№ 204/658/18
№ 1-в/204/259/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника установи ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив
Адвокат ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2017 року, був засуджений за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі. Початок строку 13.03.2017 року, кінець строку 06.05.2018 року. Станом на 02.03.2018 року засуджений відбув більше половини строку призначеного судом покарання.
Заслухавши пояснення адвоката та засудженого, які просили заяву задовольнити, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення заяви, думку представника установи, який вважав недоцільним задоволення заяви, вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступного.
Згідно положень ст. 81 КК України, до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим зокрема, не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний злочин середньої тяжкості.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання, суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_6 відбуває покарання в господарській обслузі ДУ «Дніпровська УВП № 4», за вчинення умисного злочину середньої тяжкості, який ним був вчинений в період іспитового строку за попереднім вироком суду. ОСОБА_6 відбув більше половини строку призначеного покарання. За період знаходження в установі з 14.03.2017 року, характеризувався негативно, мав дисциплінарні стягнення, заохочень не мав. З 27.10.2017 року, відбуває покарання в складі господарчої обслуги установи, характеризується позитивно. Згідно виписки з протоколу № 22 засідання комісії Дніпровської УВП № 4 від 22.11.2017 року, засудженому відмовлено в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, як такому, що не встав на шлях виправлення.
При вирішенні заяви, суд виходить з того, що застосування умовно-дострокового звільнення до засудженої особи є правом, а не обов`язком суду. Факт відбуття засудженим половини строку покарання не є для цього достатньою правовою підставою. Суду не надано достатніх доказів, які в своїй сукупності підтверджували виправлення засудженого. Факт його працевлаштування в установі виконання покарання є нетривалий (складає близько 4 місяців) і недостатній, щоб зробити висновок щодо його ставлення до праці. Інші дані, які свідчать про його участь у соціально-виховній роботі, навчанні, прагненні до виправлення відсутні. Позиція адміністрації установи є такою, що засуджений ОСОБА_6 ще не довів своє виправлення. За таких обставин, суд вважає, що заява адвоката про умовно-дострокове звільнення засудженого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 371, 372, 376, 392, 537, 539 КПК України суд, -
постановив:
В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .