Справа № 751/3412/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/14/2018
Категорія - ч.2 ст. 367 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 червня 2014 року за № 0000132, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2015 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, раніше не судимого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2015 року ОСОБА_9 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 367 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю його вини.

Питання речових доказів вирішене в порядку ст. 100 КПК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України. Під час розгляду даного кримінального провадження в судовому засіданні суду першої інстанції прокурором було змінено обвинувальний акт, - ОСОБА_9 обвинувачується за ч. 2 ст. 367 КК України, в тому, що, працюючи з 04 листопада 2013 року головним державним інспектором митного поста «Чернігів-вантажний» Чернігівської митниці Міндоходів, що в м. Чернігові по вул. Жабинського, 2-В, будучи працівником правоохоронного органу, представником влади та службовою особою, зобов`язаною відповідно до п.п. 2.1 та 2.2.1 своїх функціональних обов`язків, передбачених Посадовою інструкцією, здійснювати контроль за дотриманням суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності встановленого законодавством порядку переміщення товарів через митний кордон України, неналежно виконував свої службові обов`язки та вчинив службову недбалість, що спричинило тяжкі наслідки за наступних обставин.

Так, згідно договору від 21.11.2013 року між підприємствами «Ksandro Enterprise Ltd» (Британські Віргінські острови) та ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» (м. Одеса), для переробки на митну територію України через пункт пропуску «Горностаївка-Терюха» (залізнична станція Чернігів), відповідно до угод про міжнародне вантажне сполучення № 05961481 від 11.02.2014 року, а також № 05961643 та № 05961644 від 15.02.2014 року, надійшов вантаж компанії «Ksandro Enterprise Ltd», а саме важкі дистиляти газойлі: паливо дизельне автомобільне ДТ-3-К4, Сорт. F., вагою нетто 1 860 500 кг на загальну суму 8 477 956,04 грн.

Відповідно 12.02.2014 року та 16.02.2014 року інспекторами Чернігівської митниці це паливо було оформлено в режимі митний склад та згідно декларацій ІМ 74 ДЕ: 102110000/2014/021004 від 12.02.2014 року (вага нетто 778390 кг) та ІМ 74 ДЕ: 102110000/2014/021116 від 16.02.2014 року (вага нетто 1082110 кг) розміщено на митному складі ТОВ «Цикловаст» за адресою: Чернігівська область, смт. Куликівка, вул. 8 Березня, буд. 23.

В подальшому невстановленими особами паливо вивезено звідти в невідомому напрямку.

Після чого ОСОБА_9 , дізнавшись про відсутність вантажу на складі, з метою створення видимості подальшого переміщення цього пального до Південної митниці Міндоходів, порушуючи ст.ст. 7-8 Митного Кодексу України та п. 2.2.4 своїх функціональних обов`язків, які зобов`язують його здійснювати оперативний контроль за переміщенням митною територією України товарів, що перебувають під митним контролем, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, здійснив митне оформлення згаданого вантажу при його відсутності.

Так, перебуваючи у своєму службовому кабінеті за адресою: м. Чернігів, вул. Жабинського, 2-В, ОСОБА_9 неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, здійснив митне оформлення митних декларацій типу ТР 81 АА: 102110000/2014/010671 20.02.2014 року та типу ТР 81 АА: 102110000/2014/010728 та ТР 81 АА: 102110000/2014/010729 від 21.02.2014 року про начебто вивезення вказаного палива автомобільним транспортом підприємства ПП «МІГ-29» до Південної митниці на адресу ПАТ «Одеський нафтопереробний завод».

Таким чином, через несумлінне ставлення ОСОБА_9 до своїх службових обов`язків, зазначений вантаж до пункту митного призначення Південної митниці Міндоходів не прибув, митний режим товарів змінений не був, внаслідок чого до державного бюджету не надійшло обов`язкових платежів на суму 2 422 697,96 грн., що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим державі було заподіяно збитків на вказану суму, що є тяжкими наслідками.

