Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/416/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.09.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні залі суду м. Кропивницький, дистанційно в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2017 року, якою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Херсона, українцю, громадянину України, освіта неповна середня, неодруженому, не працюючому, мешканцю АДРЕСА_1 , який засуджений 14.06.2013 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі. Згідно ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 року» залік становить 1 рік 08 місяців 21 день
відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.

За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, мотивуючи це тим, що він став на шлях виправлення і своєю поведінкою довів своє виправлення.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2017 року, відмовлено у задоволенні клопотання останнього про умовно-дострокове звільнення від покарання.

У своєму рішенні районний суд при оцінці поведінки засудженого відмітив, що ОСОБА_6 за час відбування покарання допустив п`ять порушень вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, як правами начальника відділення, так і правами начальника установи, чотири стягнення погашені відповідно до ч.14 ст.134 КВК України, одне стягнення не зняте та не погашене. Заохочень не має. На даний час не працевлаштований.

Вказані обставини в їх сукупності не свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженого та вказують виключно про ситуативний характер поведінки засудженого.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про те, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції засуджений ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову, якою задовольнити клопотання та звільнити його умовно достроково від відбування покарання.

Свої вимоги мотивує тим, що на час звернення до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення, був працевлаштований більше року, також навчався в 11 класі Новостародубівської загально освітньої школи. Порушення, які малися у нього, були погашеними відповідно до ч.14 ст.134 КВК України. А тому реалізовуючи своє право на умовно дострокове звільнення, він звернувся з відповідним клопотанням до суду.

Проте через два дні після звернення до суду він був звільнений з роботи, а в подальшому адміністрація колонії надала характеристику в якій було зазначено, що він не навчається та не працює. Вказане стало підставою для відмови у задоволення його клопотання про умовно дострокове звільнення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу районного суду та ухвалити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на час звернення до суду першої інстанції ОСОБА_6 жодного стягнення не мав, дане підтверджується довідкою про заохочення та стягнення на засудженого від 01.12.2016 року, яка міститься в матеріалах справи.

Згідно з першою характеристикою Петрівської виправної колонії № 49 від 01.12.2016 року, засуджений характеризується посередньо. Характеристика посилається на стягнення, які вже погашені. Характеристика не містить посилання на те, що засуджений працював і на даний час навчається в Петрівському навчальному центрі № 49 та навчається у Відділенні соціально - психологічної служби відділу соціально - виховної та психологічної роботи Петрівської ВК № 49.

Тобто, з першої характеристики вбачається, що адміністрація ВК № 49 упереджено відноситься до засудженого, не даючи повної характеристики на засудженого.

В матеріалах справи міститься характеристика Петрівського навчального центру № 49, з якої вбачається, що засуджений ОСОБА_6 навчається за професією «Токар» та характеризується відмінно. А також міститься характеристика Відділу соціально - психологічної служби відділу соціально - виховної та психологічної роботи Петрівської ВК № 49, з якої вбачається, що засуджений ОСОБА_6 навчається у 11 класі на екстернатній формі навчання у Новостородубській ЗОШ І - III ступеней Петрівської районної ради Кіровоградської області та заняття не пропускає.

Але, вже в березні місяці адміністрація подала до суду довідку з якою вбачається, що ОСОБА_6 отримав стягнення 20.01.2017 року, а саме не вийшов на перевірку чим отримав попередження.

Суд першої інстанції не звернув увагу, що до подачі клопотання засуджений про умовно дострокове звільнення не мав жодного стягнення і був офіційно працевлаштований та навчався. Але починаючи з моменту звернення засудженого до суду - його було звільнено з роботи і накладено стягнення. Це свідчить про упередженість зі сторони адміністрації ВК № 49 до засудженого.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу районного суду залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання про умовно дострокове звільнення, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що вони задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Згідно п.6 ч.1 ст. 81 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення. Частина 2 ст. 81 КК України передбачає, що умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 засуджений 14.06.2013 року Білозерським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі. Згідно ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 року» залік становить 1 рік 08 місяців 21 день.

Початок строку : 23.03.2013 року. Кінець строку :02.07.2018року.

З 06.04.2013 року засуджений ОСОБА_6 тримався в СІЗО м. Дніпропетровська, за час перебування в установі зарекомендував себе посередньо, вимоги режиму утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

З 21.09.2013 року відбував покарання в Слов`яносербській виправній колонії в Луганській області (№ 60), за час перебування в установі зарекомендував себе посередньо, вимоги режиму відбування покарання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

З 12.01.2014 року засуджений тримався в СІЗО м. Києва, за час перебування в установі зарекомендував себе з негативної сторони, допустив одне порушення вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО, стягнення погашено відповідно до ч.14 ст.134 КВК України. Заохочень не мав.

З 10.10.2014 року засуджений тримався в СІЗО м. Миколаєва за час перебування в установі зарекомендував себе посередньо, вимоги режиму утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.

