Провадження №1-кс/155/67/18
Справа №161/502/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2018 року місто Горохів

Слідчий суддя Горохівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , начальника СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність прокурорів, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:
До Горохівського районного суду Волинської області надійшла скарга ОСОБА_7 на бездіяльність прокурорів, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Свою скаргу скаржник обґрунтував тим, що ухвалою слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 11 грудня 2017 року було частково задоволено скаргу його захисника ОСОБА_6 на протиправну бездіяльність начальника слідчого відділу Управління СБУ у Волинській області та зобов`язано негайно повернути йому вилучене 08 серпня 2017 року під час обшуків майно.

20 грудня 2017 року захисник ОСОБА_7 ОСОБА_6 звернувся до прокурора Волинської області ОСОБА_8 з клопотання про забезпечення негайного повернення вилученого під час обшуків майна, згідно з визначеним у вищевказаній ухвалі слідчого судді переліком.

Відповідь на дане клопотання та постанова від 26 грудня 2017 року про відмову в його задоволенні була надана стороні захисту лише 09 січня 2018 року після того, як на офіційній сторінці Прокуратури Волинської області Facebook в мережі Інтернет було опубліковане звернення до Генерального прокурора України ОСОБА_9 та очільника прокуратури області ОСОБА_10 . Скаржник зазначає, що на етапі розгляду та вирішення клопотання прокурорами було порушено вимоги ст.220 КПК України, якою визначено, що клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій прокурор зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься відповідна постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Крім того, зазначає, що ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області було відмовлено в задоволенні клопотання начальника СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 та доповненні до нього про накладення арешту на вилучене майно. Таким чином, прокурори мали правові підстави і безумовний обов`язок забезпечити повернення вилученого майна, однак, цього не зробили та ще й порушили строки і порядок розгляду клопотання сторони захисту.

З огляду на це, просить зобов`язати прокурора Волинської області ОСОБА_8 , прокурора відділу нагляду за додержанням законів, органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області ОСОБА_3 або іншу уповноважену особу прокуратури Волинської області забезпечити негайне повернення ОСОБА_7 вилученого 08 серпня 2017 року під час обшуків майна, згідно з визначеним переліком в ухвалі слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 11 грудня 2017 року.

