Справа № 216/2979/17
Провадження № 1-кс/216/2293/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.09.2017 м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області клопотання про продовження строку тримання під вартою, яке подав старший слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000363 від 01.03.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 313 КК України,

В С Т А Н О В И В:
05.09.2017 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дане клопотання мотивоване наступним.

Слідчим відділом Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000363, розпочатому 01.03.2017 року слідчим відділом Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 313 КК України.

01.03.2017 року до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області з УСБУ у Дніпропетровській області та від працівників 2-го міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності ГУНП в Дніпропетровській області надійшла інформація про те, що ОСОБА_5 протягом тривалого часу займається незаконним зберіганням обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин.

Отриману інформацію зареєстровано в ЖЄО Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області за № 3393 від 01.03.2017 року.

Того ж дня відомості про виявлене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000363 за ознаками незаконного придбання, зберігання обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 313 КК України.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було встановлено, що ОСОБА_5 займається незаконним збутом іншим особам психотропної речовини метамфетаміну.

13.04.2017 року даний факт був зареєстрований до ЖЄО Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області за № 6509.

Того ж дня відомості про виявлене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000653 за ознаками незаконного збуту психотропних речовин, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

04.05.2017 року прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 кримінальне провадження № 0000653 об`єднано з кримінальним провадженням № 0000363.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено, що згідно зі ст. 1 Закону України від 15.02.1995 року № 62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів метамфетамін (зазначений у Списку № 2 Таблиці 2 Переліку) віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Так, встановлено, що ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини метамфетаміну, у невстановлений час, перебуваючи в приміщенні гаражу, розташованого поряд з будинком АДРЕСА_1 , який перебуває в його постійному користуванні, незаконно виготовив з метою збуту психотропну речовину метамфетамін масою 0,2355 г, яку незаконно зберігав при собі в кишені шортів з метою подальшого збуту.

11.07.2017 року об 11:07 год. ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, перебуваючи біля вказаного гаражу, незаконно збув громадянці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у поліетиленовому пакеті з фіксуючою стрічкою психотропну речовину метамфетамін масою 0,2355 г, отримавши від ОСОБА_9 в якості оплати за збуту психотропну речовину грошові кошти в сумі 400 грн.

Того ж дня, об 11:22 год. ОСОБА_9 в салоні автомобілю марки BMW-520i, д.н. НОМЕР_1 , добровільно видала працівникам поліції придбаний нею у ОСОБА_5 поліетиленовий пакет з фіксуючою стрічкою з кристалічною речовиною кольору «СВЕТЛО-ПЕПЕЛЬНЫЙ» 18.0-16/4» масою 0,2355 г, яка згідно з висновком судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів від 12.07.2017 року № 1/8.6/2255 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну складає 0,0711 г.

11 липня 2017 року у період часу з 13:45 до 16:30 год. на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.06.2017 року працівниками поліції було проведено обшук гаражу, розташованого біля будинку АДРЕСА_1 , який перебуває в постійному користуванні ОСОБА_5 . Під час обшуку у ОСОБА_5 виявлено в лівій кишені одягнених на ньому шортів грошові кошти в сумі 400 грн., які він отримав від ОСОБА_9 в якості оплати за збуту ним психотропну речовину.

Крім того, ОСОБА_5 для забезпечення незаконного виготовлення з метою збуту психотропної речовини - метамфетаміну, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин, у невстановлений час, у невстановленому місці, незаконно придбав у невстановленої особи лабораторне обладнання: 14 скляних колб різних розмірів та форм, скляні трубки, воронки, колбу з вивідною трубкою, градуйовані циліндричні ємності, скляні циліндричні ємності з розширеними ділянками, електронні ваги та інші предмети, необхідні для виготовлення метамфетаміну, тобто обладнання, призначене для виготовлення психотропних речовин.

Придбане обладнання ОСОБА_5 незаконно зберігав у приміщенні гаражу, розташованого поряд з будинком АДРЕСА_1 й використовував для незаконного виготовлення психотропної речовини метамфетаміну.

Так, з допомогою вказаного обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин, ОСОБА_5 у невстановлений час, перебуваючи в приміщенні вказаного гаражу, незаконно виготовив з метою збуту речовину масою 0,2355 г, яка згідно з висновком судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів від 12.07.2017 року № 1/8.6/2255 містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну складає 0,0711 г.

11 липня 2017 року у період часу з 13:45 до 16:30 год. на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.06.2017 року працівниками поліції проведено обшук приміщення гаражу, розташованого поряд з будинком АДРЕСА_1 , який перебуває в постійному користуванні ОСОБА_5 .

Під час обшуку в приміщенні гаражу виявлено й вилучено 14 скляних колб різних розмірів і форм, 20 полімерних трубок, 8 скляних трубок, 3 циліндричні градуйовані ємності, медичний шприц без поршня із ватним тампоном біля носику, 2 скляні воронки, скляну колбу з вивідною трубкою, 3 скляні трубки з розширеними ділянками, електронні ваги, - зі слідами дрібнокристалічної речовини бежевого кольору, схожої за своїми зовнішніми ознаками на психотропну речовину метамфетамін, тобто обладнання, призначене для виготовлення психотропних речовин.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, офіційно не працевлаштований, розлучений, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей 2008 і 2016 років народження, в силу ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , - обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 313 КК України, за ознаками незаконного виготовлення, зберігання з метою збуту, незаконного збуту психотропних речовин, а також незаконного придбання, зберігання обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується матеріалами кримінального провадження, а саме:

- показаннями свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 про відомі їм обставини зайняття ОСОБА_5 злочинною діяльністю, пов`язаною з незаконним виготовленням та збутом метамфетаміну;

- протоколами пред`явлення для впізнання свідкам ОСОБА_10 і ОСОБА_11 серед пред`явлених фотознімків ОСОБА_5 ;

- протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж;

- протоколом огляду й позначки грошей в сумі 400 грн., призначених для проведення оперативної закупки;

- протоколом огляду «покупця» ОСОБА_9 ;

- протоколом про результати контролю за вчиненням злочину;

- протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи;

- протоколом дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів;

- протоколом обшуку приміщення гаражу, розташованого поблизу буд. АДРЕСА_1 , який перебував у постійному користуванні ОСОБА_5 ;

- протоколом обшуку житла ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_4 ;

- висновком судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів від 12.07.2017 року № 1/8.6/2255;

- висновком судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів від 31.08.2017 року № 2/8.6/751;

- показаннями свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які 11.07.2017 року брали участь в якості понятих в огляді та позначці грошей для оперативної закупки, огляді «покупця» ОСОБА_9 , оперативній закупці метамфетаміну у ОСОБА_5 , затриманні останнього, обшуку гаражу, яким користується ОСОБА_5 , та обшуку його житла;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка 11.07.2017 року здійснювала оперативну закупку психотропної речовини метамфетаміну у ОСОБА_5 в якості покупця;

- протоколом пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_9 серед пред`явлених фотознімків ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду мобільного телефону з sim-картою № НОМЕР_2 , вилученого у ОСОБА_5 ;

- протоколами огляду розсекреченої інформації, зафіксованої на оптичних дисках, а саме результати проведення відносно ОСОБА_5 негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

11.07.2017 року о 17:35 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 313 КК України.

12.07.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені вказаних кримінальних правопорушень.

13.07.2017 року слідчим суддею Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту затримання, тобто до 17:35 годин 08 вересня 2017 року із визначенням розміру застави в сумі 304 000 грн.

01.09.2017 року керівником Криворізької місцевої прокуратури № 3 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців з дня повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, тобто до 12 жовтня 2017 року, оскільки з метою повного, об`єктивного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваного ОСОБА_5 необхідно виконати наступне:

- після виконання отримати висновок судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, призначеної 14.07.2017 року щодо дослідження речовин, вилучених у ОСОБА_5 , оскільки згідно з повідомленням від 28.08.2017 року Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України орієнтовний термін її виконання кінець вересня 2017 року;

- приєднати до кримінального провадження речові докази;

- витребувати після виконання від працівників 2-го міжрайонного відділу УПН ГУНП матеріали результатів виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, зокрема щодо встановлення абонентів, з якими ОСОБА_5 вів телефонні розмови, і які можуть бути співучасниками злочину та покупцями метамфетаміну у ОСОБА_5 ;

- отримати після розсекречування протокол негласної слідчої (розшукової) дії, розсекречування якого здійснюється УСБУ у Дніпропетровській області;

- отримати після розсекречування в установленому порядку документи підстави проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема постанови прокурора, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області.