Виправдовуючи ОСОБА_9 за ст. 367 ч.2 КК України, суд першої інстанції вказав, що допитані у судовому засіданні за клопотанням прокурора свідки не підтвердили факт, що ОСОБА_9 несумлінно поставився до своїх службових обов`язків під час проведення розмитнення пального, яке надійшло на митний склад ТОВ «Цикловаст» у смт Куликівці та в подальшому було відвантажено на адресу ПАТ «Одеський нафтопереробний завод».

Суд зазначив, що прокурор будь-яких доказів тому, що ОСОБА_9 , дізнавшись про відсутність вантажу на складі, в своєму службовому кабінеті здійснив оформлення митних декларацій 20.02.2014 року та 21.02.2014 року, не надав, не було відомо, не встановлено і доведено, як ОСОБА_9 дізнався про відсутність пального, від кого, та як саме ОСОБА_9 здійснив митне оформлення митних декларацій, які надходять на митний пост в електронному вигляді.

Суд вказав, що надані прокурором докази - митні декларації про надходження на адресу ТОВ «Цикловаст» важких дистилятів згідно митних декларацій від 12, 16 лютого 2014 року /т.1 а.п.135-153/, також не доводять вину ОСОБА_9 в пред`явленому зміненому обвинуваченні, в яких, навпаки, від 20 - 21.02.2014 року /т.1 а.п.155-161/ вказано про гарантування КТ «Донтрансгарант і Компанія» фінансової відповідальності в разі недоставки фірмою-перевізником ЧП «Міг 29» пального до ПАТ «Одеський нафтопереробний завод», про це конкретно вказано в кожній митній декларації, а також зазначено фірму ЧП «Міг 29» як фірму-перевізника. Дані митні декларації були складені декларантом ОСОБА_10 , який несе відповідальність за всі дані, які він вносить до митної декларації, і тому невідомо як ОСОБА_9 причетний до складання даних митних декларацій.

У вказаних митних деклараціях є примітка, згідно якої за виїзд інспектора митниці підприємство сплачує певну грошову суму, тому дана обставина підтверджує показання ОСОБА_9 щодо його виїзду на склад пального ТОВ «Цикловаст» в смт. Куликівку 20 та 21 лютого 2014 року та спростовує дані, які прокурор вважає доведеними щодо невиїзду ОСОБА_9 до смт. Куликівка.

Суд зазначив, що в матеріалах кримінального провадження /т.1 а.п.155, 158, 161/ знаходяться надані прокурором гарантійні документи, а саме: договір, укладений між КТ «Донтрансгарант і Компанія» з ЧП «Міг 29» про відповідальність страхової компанії в разі недоставки до ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» пального, але прокурором не було здійснено будь-яких дій щодо з`ясування, чи дійсно було укладеного такий договір, чи дійсно КТ «Донтрансгарант і Компанія» підписувало вказану угоду.

Згідно досліджених документів /том 2 а.п. 151-174/, до КТ «Донтрансгарант і Компанія» Чернігівською митницею пред`явлені до господарського суду фінансові претензії і тому суд вважає, що позов прокурора про відшкодування шкоди, завданої державі, пред`явлений до ОСОБА_9 безпідставно, бо є договір, згідно якого в разі недоставки вантажу, який перебуває під митним контролем, відповідальність несе страхова компанія.

Суд вказав, що під час перевірки відділом контрабанди Чернігівської митниці, яка здійснює контроль щодо доставки вантажу з Чернігівської митниці по території України /т.2 а.п.131-144/ даної обставини, перевірялися і всі дії працівників Чернігівської митниці щодо відвантаження пального на митний склад в смт. Куликівка ТОВ «Цикловаст» та відпуск його за поданими заявками, та не було встановлено будь-яких дій зі сторони ОСОБА_9 , які б можливо було розцінити як недбалість, а було прийнято рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора митного поста ОСОБА_11 .

Суд зазначив, що під час досудового розслідування з невідомих причин не були допитані особи, які мають відношення до ТОВ «Цикловаст» /директор товариства ОСОБА_12 /, керівництво КТ «Донтрансгарант і Компанія» щодо укладених тристоронніх договорів про перевезення ПП «Міг 29» пального з митного складу в смт. Куликівка до ПАТ «Одеський нафтопереробний завод».

Тому, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що прокурором під час розгляду даного кримінального провадження не було наведено будь-яких даних на підтвердження вини ОСОБА_9 у пред`явленому йому обвинуваченні і тому ОСОБА_9 слід виправдати в зв`язку з недоведеністю його вини, оскільки суд не вправі за власною ініціативою викликати будь-яких свідків або витребовувати будь-які документи.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку суду та ухвалення нового, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі на 4 роки, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на 3 роки, без штрафу, із повним задоволенням цивільного позову прокурором.

Автор скарги вказує про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, істотні порушення вимог КПК, а саме ст.ст. 370, 374. Свої доводи аргументує тим, що:

- в основу вироку покладені тільки показання ОСОБА_9 щодо його невинуватості та показання свідків-співробітників митниці, які не узгоджується з іншими доказами, дослідженими у суді;

- взагалі не дано оцінки показанням свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та не вказано мотиви неприйняття цих показань.

- не були досліджені ряд доказів по справі, а саме документи в їх сукупності договори між „Донтрансгарант і компанія і «Ksandro Enterprise Ltd»; договори оренди між ТОВ „Фортуна-Ян-Транс та ТОВ „Цикловаст; відповіді ТОВ „Євроавтогаз щодо співпраці ТОВ „Цикловаст, ПАТ „Одеський НПЗ та ПП „МІГ 29 та перевезення паливно-мастильних матеріалів у 2014 році; спірні митні декларації та інші, про що не вказано у вироку.

- не надано оцінки дослідженій в суді роздруківці телефонних дзвінків ОСОБА_9 , згідно яких він 20-21 лютого 2014 року за межі м. Чернігова не виїжджав. Всі ці докази могли суттєво вплинути на прийняття рішення по справі, тому їх неврахування є суттєвим порушенням вимог КПК, що тягне скасування рішення суду.

- посилається на часткову відсутність записів судового засідання на електронних носіях інформації.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_9 та його захисник вважають вирок законним і обґрунтованим, постановленим на повно і всебічно досліджених доказах.

Колегією суддів апеляційного суду було безпосередньо досліджено докази справи: допитані свідки, запропоновані сторонами кримінального провадження, досліджені матеріали кримінальної справи.

Дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Службова недбалість, в скоєнні якої обвинувачувався ОСОБА_9 , полягає у невиконанні або неналежному виконанні своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них. Унаслідок таких дій винної особи повинні бути заподіяні тяжкі наслідки і між діями винної особи та настанням тяжких наслідків повинен бути прямий причинний зв`язок. Належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_9 порушив свої службові обов`язки й унаслідок цього настали тяжкі наслідки, суду надано не було. Цей висновок підтверджується наступними доказами.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_9 не визнав себе винним за ч. 2 ст. 367 КК України і показав, що в лютому 2014 року він працював головним державним інспектором митного поста «Чернігів-вантажний» і займався митним оформленням вантажу дизельного пального, яке завезло в Україну з території Республіки Білорусь ТОВ «Цикловаст» і розмістило на тимчасове зберігання на митному складі орендованій ним нафтобазі в смт. Куликівка Чернігівської області. При надходженні цього вантажу на митний склад, його оформленням займались інспектори Скляр та ОСОБА_16 . Він же займався контролем за вантажем шляхом перевірки митної декларації а також давав дозвіл на видачу вантажу з митного складу для доставки кінцевому споживачеві. Митні декларації мали спеціальну позначку зелений квадрат, що свідчить про низький ступінь ризиків. 20 та 21 лютого 2014 року він особисто виїздив на митний склад, перевіряв там наявність дизельного пального, митного забезпечення пломб, якими були опломбовані резервуари і пересвідчившись у відсутності порушень, дав дозвіл на відвантаження пального. З якої причини пальне не прибуло до місця призначення йому невідомо, але дізнавшись про втрату вантажу, він повторно виїхав на митний склад, провів його обстеження, склав протокол про порушення митних правил і направив його у відділ по боротьбі з контрабандою. Наполягав, що ніяких посадових інструкцій не порушував, його посадові інструкції не деталізовані до такої міри, щоб зобов`язувати його особисто виміряти кількість вантажу, він мав право контролювати вантаж шляхом контролю за документами.

Ці його показання лишились фактично не спростованими в ході апеляційного розгляду і не спростовані вони були в суді першої інстанції.

Свідок ОСОБА_17 , інспектор митного посту «Чернігів-вантажний» дав пояснення щодо методики контролю інспектора митниці за вантажем на митному складі. Він пояснив, що згідно діючих нормативних актів за умов низьких ризиків втрати вантажу, інспектор митниці не зобов`язаний особисто контролювати наявність та кількість цього вантажу, а зобов`язаний лише перевірити документи і належним чином їх оформити. Присутність інспектора митниці на митному складі при видачі вантажу є обов`язковою, але особисто перевіряти цей вантаж інспектор не зобов`язаний.

Свідок ОСОБА_18 , головний державний інспектор Межрегіональної митниці ДФС в судовому засіданні дав пояснення про те, що у розглядаємій судом ситуації інспектор митниці зобов`язаний здійснити документальний контроль вантажу, а у випадках високих ризиків його втрати фізичний контроль. При низьких ризиках його втрати інспектор митниці не зобов`язаний здійснювати фізичний контроль.

Співробітник Чернігівської митниці ОСОБА_19 , допитана як свідок, показала, що ТОВ «Цикловаст» завозило в Україну нафтопродукти і розміщувало їх на митному складі під фінансову гарантію командитного товариства «Донтрансгарант». Після видачі цих нафтопродуктів з митного складу в Куликівці в лютому 2014 року вони не прибули до митниці призначення, що було виявлено в автоматичному режимі електронною системою митних органів, у зв`язку з цим митниця звернулась до суду з позовом до товариства «Донтрансгарант» про відшкодування шкоди, завданої втратою вантажу та несплатою митних платежів. В даному випадку, на підставі угоди, стороною якої було товариство «Донтрансгарант» і нормами Митного кодексу України, майному відповідальність за втрату вантажу повинно нести товариство «Донтрансгарант».

Свідок ОСОБА_20 показав суду, що працював на нафтобазі в смт. Куликівці, забезпечував роботу технологічного обладнання і безпосередньо займався заправкою бензовозів, які дії виконували інші особи, в тому числі інспектор митниці, він не знає. Свідок пояснив, що інспектора митниці, в тому числі ОСОБА_9 регулярно приїздили на нафтобазу, давали дозвіл на відпуск нафтопродуктів, контроль за їхнім відпуском з боку митниці був постійним. Свідок пояснив, що в 20-х числах лютого місяця 2014 року митний склад припинив свою роботу, проте перед його припиненням він бачив на цьому складі інспектора митниці ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_21 показав, що в лютому 2014 року на митний склад, який знаходився на нафтобазі в смт. Куликівці Чернігівської області ТОВ «Цикловаст» було завезено велику кількість нафтопродуктів, усі операції з ними поводились під контролем митних органів.

Свідок ОСОБА_22 показав, що працював кур`єром в ТОВ «Цикловаст» і 20 та 21 лютого 2014 року автомобілем привозив в Куликівку на територію нафтобази інспектора митниці ОСОБА_9 .

Даючи оцінку показанням цих свідків, колегія суддів вважає, що ці свідки підтверджують виконання ОСОБА_9 своїх службових обов`язків як інспектора митниці, тобто здійснення контролю і митного оформлення вантажів, безпосередній виїзд його на місце зберігання вантажу, що спростовує версію обвинувачення про недбале ставлення до службових обов`язків.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги (т.2 а.с.200) про ненадання оцінки показанням свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 та вказівки колегії суддів ВССУ про це ж, колегія суддів допитала свідка ОСОБА_13 , який показав, що в лютому 2014 року він працював охоронцем в ТОВ «Цикловаст», наприкінці лютого 2014 р. це підприємство припинило свою діяльність. Детально пояснити, коли саме це підприємство закрилось він суду не зміг і пригадати своїх попередніх показань також не зміг. Даючи оцінку його показанням, колегія суддів вважає, що вони не підтверджують пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, пригадати, якого саме числа митний склад припинив роботу він не зміг і його показання з версією обвинувачення не збігаються.