Захисник ОСОБА_7 ОСОБА_6 в судовому засіданні скаргу підтримав із наведених в ній підстав, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 , начальник СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні, кожен зокрема, зазначили, що скаржнику ОСОБА_7 було повернуто все майно відповідно до ухвали слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 11 грудня 2017 року, крім трьох виробів із металу у формі зірок (сюрикенів) із загостреними кінцями, кожен з яких знаходиться в чохлі із тканини чорного кольору та патронів калібру 7,62х39 в кількості 133 (сто тридцять три) штуки, які знаходяться в картонній коробці, оскільки останні згідно з висновком експерта є проміжними патронами калібру 7,62х39 мм зразка 1943 року, відносяться до боєприпасів та придатні для стрільби. З огляду на це, просили в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши доводи захисника, прокурора, начальника СВ УСБУ у Волинській області, слідчого, дослідивши скаргу та додані до неї документи, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом тим, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, що підлягають доказуванню покладається на слідчого, прокурора та, у встановленим КПК України випадках, на потерпілого.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, як джерело права.
Також ч.2 ст.8 КПК України визначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ст.17 (заборона зловживання правами) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
В Україні Конвенція має такий самий статус, як і інші законодавчі акти і є частиною національного законодавства України згідно із положеннями статті 9 Конституції.
У разі наявності колізії між нормами національного законодавства України та Конвенції пріоритетному застосуванню підлягають застосуванню саме норми Конвенції як міжнародного договору.
Новий КПК України розглядає застосування в Україні практики Європейського суду як складову дії конституційного принципу верховенства права (ст.8 КПК, ст.8 Конституції України).
Рішення Європейського суду мають концептуальне значення для вірного розуміння і практичного втілення загальних засад кримінального судочинства за новим КПК, стаття 11 якого встановлює, що під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Практика Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справах: Lawless v. Ireland, Refah Partisi and Others v. Turkey (2003), Preda and Dardari v. Italy (1999), Witzsch v/ Germany (2005) дає підстави визначити такі ознаки зловживання конвенційними правами: зловживання може проявлятися в усвідомлених вольових вчинках чи систематичній діяльності, що формально спирається на положення (норми та принципи) Конвенції; такі вчинки та діяльність переслідують іншу мету, ніж та, що передбачена відповідною нормою Конвенції; зазначені вчинки та діяльність порушуватимуть (або становитимуть реальну загрозу порушення) конвенційні права і свободи, що проявлятиметься (або матиме на меті) у їхньому обмеженні чи скасуванні, зокрема через знищення ідеалів та цінностей демократії (демократичного суспільства), які декларуються текстом та духом Конвенції.
У рішенні «А.Н. проти України» (A.N. v. Ukraine) від 29 січня 2015 року, заява №13837/09, яке набуло статусу остаточного 29 квітня 2015 року, Європейський суд з прав людини встановив, що згідно з процесуальним аспектом статті 3 Конвенції національні органи влади не провели ефективне розслідування за скаргами заявника і не забезпечили вжиття необхідних заходів для збору доказів у справі. Зазначені недоліки становили порушення процесуального аспекту цього положення Конвенції. Суд вказав на те, що, коли особа висуває небезпідставну скаргу на представників держави, то це вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Для того, щоб таке розслідування вважалось «ефективним» воно повинно призвести до встановлення фактів справи та до встановлення і покарання винних осіб. Це не є обов`язком досягнення результату, але є обов`язком вжиття заходів. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи серед іншого покази свідків, висновки судових експертиз та ін. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність до встановлення винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту, а вимога щодо оперативності та розумної швидкості є безумовною у цьому контексті (рішення у справах «Міхєєв проти Росії» (Mikheyev v. Russia), заява № 77617/01, п. 107 et seq., від 26 січня 2006 року, та «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), від 28 жовтня 1998 року, п. 102 et seq., Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).
Пунктом 4 Постанови Пленуму ВССУ № 11 від 17.10.2014 року визначено, що оцінюючи спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень, слід враховувати послідовність та своєчасність здійснення процесуальних дій; наявність періодів бездіяльності (неактивності), причини якої мають з`ясовуватись у кожному конкретному провадженні; своєчасність повідомлення особи про підозру; обґрунтованість відкладення та зупинення кримінального провадження; у тому числі щодо повідомлення учасників кримінального провадження про час та місце судового засідання; повноту та своєчасність вжиття слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом (суддею) заходів забезпечення кримінального провадження та інших заходів, спрямованих на недопущення недобросовісної поведінки учасників кримінального провадження; характер та ефективність дій, спрямованих на прискорення кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 11 грудня 2017 року було частково задоволено скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність начальника слідчого відділу Управління СБУ у Волинській області щодо неповернення вилученого під час обшуків 08 серпня 2017 року майна. Зобов`язано начальника слідчого відділу Управління СБУ У Волинській області чи будь-яку іншу службову особу органу досудового розслідування повернути негайно ОСОБА_7 вилучене 08 серпня 2017 року під час обшуків майно, а саме:

-Ніж із написом C.Jul HERBERTZ ROSTFREI, серійний номер №103916, який знаходиться в чохлі із тканини чорного кольору;

-Ніж із серійним номером № 422315, який знаходиться в чохлі із пластику чорного кольору;

-Ніж із написом Andujar SPAIN із рукояткою з матеріалу, схожого на дерево, що знаходиться в чохлі з матеріалу, який ззовні схожий на шкіру;

-Ножі з металу чорного кольору в кількості 2 (два) штуки із написом TAIWAN RG56, які знаходяться в одному чохлі із матеріалу чорного кольору;

-Ніж із металу чорного кольору із написом Марлин витязь, який знаходиться в чохлі із тканини чорного кольору;

