АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3708/17 Номер провадження 11-кп/786/491/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора представника виправної колоніїОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
засудженоїОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою щодо ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, розлученої, маючої неповнолітню дитину, засудженої вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2015 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 та ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та голови спостережної комісії при Полтавській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2015 року.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що ОСОБА_8 поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення, оскільки за період відбування покарання має лише одне заохочення та раніше була звільнена від відбування покарання на підставі акту амністії, проте вчинила новий злочин.

За змістом апеляційної скарги засуджена не погоджується з рішенням суду та просить звільнити її умовно-достроково від відбування покарання. При цьому зазначає, що довела своє виправлення, оскільки за період відбування покарання не має стягнень, працевлаштована на виробництві установи та приймає активну участь у проведенні робіт по благоустрою території установи. Вказує про наявність неповнолітньої дитини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої на підтримання доводів апеляційної скарги, думку представника виправної колонії, який вважав, що засуджена ОСОБА_8 поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, міркування прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним не менше двох третин строку покарання, призначеного судом особі, яка раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Висновок суду щодо можливості звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.
Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Наведені вимоги закону судом не дотримані.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 відбула більше, ніж дві третини призначеного їй покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2015 року.
За час перебування в слідчому ізоляторі засуджена характеризувалась позитивно, стягнень не мала.
Протягом всього строку відбування покарання в Державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)» ОСОБА_8 дотримується встановлених вимог порядку відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку, не має жодного стягнення, а лише заохочення подяку за дотримання правил поведінки, трудової дисципліни та вимог безпеки праці (а.с.4).
При цьому засуджена характеризується позитивно, працевлаштована на виробництві установи в швейній бригаді працівником по виконанню ручних робіт (а.о.с117).
До виконання своїх трудових обов`язків ставиться добре. Роботи по благоустрою місць позбавлення волі виконує добросовісно та розуміє їх суспільну необхідність. У відношенні до представників адміністрації установи поводить себе тактовно та ввічливо. У колективі засуджених будує доброзичливі взаємовідносини (а.с.3).
Крім того, ОСОБА_8 приймає активну участь у суспільному житті колективу засуджених відділення, у роботі духовно-просвітницької та художньо-прикладної самодіяльної секції та у програмах диференційованого виховного впливу засуджених «Освіта», «Професія», «Духовне відродження», «Подолання алкогольної залежності», «Підготовка до звільнення», які реалізовані повністю.
Також засуджена у 2016 році здобула базову загальну середню освіту, прагне сумлінним ставленням до праці та поведінкою спокутувати провину, має позитивну соціальну установку, готова до самокерованої соціально-правомірної поведінки в суспільстві, здатна долати життєві труднощі та протистояти чужому впливу.
Як вбачається з характеристик, складених за час відбування покарання, ОСОБА_8 визнає вину, щиро розкаюється, підтримує соціальні зв`язки з рідними та достроково відшкодувала шкоду згідно з виконавчим листом (а.о.с.76, 86, 113).
Наведені обставини місцевий суд залишив поза увагою та прийшов до помилкового висновку про необхідність відмови в задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та голови спостережної комісії при Полтавській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

Враховуючи наведені дані про особу засудженої, її ставлення до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, колегія суддів приходить до висновку що ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення і підлягає звільненню умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2015 року.

Отже, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, а апеляційна скарга засудженої, - задоволенню.
Керуючись ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.404, ст.405, ст.407, ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити спільне подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та голови спостережної комісії при Полтавській районній державній адміністрації та звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2015 року, умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 27 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4