- з урахуванням зібраних матеріалів надати остаточну правову кваліфікацію дій ОСОБА_5 , змінити його підозру та повідомити про нову підозру;

- підготувати обвинувальний акт.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 (шістдесят днів з моменту затримання) закінчується о 17:35 годин 08 вересня 2017 року.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Проведення та завершення вищевказаних та інших процесуальних дій потребує додаткового часу, - не менш ніж 34 дні, тобто, до 24 години 12 жовтня 2017 року.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України ризики, встановлені під час досудового слідства, передбачені п. п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшились, а саме встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може:

- переховуватись від слідства та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 за місцем реєстрації не проживає, офіційно не працевлаштований, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину;

- продовжить кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Так, ОСОБА_5 налагодив та упродовж тривалого часу здійснював незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини метамфетаміну. Дохід від даної діяльності був основним джерелом отримання ним засобів для існування і наживи. Вартість 0,5 г речовини, що містить метамфетамін, збутом якої він займався, становила 400 грн.;

- буде незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 та інших свідків, допитаних у кримінальному провадженні. Свідок ОСОБА_9 , якій 11.07.2017 року ОСОБА_5 незаконно збув психотропну речовину, заявила про необхідність забезпечення стосовно неї безпеки у зв`язку з наявністю реальної загрози її життю та здоров`ю у разі ідентифікації ОСОБА_5 її особи, як такої, що сприяла його викриттю. Крім того, у кримінальному провадженні допитано ще ряд свідків, із зазначенням їх домашніх адрес, які викривають ОСОБА_5 у вчиненні злочинної діяльності.

Також в обґрунтування продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою необхідно врахувати, що за вчинене ним тяжке кримінальне правопорушення передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Зазначені обставини дають достатні підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому запобіжній захід тримання під вартою, не може бути замінено на більш м`який.

У судовому засіданні слідчий і прокурор, кожен окремо, клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисники підозрюваного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, просили суд змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт, враховуючи те, що на даний час відпала потреба у застосуванні саме такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 жодним чином не перешкоджав встановленню істини у справі, не переховувався від органів досудового розслідування та суду й не намагався сховати чи пошкодити речові докази тощо. Останній хоча й не проживає за місцем реєстрації, однак з 2014 року постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Таким чином, ризик того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду відсутній та не підтверджується жодними фактами й належними доказами. Дані про наміри вчинення ОСОБА_5 будь-яких неправомірних дій, у тому числі, кримінальних правопорушень, в матеріалах провадження відсутні. Жодних доказів того, що ОСОБА_5 схильний до продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, та того факту, що ОСОБА_5 отримував від інкримінованої йому злочинної діяльності значний стабільний дохід суду не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні. Навпаки, в матеріалах справи наявні докази, що підтверджують ті факти, що ОСОБА_5 має позитивні характеристики, з 03.03.2014 року є фізичною особою-підприємцем, займається підприємницькою діяльністю та отримує дохід. Отже, ризик про можливість вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення відсутній. Крім того, під час досудового слідства не було встановлено фактів намагання ОСОБА_5 будь-яким чином перешкоджати істині по справі та впливати на свідків. Жодні докази, як то документи чи пояснення (скарги) свідків, які б підтверджували, що ОСОБА_5 шляхом погроз, вмовлянь або будь-яким іншим шляхом примушує свідків давати показання на його користь відсутні та не надані стороною обвинувачення суду. Також ОСОБА_5 співпрацював з органом досудового розслідування й не відмовлявся від участі у проведенні слідчих дій. На даний час свідки допитані, необхідні та вагомі для об`єктивного розслідування слідчі дії проведено, а речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вилучені й зберігаються у місці, визначеному органом обвинувачення, більшість доказів, які сторона обвинувачення вважала за необхідне зібрати, зібрані, ризик про можливість ОСОБА_5 перешкоджати кримінальному провадженню наразі відсутній. У матеріалах кримінального провадженні відсутні належні та допустимі докази на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. В обґрунтування можливості застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зазначають таке. ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, де фактично проживає разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_14 та двома неповнолітніми дітьми ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; має міцні соціальні зв`язки з ОСОБА_14 та своїми неповнолітніми дітьми, з якими веде спільне господарство, утримує, в тому числі матеріально, доглядає за ними і приймає активну участь у їх житті; крім того, має міцні соціальні зв`язки з повнолітніми доньками ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також онукою ОСОБА_19 ; за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони; є фізичною особою-підприємцем, займається підприємницькою діяльністю від якої отримує дохід та сплачує відповідні податки до бюджету України; має незадовільний стан здоров`я, встановлено діагноз: пупочна грижа, рекомендовано планове оперативне лікування, таким чином, стан здоров`я не дозволяє утримувати ОСОБА_5 в умовах слідчого ізолятора; має середню професійно-технічну освіту; на обліку в психоневрологічному диспансері не перебував і не перебуває; під наглядом лікаря-нарколога не перебував і не перебуває; за ним не зареєстроване будь-яке рухоме або нерухоме майно, яке б належало йому на праві власності; не має наміру впливати на свідків та будь-яким іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисників.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає, а клопотання захисника підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 3, 4, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1)виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2)виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Тобто застосування такого запобіжного заходу можливе не тільки за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення особою злочину та ризиків, а й у разі неможливості зменшити наявні ризики до розумних меж через застосування більш м`яких запобіжних заходів.

ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, поперше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини: «При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів» (пункт 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу» (пункт 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України»).

Право на свободу є одним із основоположних прав людини, яке має виняткову роль як засіб забезпечення інших прав і свобод людини. Це право гарантується статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 29 Конституції України.

Проголошуючи «право на свободу», стаття 5 Конвенції передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена волі.

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

ЄСПЛ відповідно до усталеної практики зазначив, що особиста свобода повинна бути правилом, а позбавлення свободи до рішення суду - суворим винятком.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції та практики ЄСПЛ обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» та у справі «Харченко проти України»).

Посилання національного суду на тяжкість пред`явлених заявникові обвинувачень як на підставу взяття й подальшого тримання його під вартою ЄСПЛ проаналізував і, посилаючись на свої висновки у рішеннях від 8 листопада 2005 р. у справі «Худойоров проти Росії», від 19 грудня 2013 р. у справі «Сегеда проти Росії», зазначив, що він укотре підтверджує висновок про те, що ця причина хоча й допустима, проте сама по собі не може виправдовувати подальше тримання під вартою. Крім того, саме лише посилання суду під час вирішення питання про продовження тримання заявника під вартою на потребу у проведенні слідчих дій не є достатньою підставою тривалого тримання під вартою.

Натомість ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Аналіз рішень ЄСПЛ свідчить про певні процесуальні особливості вирішення питання про тримання підозрюваного чи обвинуваченого під вартою. ЄСПЛ постійно під креслює, що тримання під вартою підозрюваного чи обвинуваченого - це втручання держави у гарантоване кожній людині право на свободу та особисту недоторканність і воно настільки значне, що, знов-таки, національні судові органи повинні розглядати його як виняток, а не правило.

Продовження тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

ЄСПЛ зазначає, що тримання під вартою особи протягом усього періоду, який розглядається, має відповідати меті п. 1 ст. 5 Конвенції, а саме: захисту особи від будь-якого незаконного або свавільного позбавлення свободи (напр., рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»). ЄСПЛ наголошує на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи (незалежно від того, наскільки коротким він є) повинно бути доведено державними органами (пункти 262-266 рішення ЄСПЛ у справі «Тимошенко проти України»; рішення ЄСПЛ від 8 квітня 2004 р. у справі «Белчев проти Болгарії», від 13 березня 2007 р. у справі «Кастравет проти Молдови»).

У рішенні від 12 березня 2009 р. у справі «Сергій Волосюк проти України» ЄСПЛ зазначив, що передусім національні судові органи мають подбати про те, щоб «тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під вартою».

Для законності продовження строку тримання підозрюваного під вартою обов`язковою умовою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину повторно. Але ЄСПЛ наголошує, що зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою. У таких випадках виправдовувати позбавлення свободи можуть інші підстави, наведені судовими органами. Якщо такі підстави є відповідними і достатніми, ЄСПЛ все одно з`ясовує, чи виявили національні органи «особливу старанність» при здійсненні провадження (рішення ЄСПЛ від 13 грудня 2007 р. у справі «Ткачов проти України» 17). У справі «Сергій Волосюк проти України» ЄСПЛ зазначив, що протягом тривалого часу тримання заявника під вартою єдиною підставою для обрання і продовження цього запобіжного заходу була тяжкість злочину, в якому підозрювався заявник. Але ЄСПЛ дійшов висновку, що зі спливом певного часу зазначена підстава вже не могла бути достатньою для продовження тримання під вартою. Судові органи повинні були визначити якісь інші підстави, якщо такі існували, і чітко назвати їх, вмотивовуючи свої рішення. Однак у цій справі, як констатував ЄСПЛ, суди не навели жодної такої підстави. Такий саме підхід ЄСПЛ сформував не тільки щодо однієї підстави для тримання особи під вартою (тяжкість злочину). Аналогічні висновки щодо іншої підстави (загроза втечі підозрюваного) ЄСПЛ зробив, наприклад, у рішенні від 19 лютого 2009 р. у справі «Доронін проти України» (п. 63): «хоча й видається, що спроба заявника втекти дала відповідним органам підстави для тримання його під вартою протягом досудового слідства та розгляду справи в суді, серйозність пред`явлених йому обвинувачень, ризик його ухилення та перешкоджання здійсненню правосуддя залишалися єдиними підставами, з огляду на які суд не змінював обраний йому запобіжний захід. Однак згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані національними судами». Отже, відповідно до сформованої ЄСПЛ практики, підстави, якими попереднє ув`язнення підозрюваного обґрунтовувалося, так би мовити, вперше, самі по собі вже недостатні для продовження строку тримання під вартою. Якщо правоохоронні органи подають клопотання про це, вони повинні обґрунтувати наявність інших вагомих і допустимих з точки зору ст. 5 Конвенції підстав для того, щоб тримання підозрюваного під вартою було продовжено.

При цьому, відповідно до висновків ЄСПЛ, ймовірне перешкоджання підозрюваним встановленню істини у справі та його зневажлива поведінка не виправдовують позбавлення свободи на підставі підпункту «c» п. 1 ст. 5 Конвенції (п. 270 рішення ЄСПЛ у справі «Тимошенко проти України»). Підхід ЄСПЛ до оцінки ризиків, що допускають можливість застосувати щодо особи такий запобіжний захід, як тримання під вартою, можна проілюструвати висновками у справі «Воляник проти України» (рішення ЄСПЛ від 2 жовтня 2014 р.). У цій справі Галицький районний суд м. Львова постановив взяти заявника під варту та продовжив тримання його під вартою, зазначивши, що: заявник матиме можливість перешкоджати слідству і сам ухилятиметься від нього, винуватість свою не визнає та відмовляється давати показання, може впливати на свідків у справі, перешкоджати встановленню істини та ухилятися від слідства; існує потреба у проведенні низки слідчих дій; заявника обвинувачують у вчиненні тяжких злочинів, він може продовжувати злочинну діяльність. Розглянувши відповідність зазначених підстав вимогам підпункту «с» п. 1 ст. 5 Конвенції ЄСПЛ негативно оцінив таку підставу тримання під вартою заявника, як невизнання ним вини та відмову від дачі свідчень проти себе, зазначивши, що за своїм характером ця підстава суперечить важливим елементам концепції права на справедливий суд - праву не свідчити проти себе та презумпції невинуватості. ЄСПЛ наголосив, що викликає занепокоєння наведення таких підстав для застосовування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, оскільки це вказує на те, що особу може бути покарано за користування своїми основними правами на справедливий суд.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний: має постійне місце мешкання, де фактично проживає разом зі своєю цивільною дружиною, ОСОБА_14 , та двома неповнолітніми дітьми: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто має міцні соціальні зв`язки з ОСОБА_14 та своїми неповнолітніми дітьми; крім того, має міцні соціальні зв`язки з повнолітніми доньками ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також онукою ОСОБА_19 ; за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони; є фізичною особою-підприємцем, займається підприємницькою діяльністю, від якої отримує дохід та сплачує відповідні податки до бюджету України; має незадовільний стан здоров`я, йому встановлено діагноз: пупочна грижа, рекомендовано планове оперативне лікування; на обліку в психоневрологічному диспансері не перебував і не перебуває; під наглядом лікаря-нарколога не перебував і не перебуває.

Слідчим і прокурором не надано достатніх і переконливих доказів на підтвердження того, що ризики, які існували під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання його під вартою.

Такий ризик як переховуватись від слідства та суду не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки після відкриття кримінального провадження, проведення певних слідчих дій і до обрання такого запобіжного заходу підозрюваний не переховувався.

Під час проведених обшуків були виявлені та вилучені речові докази, які зберігаються в органі досудового розслідування, тому ризик їх знищити, сховати або спотворити виключається.

Щодо незаконного впливу на свідка ОСОБА_9 та інших свідків, допитаних у кримінальному провадженні, то цей ризик також не підтверджується відповідними доказами. Крім того, до свідка ОСОБА_9 застосовані певні заходи безпеки, передбачені кримінальним процесуальним законом, що фактично унеможливлює вплив на нього.

При цьому слідчим суддею враховується, що затримка в досудовому розслідуванні виникла не з вини підозрюваного.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зміни ОСОБА_5 раніше обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, а саме на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер вчиненого злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, тому вважає, що цілодобовий домашній арешт зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 194, 199, 201, 202, 205 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, за винятком часу перебування на лікуванні в медичних закладах, строком до 12.10.2017 року.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не відлучатися за межі м. Кривому Розі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання або реєстрації та роботи;

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування та суду;

- не залишати приміщення квартири АДРЕСА_4 ;

- утримуватися від спілкування зі свідками в цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою контролю передати для виконання до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині доставки підозрюваного ОСОБА_5 до місяця його проживання та звільнення з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1