Справа № 755/6094/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0003383 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки:м. Бровари, Київської обл., громадянки України, українки, з професійно-технічною освітою, заміжньої, працюючої в Олександрійській клінічній лікарні м. Києва, медичною сестрою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2016 року за № 0003383, по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року, виходячи з положень КПК України, що регламентують незмінність складу суду, у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, крім того посилається на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту.
Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_3 прокурору Київської місцевої прокуратури №4, оскільки він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, обвинувачена ОСОБА_3 підтримала клопотання свого захисника.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення особі відповідно до обвинувального акта, що є межами судового розгляду.
Обвинувальний акт повинен містити відомості, зазначені в ч.2 ст.291 КПК України, зокрема:
1)найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2)анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3)анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4)прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6)обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8)розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9)дату та місце його складення та затвердження.
Згідно з ч.2 ст.42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт відносно якої переданий до суду у порядку, передбаченому ст.291 КПК України.
Відповідно до вимог ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. У ньому підводяться підсумки розслідування і формулюється обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого направляється до суду і визначається коло обставин, що підлягають дослідженню під час судового розгляду. Обвинувальний акт є необхідним також для того, щоб обвинувачений міг підготуватися до захисту.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановлену цим Кодексом.
Зокрема, згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 квітня 2008 року зазначив, що у контексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`яснення «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінські проти Австрії). Зокрема, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Песільє та Сассі проти Франції»).
Разом з тим, зі змісту обвинувального акту вбачається, що в ньому викладені лише фактичні обставини кримінального правопорушення, при цьому, в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення із зазначенням події злочину, обставин вчинення кримінального правопорушення, часу, місця, способу його вчинення, в тому числі відсутній виклад обставин щодо мотивів, якими керувалася підозрювана при вчиненні кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими як такі, що вказують на наявність в їх діях ознак кримінального правопорушення, та на підставі яких в подальшому визначалась правова кваліфікація вищезазначеного кримінального правопорушення.
Вищезазначені порушення кримінального процесуального закону, відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні направляється до суду, свідчить про те, що органом досудового розслідування не визначено обставини, що підлягають дослідженню під час судового розгляду та впливають на визначення правової кваліфікації даного кримінального правопорушення, що перешкоджає призначенню судового розгляду, під час якого передбачено оголошення обвинувального акту та роз`яснення суті обвинувачення, яке у даному випадку взагалі не висунуте, що тягне за собою порушення права на захист, оскільки обвинувальний акт є необхідним для підготовки до захисту.
А тому, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що прокурором не було висунуто відповідно до вимог кримінального процесуального закону обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні нею інкримінованого кримінального правопорушення, якій фактично під час досудового розслідування висунуто підозру, що дає підстави вважати, що цим процесуальним рішенням остання має процесуальний статус підозрюваної.
Крім того, відсутність формулювання обвинувачення, що висунуте ОСОБА_3 , позбавляє суд визначити межі судового розгляду щодо обвинуваченої з огляду на положення ч. 1 ст.337 КПК України.
Зокрема, суд вважає, що в подальшому зміна обвинувачення прокурором під час судового розгляду, шляхом доповнення обвинувального акту викладом фактичних обставин, які прокурор вважав доведеними, суперечила б вимогам ст.338 КПК України, оскільки прокурор має право змінити обвинувачення в суді, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, а не доповнювати обвинувальний акт, а тому вказані істотні порушення кримінального процесуального закону України перешкодили б ухвалити законне та обґрунтоване рішення в даному кримінальному провадженні.
Вищенаведене свідчить про порушення вимог кримінального процесуального кодексу України, а тому суд приходить до висновку про необхідність повернення прокурору на підставі ч.3 ст.314 КПК України обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування, як такого, що не відповідає вимогам закону.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 331, 369 КПК України, -
у х в а л и в:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003383 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та додані до нього документи, повернути до Київської місцевої прокуратури №4 для виконання вимог значених в мотивувальній частині ухвали.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.
Суддя: