Провадження № 1-кс/369/2973/17
УХВАЛА
Іменем України
27.09.2017 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004075 від 03.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302, ч. 2 ст. 303 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідча СВ Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулась до суду з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що у період з липня 2017 року до 25.09.2017 ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи прямий умисел направлений на створення та утримання місць розпусти з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нехтуючи моральними засадами суспільства в частині підстав задоволення статевих потреб та правил шлюбних відносин, в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , організували місце утримання розпусти та систематично забезпечували надання послуг інтимного характеру з метою отримання матеріальної винагороди.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у період з липня 2017 року до 25.09.2017 ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи прямий умисел направлений на отримання доходу від сутенерства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нехтуючи моральними засадами суспільства в частині підстав задоволення статевих потреб та правил шлюбних відносин організували місце для надання інтимних послуг та систематично забезпечував надання повіями платних послуг сексуального характеру

Так, 22.09.2017 року о 19 год. 24 хв. ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , керуючись єдиним спільним умислом, з метою отримання спільного доходу від незаконної діяльності - сутенерства, перебуваючи за адресою: квартира АДРЕСА_1 , створила умови для зустрічі однієї з числа підібраних повій, яка дала добровільну згоду на це із ОСОБА_10 та за вимогою якого остання надала йому послугу інтимного характеру, а саме задовольнила його статеву пристрасть за грошову винагороду в розмірі сумі 1400 гривень.

Після надання повією послуг інтимного характеру за грошову винагороду грошові кошти в сумі 1400 грн. отримала повія для подальшого розподілення між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у період з липня 2017 року до 25.09.2017 ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи прямий умисел направлений на отримання доходу від сутенерства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нехтуючи моральними засадами суспільства в частині підстав задоволення статевих потреб та правил шлюбних відносин організували місце для надання інтимних послуг та систематично забезпечував надання повіями платних послуг сексуального характеру

Так, 23.09.2017 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , керуючись єдиним спільним умислом, з метою отримання спільного доходу від незаконної діяльності - сутенерства, перебуваючи за адресою: квартира АДРЕСА_1 , створила умови для зустрічі однієї з числа підібраних повій, яка дала добровільну згоду на це із ОСОБА_10 та за вимогою якого остання надала йому послугу інтимного характеру, а саме задовольнила його статеву пристрасть за грошову винагороду в розмірі сумі 1400 гривень.

Після надання повією послуг інтимного характеру за грошову винагороду грошові кошти в сумі 1400 грн. отримала повія для подальшого розподілення між ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у період з липня 2017 року до 25.09.2017 ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи прямий умисел направлений на отримання доходу від сутенерства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нехтуючи моральними засадами суспільства в частині підстав задоволення статевих потреб та правил шлюбних відносин організували місце для надання інтимних послуг та систематично забезпечував надання повіями платних послуг сексуального характеру

Так, 24.09.2017 року о 14 год. 40 хв. ОСОБА_5 , діючи спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , керуючись єдиним спільним умислом, з метою отримання спільного доходу від незаконної діяльності - сутенерства, перебуваючи за адресою: квартира АДРЕСА_1 , створила умови для зустрічі однієї з числа підібраних повій, яка дала добровільну згоду на це із ОСОБА_10 та за вимогою якого остання надала йому послугу інтимного характеру, а саме задовольнила його статеву пристрасть за грошову винагороду в розмірі сумі 1400 гривень.

Після надання повією послуг інтимного характеру за грошову винагороду грошові кошти в сумі 1400 грн. отримала повія для подальшого розподілення між ОСОБА_7 ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9

03.07.2017 відомості про вчинені кримінальні правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004075 з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України та розпочате досудове розслідування.

26.09.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України

Допитана, як підозрювана ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення винною себе не визнала. Обґрунтованість її підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом обшуку;

- протоколами допиту свідків;

- протоколами впізнання зі свідками та іншими доказами у своїй сукупності.

Підставою застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,2,3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому слідча просила обрати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 проти вимог клопотання заперечував, просив відмовити в його задоволенні, крім того, заявив клопотання в порядку ст. 206 КПК України, відповідно до якої останній вказував на те, що в даному випадку під час затримання його підзахисної було допущено грубе порушення КПК, так як не було законних підстав передбачених статтею 208 КПК України для затримання ОСОБА_5 . На підставі чого захисник просив негайно звільнити ОСОБА_5 .
Підозрювана ОСОБА_5 підтримала свого захисника.
Також допитана в якості свідка ОСОБА_11 пояснила що підозрювана ОСОБА_5 є її донькою, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, наявність міцних соціальних зв`язків.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб, які брали участь у розгляді справи, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Також слідчим та прокурором не обґрунтовано жодного ризику, які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваної ОСОБА_5 винуватою у кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, даних про її особу, наявність зареєстрованого проживання на території Київської області, відсутність у неї судимостей, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Крім того, слідчий суддя не вбачає підстав для реалізації ст. 206 КПК України щодо зобов`язання звільнити позбавлену свободи особу, оскільки існують передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду. В даному випадку підозрювана ОСОБА_5 була затримана 26.09.2017 р. в порядку ст. 208 КПК. А тому відповідна скарга захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.
Таким чином, для запобігання можливих ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на неї обов`язків визначених п.п. 1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В клопотанні слідчого Києво-Святошинського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004075 від 03.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302, ч. 2 ст. 303 КК України, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 27 листопада 2017 року, включно.

Заборонити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 20 години 00 хвилин по 08 годину 00 хвилин наступного дня.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 :

1.прибувати до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього за першою вимогою;

2. не відлучатися за межі території Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3.повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

4.утримуватися від спілкування зі свідками та іжж.єжжжю=-ншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області на протязі 5 (пяти) днів з дня її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .
Строк дії ухвали 2 місяці.

Слідчий суддя: ОСОБА_1