Справа №705/1495/17
1-кп/705/335/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого одну малолітню дитину доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 12.12.2011 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. ст. 309 ч.1 , 307 ч.2, 70 КК України до 5-ти років позбавлення волі, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» звільненого від відбування покарання 03.07.2014 року; 2) 01.07.2016 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 164 ч.1 КК України до 1-го року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України,
ОСОБА_4 згідно рішення Центрально-міського районного суду м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області від 21.09.2011 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття, починаючи з 14.02.2011 року.
При цьому він, будучи судимим 01.07.2016 року Уманським міськрайонним судом за ст.164 ч.1 КК України, до одного року обмеження волі, та на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном один рік, рішення суду вступило в законну силу 01.08.2016 року, діючи умисно і цілеспрямовано, від сплати аліментів встановлених рішенням суду, злісно ухилявся, іншої матеріальної чи фінансової допомоги на утримання дитини не надавав, добровільно рішення суду не виконував, будучи працездатним і знаючи про необхідність сплачувати аліменти на утримання своєї дитини до Уманського міського центру зайнятості з приводу працевлаштування та отримання стабільної заробітної плати і можливості сплати аліментів не звертався, свої доходи, отримані від виконання тимчасових робіт приховував, на неодноразові попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів не реагував, внаслідок чого у ОСОБА_4 виникла заборгованість по сплаті встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) за період з 01.08.2016 року по 15.03.2017 року в сумі 5441 гривня.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю та підтвердив викладене у обвинувальному акті, також вказав, що сума коштів, яка йому пред`явлена в обвинуваченні ним не сплачена, як і не сплачені аліменти з 15.03.2017 року по теперішній час.
Оскільки обвинувачений щиро кається у вчиненому злочині, повністю визнав свою вину та не оспорює фактичні обставини справи, враховуючи думку прокурора, який вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, який не заперечує проти вказаного порядку розгляду справи, та з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 , що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.
При прийнятті судового рішення про міру покарання обвинуваченому суд враховує досудову доповідь Уманського міськрайонного відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 10.05.2017 року, згідно висновкам якої беручи інформацію, що стала відома під час проведення досліджень, схильність до вживання психотропних речовин, історію правопорушення, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, враховуючи пом`якшуючу обставину, рецидив злочину, думку потерпілої відносно міри покарання, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в місцях обмеження волі.
Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Уманського міськрайонного суду від 01.07.2016 року у вигляді 1-го місяця обмеження волі та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 років 1 місяця обмеження волі.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1