БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22.09.2017
Єдиний унікальний номер 497/930/17
Провадження № 1-кп/497/69/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2017 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_7 ,

представника Відділення з ювенальної превенції Сектору превентивної діяльності Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316 від 03.06.2017 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград, Одеської області, громадянина України, учня 9 класу Ізмаїльської загально освітньої школи І-ІІІ ступенів № 10, росіянина за національністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , дані про особу якого перевірено на підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 07.11.2002 року Болградським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області, раніше судимого вироком Болградського районного суду Одеської області від 07.06.2017 року за ст.185 ч.1 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,
який обвинувачується у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Неповнолітній ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Болградського районного суду Одеської області від 07.06.2017 року за вчинення 01 березня 2017 року кримінального злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став, та не зупиняючись на скоєному, знов, повторно скоїв кримінальне діяння, за яке передбачена відповідальність кримінальним законодавством при наступних обставинах:

02.06.2017 року, приблизно о 09:30 годині, ОСОБА_4 перебуваючи у магазині «СтройПромХоз-2», розташованому за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. 25 Чапаєвської дивізії, № 37-Б, власником якого є ОСОБА_9 , побачив через скляний прилавок коробку з грошовими коштами. Після чого у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на таємне викрадення вказаних грошових коштів.

Спрямовуючи дії на реалізацію свого злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тимчасовою відсутністю продавця реалізатора ОСОБА_10 , яка покинула приміщення магазину, переконавшись, що його дії ніхто зі сторонніх осіб не бачить, ОСОБА_4 нагнувся та засунувши ліву руку з іншого боку прилавка, підняв коробку з грошовими коштами та правою рукою взяв грошові кошти у сумі 900.00 гривен, після чого разом із викраденими грошима покинув приміщення зазначеного магазину, розпорядившись ними на свій розсуд, спричинивши таким чином потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 900.00 гривен.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ст.185 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України - визнав повністю та суду підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що 02.06.2017 року, близько о 09:30 годині, він зайшов в магазин «СтройПромХоз-2» з порожньою пластиковою пляшкою, щоб попросити води, тому що його друзі розпалили вогнище, яке сильно розгорілося, і його необхідно було загасити. Коли продавець магазину зайшла в підсобку набрати води, він засунув руку через прилавок, узяв гроші з чорної коробочки, яку поклав на місце, і вибіг з магазину. Вкрадені гроші в сумі 900 гривен він витратив впродовж дня на продукти.

Тим самим обвинувачений підтвердив час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та запевнив суд, що не допустить у майбутньому подібних діянь.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

02.06.2017 року о 10:25 годині до Болградського відділення поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 02.06.2017 року невідома особа скоїла крадіжку грошових коштів у розмірі 900 гривен з каси його магазину «СтройПромХоз-2», що розташований по АДРЕСА_3 (а.с.71).

03 червня 2017 року за даним фактом внесено відомості в ЄРДР за № 0000316 та розпочато досудове слідство за попередньою кваліфікацією злочину за ст. 185 ч.1 КК України (а.с.70).

03.06.2017 року слідчий визнав заявника ОСОБА_9 потерпілим по даному кримінальному провадженню, про що свідчить постанова слідчого (а.с.72).

Потерпілий ОСОБА_9 (а.с.13-14) до суду не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, та зазначив, що жодних претензій до обвинуваченого не має, вибачив його, вважає, що обвинувачений усвідомив свій протиправний вчинок, просив надати шанс неповнолітньому стати на шлях виправлення, та строго не карати (а.с.57).

За даними протоколу огляду від 02.06.2017 року, було оглянуто місце події: магазин «СтройПромХоз-2» по вул. 25 Чапаєвської дивізії, № 37 Б в м. Болград Одеської області, власником якого є ОСОБА_9 , в касі якого було виявлено відсутність грошових коштів (а.с.73--76).

Допитані в судовому засіданні свідки пояснили:

Свідок ОСОБА_11 , що 02.06.2017 року біля 9:30 години він перебував в магазині «СтройПромХоз-2» по АДРЕСА_3 , де продавцем працює його дружина ОСОБА_10 .. В магазин забігло два хлопчики, які повідомили, що в магазині було скоєно крадіжку. Він притримав в магазині, та відразу ж зателефонував власнику магазина, який приїхав та викликав працівників поліції. Працівники поліції по приїзду, з`ясували усі обставини у хлопчаків.

Свідок ОСОБА_10 повідомила, що 02.06.2017 року о 08:00 годині вона розпочала роботу в магазині «СтройПромХоз-2» по вул. 25 Чапаєвської дивізії, № 37Б в м. Болград Одеської області, покупців не було. Після 09:00 години зайшло три хлопчики, які запитали щодо наявності в магазині дроту, частинку якого тримали в руках. Вона їх провела до приміщення, та показала те, що було в наявності, після чого вони покинули приміщення магазину.

Через якийсь час, зайшов один із тих самих хлопчаків, це був обвинувачений ОСОБА_4 , який попросив пляшку води щоб загасити полум`я, оскільки його товариші підпалили десь поряд траву, яка сильно розгорілася. Вона, ОСОБА_10 відлучилася до підсобного приміщення, щоб набрати пляшку води, а коли вийшла, ОСОБА_4 вже не було.

