УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22. 11. 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 - про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №000591 від 24. 09. 2015 року,
В С Т А Н О В И В :
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 - про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №000591 від 24. 09. 2015 року.
Заявник в поданому клопотанні просив слідчого суддю скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19. 01. 2017 року по справі №760/18756/16-к про накладення арешту на майно ОСОБА_4 шляхом заборони відчуження та внесення змін до статутного капіталу наступних підприємств, а саме накладено арешт на корпоративні права, що належать ОСОБА_4 : в розмірі 20% статуного капіталу приватного підприємства "Ваше весілля"(), що зареєстрованеза адресою АДРЕСА_1 , корпоративні права, що належать ОСОБА_4 , в розмірі 20% статутного капіталу ТОВ "Тіко-Черкаси" (), що зареєстроване за адресою м. Черкаси, вул. Ільїна, 605, кв. 76, корпоативні права, що належать ОСОБА_4 , в розмірі 100% статутного капіталу Приватного підприємства "Азас" (), що зареєстроване за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, 2, офіс 3, корпоративні права, що належать ОСОБА_4 , в розмірі 65% статутного капіталу ТОВ "Центр дерева" (), що зареєстровано за адресою м. Черкаси, вул. 14-го грудня, 6/3. В іншому випадку, скасувати накладений арешт на частину майна, що на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 .

Заявник та його представник в судовому засіданні подане клопотання підтримали з підстав зазначених у клопотанні та просили слідчого суддю про його задоволення.

Детектив НАБУ в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що арешт накладено обґрунтовано, в зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Прокурор САП ГПУ в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що арешт накладено обґрунтовано та правомірно, в зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19. 01. 2017 року по справі №760/18756/16-к, в межах розслідування кримінального провадження № 0000591 від 24. 09. 2015 року, накладення арешту на майно ОСОБА_4 шляхом заборони відчуження та внесення змін до статутного капіталу наступних підприємств, а саме накладено арешт на корпоративні права, що належать ОСОБА_4 : в розмірі 20% статуного капіталу приватного підприємства "Ваше весілля"(), що зареєстрованеза адресою АДРЕСА_1 , корпоративні права, що належать ОСОБА_4 , в розмірі 20% статутного капіталу ТОВ "Тіко-Черкаси" (), що зареєстроване за адресою м. Черкаси, вул. Ільїна, 605, кв. 76, корпоативні права, що належать ОСОБА_4 , в розмірі 100% статутного капіталу Приватного підприємства "Азас" (), що зареєстроване за адресою м. Черкаси, вул. Смілянська, 2, офіс 3, корпоративні права, що належать ОСОБА_4 , в розмірі 65% статутного капіталу ТОВ "Центр дерева" (), що зареєстровано за адресою м. Черкаси, вул. 14-го грудня, 6/3.

Заявник вважає, що арешт на вказане майно було накладено необґрунтовано та безпідставно оскільки вказане майно було придбано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час спільного проживання переважно за кошти отримані ОСОБА_4 від здійснення господарської діяльності, разом з тим, батько ОСОБА_5 ОСОБА_6 неодноразово матеріально допомагав подружжю. Заявник посилаючись на те, що ОСОБА_5 не є підозрюваною у кримінальному провадженні в рамках розслідування якого було накладено арешт, а відтак не входить до кола осіб, на майно яких може бути накладено арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. В зв`язку із зазначеним заявник росив про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як зазначено в ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Встановлено, що НАБУ здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000591 за ч.ч. 3, 5 ст. 191, ч.ч.1,2 ст. 364, ч.ч. 3,5 ст. 209, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 205, ч.1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України щодо заволодіння посадовими особами державного підприємства «Дослідне господарство «Червоний землероб» Кіровоградської ДСГДС НААН» (далі - ДП ДГ ««Червоний землероб») майном підприємства в особливо великих розмірах, зокрема, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.27 ч.5 ст.191 КК України.

13.01.2017 о 01.45 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України та в подальшому обрано запобіжний захід.

Вбачається, що в ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 є засновником вищезазначених підприємств із відповідною часткою корпоративних прав.
Згідно ухвали слідчого судді про накладення арешту вбачається що підставою для арешту майна було те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину (ст.12 КК України), санкція якого перебачає додаткове покарання у виді конфіскації, а тому на підставі п.3 ч.2 ст.170 КПК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно.

Вбачається, що арешт майна підозрюваного, є співрозмірний з потребами кримінального провадження та необхідний з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З огляду на викладене вище, з наявних в матеріалах клопотання доказів вбачається, що заявником не було доведено та не надано до суду належних доказів що свідчили б про те, що на даний час відпали підстави для застосування такого заходу, як арешт майна, а також належних доказів того, що арешт було накладено необґрунтовано.
З огляду на викладене вище слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1