додає, що при визначенні розміру застави судом не враховано, що місцезнаходження предмету злочину, а саме грошових коштів державного підприємства, наразі органом досудового розслідування не встановлене, що надає обґрунтовані підстави вважати, що використання зазначених коштів може забезпечити переховування ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду упродовж тривалого часу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу захисника, просили її задовольнити та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника та прокурора задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Національного антикорупційного бюро України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000044, відомості про яке 19.01.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

29.01.2018 року ОСОБА_9 затримано в порядку п. 3, ч. 1 ст. 208 КПК України, детективами Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України та того ж дня оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Старший детектив Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 , за погодженням із начальником п`ятого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_22 , звернувся до Солом`янськогорайонного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31 січня 2018 року задоволено та застосовано щодоОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком 60 днів, тобто до 12 години 45 хвилин 29 березня 2018 року, із визначенням застави у межах 2 838 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 000 556 (п`ять мільйонів п`ятсот п`ятдесят шість) гривень.

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення, а саме передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).
Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_9 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів.
Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Посилання сторони захисту на відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки, на переконання колегії суддів, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Такі дані містяться зокрема у висновку експерта за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи № 15550/17-45 від 10.11.2017 року, довідці від 16.05.2016 року перевірки дотримання посадовими особами ДП «АМПУ» вимог законодавства у сфері державних закупівель під час здійснення закупівель товарів, робіт та послуг у 2015-2016 роках, довідці №1 від 10.03.2016 року головного державного аудитора ОСОБА_23 , листі Державної фінансової інспекції України від 11.03.2016 №31-14/239, електронній переписці ОСОБА_24 з службовими особами ДП «АМПУ» такими як ОСОБА_25 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_26 , службовими особами ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв», ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , електронній переписці ОСОБА_17 з ОСОБА_9 , документах щодо проведення конкурсних торгів, укладення договорів та додаткових угод, виконання договорів про експлуатаційне днопоглиблення № 66-В-АМПУ-15 та № 14-В-АМПУ-15, між ДП «АМПУ» та ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв», які вилучені з ДП «АМПУ» в ході обшуку приміщень ДП «АМПУ», рапортах з обгрунтуванням необхідності укладення договорів № 66-В-АМПУ-15 та 14-В-АМПУ-16 та додаткових угод до них, аркуші узгодження додаткової угоди №2 до витратного договору -V» 66-В-АМПУ-15 від 03.08.2015, аркуші узгодження додаткової угоди №3 до витратного договору № 66-В-АМПУ-15 від 03.08.2015, додатковій угоді № 4 від 30.12.2015 до Договору про надання послуг від 03.08.2015 № 66-В-АМПУ-15 з додатками, аркуші узгодження додаткової угоди №4 до витратного договору № 66-В-АМПУ-15 від 03.08.2015, договорі про надання послуг № 14-В-АМПУ-16 від 11.03.2016 з додатками, додатковій угоді № 1 від 27.05.2016 до договору про надання послуг № 14-В-АМПУ-16 від 11.03.2016 з додатками, додатковій угоді № 2 від 30.06.2016 до договору про надання послуг № 14-В-АМПУ-16 від 11.03.2016 з додатками, додатковій угоді № 3 від 03.10.2016 до договору про надання послуг № 14-В-АМПУ-16 від 11.03.2016 з додатками, додатковій угоді № 4 від 03.10.2016 до договору про надання послуг № 14-В-АМПУ-16 від 11.03.2016 з додатками, зауваженнях начальника юридичної служби ОСОБА_27 до проекту договору на закупівлю послуг з технічного обслуговування акваторій та підхідних каналів Бердянського, Маріупольського та інших морських портів України для збереження їх експлуатаційних характеристик шляхом днопоглиблення з ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» від 10.03.2016, зауваженнях начальника юридичної служби ОСОБА_27 до проекту Додаткової угоди №1 до договору від 11.03.2016 №14-В-АМПУ-16 про надання послуг з експлуатаційного днопоглиблення підхідних каналів і акваторій Бердянського та Маріупольського морських портів, укладеного між ДП «АМПУ» та ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв», дисті ПАТ «Укрексімбанку» від 29.02.2016 № 063-1303/557 на ім`я ОСОБА_9 про відсутність заборгованості за кредитом, копії листа № 17-01-05/830 від 29.07.2015 Маріупольської філії ДП «АМПУ» до ДП «АМПУ» щодо надання зауважень до проекту договору з ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв», протоколі огляду з додатками ноутбуку ОСОБА_24 від 12.10.2017, вилученого в ході проведення 14.04.2016 обшуку його автомобіля Mitsubishi ASX, д.н. НОМЕР_1 та інших матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в даному випадку.
Твердження захисника про відсутність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає непереконливим, оскільки, всупереч положенням ч. 5 ст. 132 КПК України, апелянтом не надано доказів на підтвердження зазначених обставин, з огляду на засади змагальності сторін, проте стороною обвинувачення обґрунтованість підозри доведена доданими до клопотання матеріалами, з яких вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_9 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Перевіряючи доводи клопотання детектива на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та даних про особу підозрюваного ОСОБА_9 .