-Ніж із рукояткою з дерева жовтого кольору з написом ЗИК 1955, серійний номер № НОМЕР_1 , який знаходиться в чохлі з матеріалу жовтого та чорного кольору, до якого кріпиться пояс із тканини жовтого кольору;

-Три вироби із металу у формі зірок із загостреними кінцями, кожен з яких знаходиться в чохлі із тканини чорного кольору;

-Флеш-накопичувач марки San Disk M2 4 GB без серійного номера;

-МРЗ-плеєр марки LG, серійний номер № 412KVYK905810, який знаходиться в чохлі із матеріалу сірого кольору;

-Оптичний диск марки Maximus, формату DVD+R, який знаходиться в паперовому конверті;

-Оптичний диск марки Pleomax, формату DVD+R, який знаходиться в пластиковій коробці;

-Планшет марки iPad, 64 GB, серійний номер DLXH7DH3DVGJ, який знаходиться в шкіряному чохлі чорного кольору;

-Планшет марки iPad, серійний номер DHPJXNWFBC, який знаходиться в чохлі з матеріалу чорного кольору;

-Картонну коробку з-під телефону марки Bravis F243, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в якій знаходяться USB-шнур та зарядний пристрій від телефону;

-Патрони калібру 7,62x39 в кількості 133 (сто тридцять три) штуки, які знаходяться в картонній коробці;

-Комп`ютер марки Apple MD094, серійний номер НОМЕР_4 , разом з клавіатурою, шнуром живлення та мишкою, які знаходяться в картонній коробці;

-техпаспорт НОМЕР_5 ;

-мобільний телефон I Phone, ІМЕІ: НОМЕР_6 ;

-мобільний телефон Samsung, ІМЕІ: НОМЕР_7 ;

-мобільний телефон Samsung, ІМЕІ: НОМЕР_8 ;

мобільний телефон Bravis, ІМЕІ 1: НОМЕР_9 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 .

Згідно з постановою про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту щодо повернення майна від 26 грудня 2017 року, в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 про забезпечення негайного повернення останньому вилученого під час обшуків майна, проведених в кримінальному провадженні «0000035 від 04 травня 2017 року відмовлено.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується учасниками розгляду скарги, станом на сьогоднішній день підозрюваному ОСОБА_7 повернуто все майно відповідно до ухвали слідчого судді Горохівського районного суду Волинської області від 11 грудня 2017 року крім патронів калібру 7,62х39 в кількості 133 (сто тридцять три) штуки, які знаходяться в картонній коробці.

Відповідно до висновку експерта №514 від 09 серпня 2017 року 133 (сто тридцять три) патрони, які було виявлено та вилучено 08 серпня 2017 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 , є проміжними патронами калібру 7,62x39 мм зразка 1943 року. Вказані патрони відносяться до боєприпасів та для стрільби придатні.

При призначенні судової балістичної експертизи слідчим не ставилось питання, одне з основних, до якої ж категорії бойових припасів (набоїв) можна віднести патрони в кількості 133 (сто тридцять три) штуки, вилучених у ОСОБА_7 при проведенні обшуку його помешкання мисливських, які використовуються при полюванні на копитних диких тварин (лось, кабан, олень тощо), чи вони відносяться до бойових припасів (набоїв), які використовують армійські підрозділи сухопутних військ ЗСУ, підрозділи МВС, СБУ, спецпризначенці тощо.

Для вирішення даного питання необхідно призначити додаткову судову балістичну експертизу і лише після надання її висновків можна буде вирішувати питання про наявність в діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 КК України.

В разі визнання боєприпасів мисливськими кримінальна відповідальність у діях ОСОБА_7 , буде відсутня.

За таких обставин, повернення боєприпасів, вилучених у ОСОБА_7 є дією передчасною, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.284, 303-307, 285-288 КПК України суд,
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурорів, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, зокрема, 133 (ста тридцяти трьох) патронів калібру 7,62х39 мм відмовити.
Ухвала оскарження не підлягає.

Слідчий суддя: /підпис/

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя Горохівського районного суду ОСОБА_1