В засіданні апеляційного суду досліджений аудіозапис показань свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_15 , які вони давали в суді першої інстанції. Проти такого порядку дослідження доказів не заперечували сторони кримінального провадження. З цих показань, які безпосередньо досліджені колегією суддів, вбачається, що керовані свідками ОСОБА_23 і ОСОБА_15 підприємства, які займались перевезенням нафтопродуктів, ніколи не мали ділових стосунків з ТОВ «Цикловаст» і нафтопродуктів з нафтобази в смт. Куликівка в 2014 році не перевозили.

Оцінюючи показання цих свідків, колегія суддів вважає, що вони також не підтверджують вини ОСОБА_24 , оскільки він обвинувачувався в скоєнні службової недбалості на своєму робочому місці. В його посадові обов`язки не входив контроль за автотранспортом, яким вивозились нафтопродукти з митного складу. Крім того, приписами глави 20 Митного Кодексу України було встановлено обмеження для митних органів щодо засобів контролю за переміщенням товарів з митного складу.

Оскільки прокурором в апеляційній скарзі в її обґрунтування наведені численні документи, які, на думку прокурора підтверджують вину ОСОБА_9 (т.2 а.с. 200-201), а в ухвалі касаційного суду (т.3 а.с. 39) вказано на необхідність дати оцінку «іншим доказам справи», хоча й не вказано яким, колегія суддів апеляційного суду дослідила письмові докази справи, на які посилався прокурор. Такими доказами є:

- довідка ФОП ОСОБА_25 (т.2 а.с.48);

- довідка ТОВ «Альянс Ойл Україна» (т.2 а.с. 49);

- довідка ТОВ «Рентойл» (т.2 а.с. 50);

- довідка ТОВ «ЛПГ Техно» (т.2 а.с. 53);

- довідка ПП «Укртехпром-2001» (т.2 а.с. 59);

- довідка АТ «Макрохим» (т.2 а.с.55);

- довідка ТОВ «Киевский республиканский центр» (т.2 а.с. 56);

- довідка ФОП ОСОБА_15 (т.2 а.с.57);

- довідка Укррос-транс (т.2 а.с. 58,71)

- довідка ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» (т.2 а.с. 59, 73);

- довідка ТОВ «Єврогаз» (т.2 а.с. 60);

- довідка ПП «Міг-29» (т.2 а.с. 65);

- довідка ФОП ОСОБА_15 (т.2 а.с. 66-67);

- довідка ФОП ОСОБА_26 (т.2 а.с. 68-69);

- довідка ТОВ «Євроавтогаз» (т.2 а.с. 72).

З текстів цих документів вбачається, що зазначені в них підприємства не здійснювали перевезення нафтопродуктів з митного складу ТОВ «Цикловаст» в смт. Куликівці Чернігівської області в 2014 році. Проте, на думку колегії суддів, ці факти ніяким чином не впливають на правильність висновків місцевого суду. У відповідності до норм глави 20 Митного Кодексу України, саме власник митного складу, а не інспектор митниці здійснює оперативне управління товарами, митні ж органи лише дають дозвіл на такі дії, якщо вони не суперечать законодавству. ОСОБА_9 в силу закону, посадових інструкцій не зобов`язаний був контролювати автотранспорт, який заїжджав на територію митного складу і в обвинувальному акті про такий його обов`язок нічого не зазначено. Рішення про вивезення нафтопродуктів з митного складу приймалось власником вантажу компанією «Ksandro Enterprise Ltd», а митні органи лише повідомлялись про це.(т.1 а.с. 162-165) Таким чином, наведені вище прокурором докази не мають ніякого відношення до дій, які інкриміновані ОСОБА_9 як злочин і колегією суддів відхиляються.