З 08.04.2015 року відбуває покарання в Петрівській виправній колонії (№ 49). За час відбування покарання в установі зарекомендував себе наступним чином, допустив чотири порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, як правами начальника відділення, так і правами начальника установи, три стягнення погашені відповідно до ч.14 ст.134 КВК України, одне стягнення не зняте та не погашене. Заохочень не має.

На даний час не працевлаштований, у суспільному житті відділення участі не приймає.

Навчається в Петрівському навчальному центрі № 49 за професією токар, до навчання відноситься позитивно, зарекомендував себе здібним, дисциплінованим слухачем. 20.10.2016 року наказом № 164, зарахований до 11 класу на екстернатну форму навчання, по Новостародубській ЗОШ І-ІІІ ступеней Петрівської районної ради Кіровоградської області, до навчання відноситься посередньо, безініціативний, потребує нагадування при написанні контрольних робіт.

Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд.

У відношенні до персоналу установи стриманий, не відвертий, на заходи виховного впливу реагує не завжди.

До виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.

Безвідповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні;

Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Зв`язки з рідними та близькими підтримує шляхом листування та телефонних дзвінків, отримує від них посилки та передачі.

У відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. За характером спокійний, врівноважений.

Позову за виконавчими листами не має.

По прибуттю до установи написав заяву про зарахування до програми диференційованого виховного впливу «Професія».

Заохочувальна норма у виді ст. 101 КВК України переведення із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки до колонії середнього рівня безпеки для осі які раніше відбували покарання в місцях позбавлення волі по відбуттю 1/2 строку покарання настала з 01.01.2015 року, комісією Петрівської виправної колонії № 49 від 06.06.2016 року, протокол № 11, відмовлено в застосуванні ч.1 ст.101 КВК України в переведенні із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки до колонії середнього рівня безпеки осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі як такому що не стає на шлях виправлення.

Заохочувальна норма у виді ст. 82 КК України заміна невідбутої частини строку покарання більш м`яким по відбуттю 2/3 строку покарання настала з 02.03.2016 року, комісією Петрівської виправній колонії № 49 від 06.06.2016 року, протокол № 11, відмовлено в заміні невідбутої частини строку покарання більш м`яким як такому що не став на шлях виправлення.

Заохочувальна норма у виді ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення по відбуттю 3/4 строку покарання настає з 01.10.2016 року, комісією Петрівської виправноїколонії у № 49 від 27.10.2016 року, протокол № 24, відмовлено в умовно-достроковому звільненні як такому, що не довів своє виправлення.

Згідно висновків по характеристиці на засудженого ОСОБА_6 : не довів свого виправлення, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення (а.п. 42).

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_6 , від 01.03.2017 року, виданої начальником Петрівської виправної колонії в Кіровоградській області (№49), за термін відбування покарання: з 30.07.2017 року по 20.01.2017 року засуджений ОСОБА_6 допустив п`ять порушень вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. На час видачі довідки чотири стягнення погашені, заохочень не має.

Крім того, відповідно до листа начальника Петрівської ВК № 49 від 28.03.2017 року, засуджений ОСОБА_6 , 1987 року народження, 05.03.2017 року не прибув на ранкову перевірку, 06.03.2017 року - оголошено догану від імені начальника відділення. 11.02.2017 року було вилучено зарядний пристрій до мобільного телефону, 09.03.2017 року - оголошено догану начальником установи. 16.03.2017 року не вийшов на ранкову перевірку, 17.03.2017 року - оголошено догану начальником установи.

Колегія суддів враховує, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність, зокрема того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Проте, під час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і з таким висновком районного суд погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційних скарг засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 про те, що починаючи з моменту звернення засудженого до суду - його було звільнено з роботи і накладено стягнення, що свідчить про упереджене ставлення до засудженого ОСОБА_6 зі сторони адміністрації, що в свою чергу стало підставою відмови у задоволенні клопотання про умовнодострокове звільнення є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Так під час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_6 повідомив, що звернувся до органів прокуратури про неправомірність дій з боку адміністрації ВК № 49. На запит Апеляційного суду Кіровоградської області отримано лист від прокуратури Кіровоградської області від 17.07.2017 року. Вказаним листом зазначено, що прокуратурою Кіровоградської області розглянуто звернення ОСОБА_6 , яке надійшло з Генеральної прокуратури України, який відбуває покарання в ДУ «Петрівська ВК №49» щодо додержання вимог законодавства при накладенні стягнень та з інших питань. Перевіркою вказаного звернення встановлено, що порушень кримінально виконавчого законодавства в діях адміністрації установи, при накладенні дисциплінарних стягнень на засудженого ОСОБА_6 не виявлено.

Таким чином враховуючи те, що вимоги ст.81КК України передбачають сумлінну поведінку засудженого за час відбування покарання, колегія суддів приходить до висновку про те, що районний суд правильно відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки останній своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг засудженого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , а ухвалу суду першої інстанції залишає без змін та вважає її законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 537, 539, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Петрівського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3