Справа № 466/8150/17
У Х В А Л А
13 листопада 2017 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК № 30 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові спільне клопотання начальника державної установи «Личаківська виправна колонія № 30» та голови спостережної комісії Шевченківської райдержадміністрації ЛМР про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно засудженого, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, із неповною середньою освітою, маючого на утриманні малолітню дитину, уродженця с. Голосків, Коломийського району Івано-Франківської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України, раніше судимого, -

у с т а н о в и в:

Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.10.2016р. , ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, зараховано у строк відбування покарання термін перебування під вартою з 23 лютого 2016 року до дня набрання вироком законної сили.

Початок строку покарання 23 лютого 2016 року, кінець строку 29 вересня 2019 року.

Начальник державної установи «Личаківська виправна колонія № 30» та голова спостережної комісії Шевченківської райдержадміністрації ЛМР звернулись до суду з клопотанням про застосування щодо засудженого п. «в» ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» про звільнення від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечив щодо задоволення клопотання, суд приходить до висновку, що таке підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до вимог п. «в» ст.1, ст. 4 Закону України "Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Пунктом «в» ч.1 вказаного Закону передбачено, що звільненню від відбування покарання підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за умисний злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України на строк не більше 10 років, при цьому в нього на утриманні є малолітня дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даний факт стверджується копією свідоцтва про народження останньої, що долучена до матеріалів клопотання.

Підстав за яких би амністія не поширювалася на засудженого ОСОБА_5 судом не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 539 КПК України, ст.1 п. «в», ст. 4 Закону України «Про Амністію у 2016 році», суд, -

у х в а л и в:

клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання призначеного вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.10.2016р. на підставі п. «в» ст. 1, ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1