Колегією суддів апеляційного суду були досліджені в судовому засіданні документи, зазначені в апеляційній скарзі прокурора (т.2 а.с. 200-201), які стосуються завезення на територію Чернігівської області ТОВ «Цикловаст» паливно-мастильних матеріалів (т.1 а.с. 135-161). Такими документами є перелічені в апеляційній скарзі митні декларації і накладні, якими факти завезення нафтопродуктів дійсно підтверджуються. Прокурор в засіданні апеляційного суду не зміг привести жодного аргументу того, яким чином наявність цих документів, достовірність яких не викликає сумніву у сторін, підтверджує винуватість ОСОБА_9 у службовій недбалості.

Договір оренди між ТОВ „Фортуна-Ян-Транс та ТОВ „Цикловаст свідчить про здачу в оренду нафтобази в смт. Куликівці. Зазначений в договорі факт ніким не оспорюється, проте й не підтверджує винуватості ОСОБА_9 .

З метою повноти розгляду справи, колегія суддів окремо звернула увагу на документи про надання фінансових гарантій щодо сплати митних платежів, чим так опікувався прокурор у своїй скарзі і не зазначення яких у вироку вважав грубим процесуальним порушенням.

Так, 27.11.2013 р. між командитним товариством «Донтрансгарант і компанія» та компанією «Ksandro Enterprise Ltd» було укладено договір про надання фінансових послуг для забезпечення сплати митних платежів. Також договір про надання фінансових гарантій митним органам було укладено між командитним товариством «Донтрансгарант і компанія» та державною митною службою України 22.12.2012 р. (т.1 а.с.170-175, 178-184). Відповідно до цих договорів, товариство «Донтрансгарант і К» зобов`язувалось сплачувати митні платежі у разі несплати їх компанією «Ксандро Ентерпрайз».

На думку колегії суддів, вказані договори не тільки не підтверджують винуватості ОСОБА_9 , а навпаки, свідчать про його невинуватість. Так, стороною захисту було надано належним чином завірену копію постанови Вищого адміністративного суду України від 30.06.2016 р. справа № К/800/8755/16, з якої вбачається, що на підставі вказаних вище договорів фінансову відповідальність по сплаті митних платежів за втрачений вантаж дизельного пального, службову недбалість до якого, за версією обвинувачення, проявив ОСОБА_9 , повинно нести товариство «Донтрансгарант і К». Встановлені судом обставини ставлять під сумнів заподіяння матеріальних збитків у виді несплати митних платежів на користь держави і свідчать на користь сторони захисту. Вказане судове рішення робить неможливим задоволення цивільного позову прокурора і стягнення на користь держави з ОСОБА_9 несплачених митних платежів.

Згідно договору зберігання на митному складі № 27-11-2013 ТС/О від 27.11.2013 р. від ТОВ «Цикловаст» та «Ksandro Enterprise Ltd» вивантаження, зберігання та видача палива входить в обов`язки утримувача митного складу, тобто ТОВ «Цикловаст», що відповідає вимогам ч. 1 ст. 425 МК України.

В рамках даного кримінального провадження органами досудового розслідування не було встановлено і допитано посадових осіб ТОВ «Цикловаст» з питань втрати вантажу, діяльності митного складу і виконання своїх обов`язків інспектором ОСОБА_9 , що є такою суттєвою прогалиною слідства, яка ні за яких підстав не дозволяє постановити обвинувальний вирок.

Колегією суддів було проаналізовано посадову інструкцію ОСОБА_9 і зроблено наступні висновки. Посадова інструкція головного державного інспектора митного поста «Чернігів-вантажний» і зокрема її пункт 2.2.4, на який посилається сторона обвинувачення, передбачає лише оперативний контроль з боку інспектора митниці за переміщенням митною територією України товарів, що перебувають під митним контролем. Інспектор зобов`язаний приймати, перевіряти й обробляти документи контролю за доставкою товарів.(т.2 а.с. 85).

