справа № 208/273/18
№ провадження 1-кс/208/290/18
УХВАЛА
Іменем України

16 лютого 2018 р. м. Кам`янське
04.03.1997 Заводським районним судом за ч. 1 ст. 229-6 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 45 КК України рахувати засудженим з іспитовим строком 1 рік, звільнений з зали суду.19.10.1998 Заводським райони судом за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 42-43 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяця з конфіскацією майна. З приєднанням не відбутого строку, до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Дані про звільнення відсутні.20.06.2002 Заводським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 45 КК України рахувати засудженим умовно-достроково з іспитовим строком 2 роки 8 місяців позбавлення волі. 26.10.2005 Заводським районним судом за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, 69,70 КК України до позбавлення волі 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуте покарання від 20.06.2002 до відбуття 3 роки 7 місяців позбавлення волі. Звільнений 14.11.2007 з Солонянської виправної колонії № 21 по відбуттю строку покарання. 02.11.2010 Заводським районним судом за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі 4 роки 2 місяці з конфіскацією майна. Звільнений 03.07.2013 з Солонянської ВК № 21 за ухвалою Солонянського районного суду від 18.06.2013 за ст. 81 КК України на умовно достроковий не відбутий строк 1 рік 3 місяці 5 днів.18.06.2014 Заводським районним судом за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбутий строк 1 рік по вироку Заводського районного суду від 02.11.2010 року до відбуття 3 роки позбавлення волі.06.03.2015 Заводським районним судом ст. 395 КК України , арешт 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України частково приєднати не відбутий строк 2 роки 6 місяців 1 день позбавлення волі по вироку суду Заводського районного суду від 18.06.14 року до відбуттю 3 роки 1 день позбавлення волі Звільнений 25.10.2017 Солонянської виправної колонії № 21, по відбуттю терміну покарання, -
встановив:
Слідчий звернувся до суду вищезазначеним клопотанням, пославшись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєні злочину середньої тяжкості та скоєнні тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання, просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Прокурор підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити з підстав, наведених у його мотивувальній частині. Зазначила, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків.
Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на необґрунтованість підозри, належне здійснення ним процесуальних обов`язків, наявність тяжких хвороб, а саме ВІЧ та гепатит. Прохав застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, під час якого його будуть утримувати тітка та сестра.
Захисник в судовому засіданні підтримав позицію підозрюваного з підстав, наведених ним, додатково слідчому судді пояснив, що підозра за ч. 2 ст. 317 необгрунтована, оскільки особа, що вжила наркотичний засіб вдома у підозрюваного фактично з ним мешкала.
Суд, вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Згідно матеріалів клопотання , восени 2017 року, але не раніше 25.10.2017р. ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 317 КК України, діючи повторно, незаконно придбав наркотичний засіб «канабіс», маса якого в перерахунку на суху речовину становила не менше 6,183 г., для власного вживання, без мети збуту та незаконно зберігав вказаний наркотичний засіб без мети збуту за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
25.01.2018 у період часу з 15.40 год. до 16.12 год. співробітниками Кам`янського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області на підставі ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.01.2018, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 . В ході проведення обшуку співробітниками поліції виявлено та вилучено паперовий згорток, в якому знаходилась речовина рослинного походження в подрібненому стані зеленого кольору, яка, відповідно до висновку експерта № 1/8.6/538 від 06.02.2018 є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 6,183 г., який ОСОБА_5 умисно незаконно придбав та зберігав без мети збуту.
На думку слідчого, таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинені повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 317 КК України.
Крім того, 25.01.2018, приблизно о 12:00 год., до ОСОБА_5 за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , прийшла раніше йому знайома ОСОБА_7 . Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 умисно, протиправно дозволив ОСОБА_7 , незаконно вжити психотропну речовину «метамфетамін», тобто незаконно безоплатно надав приміщення - квартиру, в якій він мешкає, як приміщення для незаконного вживання психотропної речовини. Після цього ОСОБА_7 , перебуваючи у вищевказаній квартирі, з дозволу ОСОБА_5 , шляхом внутрішньовенної ін`єкції за допомогою медичного шприца об`ємом 2,0 мл. вжила психотропну речовину «метамфетамін». ОСОБА_5 також разом із ОСОБА_7 вжив психотропну речовину «метамфетамін» шляхом внутрішньовенної ін`єкції за допомогою медичного шприца об`ємом 5,0 мл.
25 січня 2018 року у період часу з 15:40 год. до 16.12 год. співробітниками Кам`янського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.01.2018, проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 . В ході проведення обшуку зазначеної квартири, співробітниками поліції виявлено та вилучено: медичний шприц номінальною ємністю 2,0 мл. з незначним нашаруванням речовини жовтого кольору на внутрішній поверхні, три одноразові медичні шприци номінальною ємністю 5,0 мл., з незначним нашаруванням речовини жовтого кольору на внутрішній поверхнях, скляний флакон з незначним нашаруванням речовини жовтого кольору на внутрішній поверхні, скляний флакон з незначним нашаруванням речовини жовтого та бурого кольорів на внутрішній поверхні, в яких, відповідно до висновку експерта № 1/8.6/538 від 06.02.2018 виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфітамін (визначити масу якого немає можливості в зв`язку з його незначною кількістю).
Згідно консультативного висновку спеціаліста № 23 від 25.01.2018 року щодо результатів медичного огляду особи, з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння, встановлено факт, що ОСОБА_7 вживала психотропні речовини. Згідно консультативного висновку спеціаліста № 22 від 25.01.2018 року щодо результатів медичного огляду особи, з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння, встановлено факт, того, що ОСОБА_5 вживав психотропні речовини.
На думку слідчого, таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України, а саме у наданні приміщення з метою незаконного вживання психотропних речовин, вчиненого повторно.
16.02.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317 КК України.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить до висновку про наявність достатньої кількості доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя вважає обґрунтованими та доведеними ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та усвідомлює невідворотність відповідальності у випадку встановлення його вини, ризик незаконного впливу на свідків, оскільки йому відоме місце їх проживання та круг спілкування, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення з огляду на наявність не знятої та не погашеної в установленому законом порядку судимості.
В силу статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Так, у своєму клопотанні та в судовому засіданні слідчий та прокурор не довели суду, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому враховуючи, що підозрюваний раніше демонстрував належну процесуальну поведінку, проживає тривалий час за місцем реєстрації, має стійкі соціальні зв`язки з родичами тіткою та сестрою, які наразі його утримують, посилання підозрюваного на необхідність лікування та оформлення інвалідності, які не підтверджені письмовими доказами однак проти яких не заперечували слідчий та прокурор, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Окрім цього, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує правову позицію, викладену у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням вищезазначених обставин, необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним слідчим ризикам.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 176-179, 184, 186, 193. 194, 196 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:
У клопотанні слідчого щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком до 16.04.2018 року з покладенням на нього обов`язку прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1