На підставі вищевикладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, а тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання детектива, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_9 на свободу, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги щодо недоведеності у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та необґрунтованість неможливості застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, не знайшли свого підтвердження під час перегляду даного провадження апеляційним судом.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі ті, на які посилаються захисник та прокурор в апеляційних скаргах.
Твердження захисника про те, що ОСОБА_28 має вищу освіту, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає у місті Одеса, раніше не судимий, не працює в ДП «АМПУ» з липня 2017 року, ніколи не мав проблем з правоохоронними органами, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки дані обставини не спростовують висновків слідчого судді про ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного навіть з урахуванням наявних у підозрюваного соціальних зв`язків, запобігти яким можливо саме через застосування запобіжних заходів.
Крім того, доводи захисників стосовно незадовільного стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_29 не можуть бути підставою для скасування застосованого запобіжного заходу, оскільки відсутні відомості медичного характеру про неможливість перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора, а запобігання ризикам неналежної процесуальної поведінки неможливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Посилання сторони захисту на наявність у підозрюваного двох паспортів, на переконання колегії суддів, не свідчить про відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, як і не свідчить про помилковість запобіжного заходу, і про наявність підстав для відмови у застосуванні щодо підозрюваного будь-якого запобіжного заходу, з огляду на ті обставини, що здача на зберігання до відповідних органів паспортів громадянина України для виїзду за кордон та інших документів. Що дають право на виїзд з України та в`їзд до України, є обов`язком підозрюваного, з огляду на обов`язки покладені на нього, відповідно до положень ст. 194 КПК України.
Доводи захисників стосовно того, що за адресою проживання ОСОБА_9 проведені обшуки на не вилучено грошових коштів, відповідно до вимог чинного законодавства не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині того, що у повідомленні про підозру та клопотанні про застосування запобіжного заходу не вказано те, що тендер оголошений 02.06.2015р., ОСОБА_9 призначений в АМПУ 23.06.2015р. як в.о., а на посаду - з 04.08.2015р., Договір №66-В-АМПУ-15 укладений 03.08.2015 (на день раніше), додаткові угоди № 1-3, внаслідок укладання яких за висновком експерта заподіяно збитків на суму 15714000 грн. та на суму 490 000 грн. не підписувались ОСОБА_9 , за висновком Держаудитслужби, умови укладеного Договору №14-В-АМПУ-16 не відрізняються від умов договору про закупівлю, викладених в Тендерній документації, після проведення перевірки та виявлення порушень, саме ОСОБА_9 зупинив будь-які оплати за цим договором з метою уникнути будь-яких правопорушень з боку замовника, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки обставини, на які посилається сторона захисту, стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі кримінального провадження, з огляду на необхідність доведення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою інкримінованого кримінального правопорушення.

Твердження захисника про невідповідність клопотання детектива вимогам КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються змістом самого клопотання, яке, на переконання колегії суддів, відповідає вимогам ч. 1 ст. 184 КПК України.
Посилання адвокатів на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_9 не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки положеннями ч. 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам неналежної правової поведінки, тобто закон чітко визначає підстави для скасування ухвали та відмови у задоволенні клопотання слідчого і не містить можливості їх розширеного тлумачення.

Крім того, доводи сторони захисту щодо незаконного затримання підозрюваного ОСОБА_9 знайшли своє відображення в оскаржуваному судовому рішенні, відповідно до якого слідчий суддя, дослідивши надані стороною обвинувачення матеріали та вислухавши правову позицію сторін кримінального провадження, дійшов висновку про законність затримання ОСОБА_9 , належним чином обґрунтувавши своє рішення в цій частині.

Посилання адвоката на те, що зміст оскаржуваного судового рішення є невмотивованим, слід визнати непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження, вислухав думку сторін кримінального провадження, та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, на переконання колегія суддів, слідчий суддя, визначаючи розмір застави, взяв до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_9 слід визначити заставу у межах 2 838 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 000 556 (п`ять мільйонів п`ятсот п`ятдесят шість) гривень, враховуючи, що застава саме у такому розмірі буде належною гарантією того, що у разі сплати визначеного розміру застави, ОСОБА_9 , вирішить не зникати через побоювання втрати заставу.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, а тому підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_9 , колегія суддів не вбачає.

Посилання прокурора на те, що слідчим суддею при визначенні розміру застави не надано належної оцінки тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 колегія суддів не бере до уваги, оскільки сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для задоволення апеляційної скарги, як і посилання прокурора на резонансність інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень.
Не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення і посилання прокурора на те, що місцезнаходження предмету злочину, а саме грошових коштів державного підприємства, наразі органом досудового розслідування не встановлене, оскільки дані обставини у відповідності до вимог кримінального процесуального кодексу України не є підставою для визначення підозрюваному ОСОБА_9 застави саме у розмірі 247 834 638 (двісті сорок сім мільйонів вісімсот тридцять чотири тисячі шістсот тридцять вісім) гривень.
Посилання прокурора на розмір заподіяних підозрюваним збитків не свідчить про помилковість висновку слідчого судді щодо можливості запобігти неналежній процесуальній поведінці через застосування тримання під вартою із визначенням застави у межах 2 838 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Інші доводи апеляційних скарг, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 та застосовано щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком 60 днів, тобто до 12 години 45 хвилин 29 березня 2018 року, із визначенням застави у межах 2 838 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 000 556 (п`ять мільйонів п`ятсот п`ятдесят шість) гривень, залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 та прокурора у кримінальному провадженні начальника п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва у суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4