АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим ГПУ ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- автомобіль ЗИЛ 5301 СС д.н.з. НОМЕР_1 ,1999 р.в. № шасі НОМЕР_2
- автомобіль КАМАЗ 5511СБ 92В д.н.з. НОМЕР_3 ,1988 р.в., № шасі НОМЕР_4 .
- автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG д.н.з. НОМЕР_5 , 2007 р.в., № кузова НОМЕР_6 ;
- катер UМS ВОАТ 89126512 д.н.з. НОМЕР_7 ,2008 р.в., № шасі НОМЕР_8 .
- будинок №5б по набережній О.С.Пушкіна в смт. Гурзуф, м. Ялта АР Крим.

При прийнятті рішення слідчим суддею взято до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, а тому з метою забезпечення кримінального провадження та можливої конфіскації майна як виду покарання ймовірності його приховування, пошкодження, псування чи знищення задовільнив клопотання слідчого.

02 листопада 2017 року захисником ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу з проханням поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року, мотивуючи його тим, що копію рішення, яку було постановлено без виклику власника майна та його представника було отримано апелянтом лише 01 листопада 2017 року.

Апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що слідчим суддею при вирішенні питання про арешт мана не було враховано зміни до законодавства, зокрема, щодо Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально процесуального кодексів України, щодо невідворотності покарання за окремі злочини проти основ національної безпеки, громадської безпеки та корупційні злочини» абзац другий частини першої статі 111 КК України доповнено словами «з конфіскацією або без такої», що набрав чинності 31.10.2014 і не діяв на момент вчинення діянь за якими складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 .

Також апелянт додає, що на момент розгляду клопотання про арешт майна, ОСОБА_7 не перебував в статусі підозрюваного, оскільки саме повідомлення про підозру складене органом досудового розслідування 28.02.2015 року не було вручено у спосіб передбачений кримінально процесуальним законом.

Вищевказане, як додає апелянт спростовує висновки суду щодо правових підстав для накладення арешту на мано ОСОБА_7 а саме по собі прийняте рішення суперечить практиці ЄСПЛ.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку захисника , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити,позицію прокурора, щодо законності прийнятого слідчим суддею рішення, вивчивши матеріали справи за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів пришла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами частини 2 статті 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 10 березня 2015 року було постановлено без виклику власника майно або його представника, копію оскаржуваної ухвали отримана 01 листопада 2017 року, а тому, за таких обставин, вважати апеляцію подану в межах строку на апеляційне оскарження.
Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001732, внесеному 25 грудня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань запідозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.
07 березня 2015 року ст. слідчий в ОВС слідчого відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим ГПУ ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, мотивуючи його тим, що згідно з інформацією з центру безпеки дорожнього руху та автоматизованих систем при МВС України ОСОБА_7 на праві власності має: автомобіль ЗИЛ 5301 СС д.н.з. НОМЕР_1 ,1999 р.в. № шасі НОМЕР_2 ; автомобіль КАМАЗ 5511СБ 92В д.н.з. НОМЕР_3 ,1988 р.в., № шасі НОМЕР_4 ; автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG д.н.з. НОМЕР_5 , 2007 р.в., № кузова НОМЕР_6 ; катер UМSВОАТ 89126512 д.н.з. НОМЕР_7 ,2008 р.в., № шасі НОМЕР_8 .

Крім того відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_7 володіє будинком АДРЕСА_1 . Враховуючи викладено, з метою забезпечення виконання можливого покарання у вигляді конфіскації майна ОСОБА_7 , орган досудового розслідування просить накласти арешт на вищевказане мано, яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року задоволено.
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001732, про накладення арешту на майно, що на праві власності належить ОСОБА_7 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення старшого слідчого ОСОБА_8 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання та прийшов до висновку, про наявність сукупності підстав для його задоволення.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та орган досудового розслідування, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Накладаючи арешт на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя не дотримався процесуальних змін внесених до кримінально кодексу України. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально процесуального кодексів України, щодо невідворотності покарання за окремі злочини проти основ національної безпеки, громадської безпеки та корупційні злочини» від 07 жовтня 2014 року №1689-VII, яким абзац другий частини першої статті 111 доповнено словами "з конфіскацією майна або без такої", що набрав чинності 31.10.2014 року.
З матеріалів справи вбачається, що дії які орган досудового розслідування кваліфікує за ознаками кримінально правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України мали місце у березні 2014 року, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 складено 28.02.2015 року. За таких обставин слідчий суддя задовольняючи клопотання з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання не дотримався процесуальних змін, які набули чинності на момент звернення слідчого з клопотанням про арешт майна.
Також, колегії суддів дійшла висновку, що апеляційні вимоги захисника ОСОБА_6 щодо порушених прав ОСОБА_7 на захист під час розгляду клопотання про арешт належного йому майна є обґрунтованими. Як вбачається з матеріалів справа, під час розгляду клопотання був відсутній захисник, тоді як особа підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а відповідно до вимог ст.52 КПК України, в даному кримінальному провадженні слідчий зобов`язаний був забезпечити право на захист з моменту складання повідомлення про підозру.

У зв`язку з наведеним колегія суддів звертає увагу, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та, зазначені в апеляційній скарзі обставини, можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим ГПУ ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- автомобіль ЗИЛ 5301 СС д.н.з. НОМЕР_1 ,1999 р.в. № шасі НОМЕР_2
- автомобіль КАМАЗ 5511СБ 92В д.н.з. НОМЕР_3 ,1988 р.в., № шасі НОМЕР_4 .
- автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG д.н.з. НОМЕР_5 , 2007 р.в., № кузова НОМЕР_6 ;
- катер UМS ВОАТ 89126512 д.н.з. НОМЕР_7 ,2008 р.в., № шасі НОМЕР_8 .
- будинок №5б по набережній О.С.Пушкіна в смт. Гурзуф, м. Ялта АР Крим скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу управління з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим ГПУ ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- автомобіль ЗИЛ 5301 СС д.н.з. НОМЕР_1 ,1999 р.в. № шасі НОМЕР_2
- автомобіль КАМАЗ 5511СБ 92В д.н.з. НОМЕР_3 ,1988 р.в., № шасі НОМЕР_4 .
- автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG д.н.з. НОМЕР_5 , 2007 р.в., № кузова НОМЕР_6 ;
- катер UМS ВОАТ 89126512 д.н.з. НОМЕР_7 ,2008 р.в., № шасі НОМЕР_8 .
- будинок №5б по набережній О.С.Пушкіна в смт. Гурзуф, м. Ялта АР Крим.
- відмовити.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/796/5671/2017

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1