Справа № 404/6118/17
Номер провадження 1-кс/404/1944/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах громадянина ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні суду в місті Кропивницькому скаргу на бездіяльність службових осіб Кропивницького ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника - адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах громадянина ОСОБА_4 , подав до Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу на бездіяльність службових осіб Кропивницького ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області про не внесення ними відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) на підставі поданої ним заяви від 26.09.2017 року про вчинене кримінальне правопорушення.

Під час розгляду адвокат наголошує, що слідчому судді залишається тільки церемоніальний обов`язок задовольнити вимоги скаржника, оскільки Закон не передбачає інших варіантів законного вирішення поданої ним скарги.

Зі змісту скарги убачається, що колегія суддів апеляційного суду Кіровоградської області при вирішенні апеляційної скарги на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31.05.2017 року, за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Украгротехдіагностика» до ОСОБА_4 про повернення грошових коштів, взяла до уваги завідомо підроблені документи використані представником юридичної особи, зміст документів вплинув на рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно ст. 9 та ст. 214 КПК України слідчий, прокурор після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування під час якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Тотожні висновки висловлені в п.1.1. узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», що оцінка фактичних обставин, з використанням приюдиційних формулювань є неприпустимим у процесуальних рішеннях слідчого судді з огляду на стадію кримінального провадження, а також беручи до уваги питання, що вирішуються під час розгляду зазначеного виду скарги.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Скаржник формально довів перед слідчим суддею обґрунтованість заявлених ним вимог про протиправну бездіяльність службових осіб, які не вносять до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення. З цих підстав скарга підлягає задоволенню.

Разом з цим, на слідчого суддю покладається обовязок дотримуватись присяги судді, основних засад кримінального провадження, Конституції України, Бангалорських принципів, Конвенції про основоположні права та свободи особи.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) Комітету Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 Конституції України недоторканність суддів як гарантія їхньої незалежності у виконанні професійних обов`язків може не обмежуватися обсягом, визначеним у ч. 3 статті 126 Конституції України.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Це стосується і визначеного ст. 55 Конституції України права на судовий захист, яке включає в себе право на розгляд справи незалежним та неупередженим судом. Зниження рівня гарантій незалежності суддів опосередковано може призвести до обмеження можливостей реалізації права на судовий захист (п. п. 1.2, 1.3, 4.2, 4.3).

Учасники судового провадження на засадах змагальності мають право подати суду докази та спростовувати надані докази. Враховуючи викладене, переконаний у тому, що оцінка доказів у справі, є насамперед предметом дослідження під час розгляду апеляційної/касаційної скарг, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Таким чином, ініційований скаржником-відповідачем у цивільному провадженні початок досудового розслідування, через його незгоду з судовим рішенням, бажання визнати неналежними/недопустимими докази в цивільній справі, можуть мати ознаки опосередкованого впливу на суд та учасників судового провадження провадження.

Керуючись ч. 1 ст. 214, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправною бездіяльність службових осіб Кропивницького ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області, що полягає у невнесенні ними відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 , подану ним 21 вересня 2017 року, про використання підроблених документів представником юридичної особи, що вплинуло на судове рішення апеляційної інстанції.

Протягом 24 годин після отримання цієї ухвали, зобов`язати начальника Кропивницького ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 подану ним 21 вересня 2017 року про використання представником юридичної особи підроблених документів.

Відповідно до ст. 309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1