Дана інструкція не деталізована до такого рівня, щоб вимагати від інспектора митниці особисто перевіряти наявність, кількість, сорт та інші параметри майна, яке видається з митного складу. Пункт 2.2.15 інструкції не має відношення до розглядаємої ситуації, оскільки стосується складу митниці, а не митного складу, що є різними поняттями.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_9 у своїй діяльності зобов`язаний був виконувати вимоги Постанови Кабінету Міністрів України № 467 від 23 травня 2012 року «Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України». У відповідності до цього Переліку та фактично встановлених обставин справи, ніяких підстав повторно оглядати вантаж у ОСОБА_9 не було.

Колегія суддів вважає, що наданий прокурором доказ дані про з`єднання мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_9 , не свідчить про його службову недбалість і митне оформлення вантажу без виїзду на митний склад в смт. Куликівку (т.2 а.с. 79-80)

ОСОБА_9 користувався мобільним телефоном за № НОМЕР_1 . Згідно матеріалів службового розслідування, він 20.02.2014 р. прийняв до оформлення митну декларацію на видачу нафтопродуктів зі складу ТОВ «Цикловаст» о 12 год.25 хв., закінчив оформлення о 15 год. 54 хв. 21.02.2014 р. аналогічним чином він прийняв для оформлення дві митні декларації о 17 год. 09 хв. та 17 год. 18 хв. і завершив оформлення о 19 год. 42 хв. та 19 год. 43 хв. (т.2 а.с. 135). Згідно даних про з`єднання цього телефонного номеру, у вказаний проміжок часу ніяких з`єднань з телефоном ОСОБА_9 не було. Ці докази об`єктивно підтверджують показання ОСОБА_9 , що у вказаний період часу він дійсно виїжджав на митний склад в смт. Куликівку для здійснення митного оформлення вантажу. Ці його твердження крім того підтверджені справлянням плати за виїзд інспектора митниці на митний склад (т.2 а.с. 136) та показаннями вказаних вище свідків.

У відповідності до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на підставі змагальності. Стороною обвинувачення не було надано доказів того, що ОСОБА_24 проявив службову недбалість, тобто не виконав конкретних приписів посадових інструкцій, не вказано, яких саме, у який спосіб він повинен був це робити, але не зробив. Немає жодного доказу того, що на момент дозволу ОСОБА_9 20 та 21 лютого 2014 року на відвантаження дизельного пального з митного складу ТОВ «Цикловаст», це паливо було там відсутнє, а ОСОБА_27 цього не проконтролював. Навпаки він здійснив митний контроль у межах своїх повноважень, що підтверджено доказами, дослідженими в апеляційному суді. На переконання колегії суддів, в ході розгляду справи в суді першої і апеляційної інстанцій не надано ніяких доказів того, що саме унаслідок дій ОСОБА_9 як інспектора митниці, було заподіяно майнову шкоду державі у виді несплачених митних платежів. Усі наведені вище докази, безпосередньо досліджені апеляційним судом, свідчать про протилежне.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що доказів обвинувачення у справі немає, можливість їх отримання давно втрачена, а сам суд не вправі ініціювати збирання нових доказів.

Колегія суддів не погоджується з голослівними твердженнями автора апеляційної скарги про те, що вирок місцевого суду ґрунтується лише на показаннях обвинуваченого. Як видно з тексту вироку, журналу судового засідання, місцевий суд ретельно проаналізував усі надані сторонами докази і свій вирок обґрунтував саме ними.

Безпідставним і не відповідаючим дійсності є твердження автора апеляційної скарги про відсутність частини аудіо запису судового процесу. Суддями апеляційного суду досліджено записи, усі вони хорошої якості, ніяких прогалин у аудіо запису судового процесу немає. На думку колегії суддів, сторона обвинувачення у такий спосіб намагається у будь-який спосіб добитися скасування виправдувального вироку.

Істотних порушень норм КПК, які дають підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, в ході апеляційного розгляду справи не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407-409, 411-419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2015 року, яким ОСОБА_9 виправдано за ч. 2 ст. 367 КК України залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу негайно після її проголошення, може бути оскаржена протягом трьох місяців до Верховного Суду з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3