Потім, до магазину зайшов її чоловік, а ще через декілька хвилин забігли двоє хлопчиків, з тих що раніше заходили, та повідомили, що з магазину, де вона працює викрали кошти. Перевіривши касу в магазині, вона дійсно виявила відсутність коштів. Чоловік затримав хлопчаків, та зателефонував власнику магазина ОСОБА_9 , який згодом приїхав в магазин, та викликав поліцію. Працівникам поліції, хлопчаки розповіли, що обвинувачений ОСОБА_4 викрав велику суму коштів з магазину.

Постановою від 09.06.2017 року кваліфікацію складу злочину у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000316 було змінено з ч.1 ст.185 КК України на ч.2 ст.185 КК України (а.с.77).

Досліджені судом докази ніким з учасників судового розгляду не оспорювалися та визнанні допустимими і належними, клопотань щодо визнання доказів недопустимими заявлено не було.

Оцінивши сукупність наведених доказів суд приходить до висновку, що пред`ялене ОСОБА_4 обвинувачення знайшло своє підтвердження в ході розгляду кримінального провадження, та вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю.

Протиправні дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.185 ч.2 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до вимог КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При обранні виду та розміру покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також те, що відповідно до вимог ч.2 ст.50, ч.2 ст.65 КК України покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання щодо міри покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочину середньої тяжкості згідно ст. 12 КК України, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім (а.с.31, 78), за місцем навчання характеризується опосередковано (а.с.81), міцність соціальних зв`язків: проживав разом з матір`ю, вітчимом, та молодшими братом та сестрою в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.82), на «Д» обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (а.с.79-80), 07.06.2017 року був засуджений вироком Болградського районного суду Одеської області за вчинення 01 березня 2017 року кримінального злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України (а.с.83, 84-86).

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому в силу ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Згідно повідомлення Болградського районного відділу пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України від 21.09.2017 року вбачається, що обвинувачений відмовився від складання досудової доповіді (а.с.50-56)

Окрім зазначеного, суд враховує положення глави 38 КПК України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України № 5 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх».

А саме, що при призначенні покарання неповнолітнім суд повинен суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.

Неповнолітній вік особи, яка вчинила злочин, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 66 КК України є особливою обставиною, яка пом`якшує покарання. Вона обов`язково має враховуватись при призначенні покарання - незалежно від того, чи досяг підсудний на час розгляду справи повноліття. Залежно від конкретних обставин справи суди повинні враховувати як такі, що пом`якшують покарання, й інші обставини, перелічені в ч. 1 вказаної статті, а також обставини, хоча й не зазначені у законі, але які знижують ступінь суспільної небезпечності злочину чи особи (наприклад, втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність іншою особою, примирення з потерпілим тощо).

При призначенні неповнолітньому покарання, крім передбачених у статтях 65 - 67 КК України обставин, суди відповідно до ч. 1 ст. 103 КК України мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи.

Суд бере до уваги умови виховання обвинуваченого, думку потерпілого з приводу призначення покарання обвинуваченому, а також пояснення представників Служби у справах дітей Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Відділення з ювенальної превенції Сектору превентивної діяльності Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, які просили призначити неповнолітньому обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. 75, 76, 104 КК України.

Зі слів законного представника ОСОБА_5 (а.с.32-33), після зміни місця проживання (переїхали до м.Ізмаїл), її син ОСОБА_4 став на шлях виправлення, змінив своє відношення до навчання, став більш серйозним та відповідальним, дана ситуація стала для нього уроком, з якого він зробив відповідні висновки, перед потерпілим вибачився, та обіцяв більше не вчиняти будь-яких протиправних дій. Наполягала на призначенні для обвинуваченого якомога м`якого покарання.

Надала згоду на покладення на нею, як матір обвинуваченого обов`язок наглядати за засудженим та проведення з ним виховної роботи

Відповідно до вимог ст.104 ч.4 КК України, суд вважає за необхідне покласти на мати неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , обов`язок наглядати за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

З урахування усіх перелічених пом`якшуючих обставин, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання з застосуванням ст.75, 76, 104 КК України.

Статтею 70 ч.4 КК України встановлено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

У цьому випадку процес призначення покарання проходить три стадії:

1) призначення покарання за розкритий злочин;

2) визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів;

3) зарахування в строк остаточного покарання повністю чи частково відбутого покарання за попереднім вироком.

Усі названі стадії відображаються в резолютивній частині вироку.

При цьому суд не може змінювати призначене покарання за попереднім вироком, а остаточне покарання не може бути нижчим від покарання, призначеного за попереднім вироком, оскільки в таких випадках при поглиненні або складанні покарань суд має виходити з розміру всього покарання, призначеного за попереднім вироком, а не з його невідбутої частини.

Суд вирішуючи питання про призначення остаточного покарання обвинуваченому приймає до уваги роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові N 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (пункти 20, 21, 22).

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат не має.

До обвинуваченого запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.369 ч.1, 373 ч.2-3, 374, 392, 393, 395, положеннями глави 38 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у вигляді 2 (два) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до вимог ст.104 ч.4 КК України покласти на матір неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 обов`язок наглядати за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України за даним вироком та за ч.1 ст.185 КК України за вироком Болградського районного суду Одеської області від 07.06.2017 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 2 (два) місяця.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог ст.104 ч.4 КК України покласти на матір неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 обов`язок наглядати за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_4 не застосовувати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1