Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/192/18
№ провадження 1-кп/541/79/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оболонь, Семенівського району Полтавської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 337 КК України,
в с т а н о в и в :
За обвинувальним актом, ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним, здоровим та придатним до військової служби відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 від 29.01.2009 року, виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , на виконання розпорядження штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 №502/2/4/5/130дск від 23.08.2017 року, №502/2/4/5/133дск від 28.08.2017 року, військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 №6/1203 від 30.08.2017 був викликаний на одноденні перевірні навчальні збори резервістів ОР-1 та військовозобов`язаних ОР-2 до команди НОМЕР_3 .

Так, 08.09.2017 особисто під розписку, відповідно до ч. 9 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_5 отримав повістку про необхідність прибуття 12 вересня 2017 в ІНФОРМАЦІЯ_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , для відправки у складі команди НОМЕР_3 з метою проходження одноденних перевірних навчальних зборів.

Проте, діючи з прямим умислом, тобто у повній мірі усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи належним чином попередженим про відповідальність за ухилення від навчальних зборів, за відсутності поважних причин, маючи об`єктивну можливість прибути, ОСОБА_5 12 вересня 2017 року в ІНФОРМАЦІЯ_5 не прибув, тим самим, як військовозобов`язаний, ухилився від навчальних зборів.

Органом досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 337 КК України, як ухилення військовозобов`язаного від навчальних зборів.

22 січня 2018 року у кримінальному провадженні №0001095 між прокурором Миргородської місцевої прокуратури, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 337 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Також угодою визначено покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести, а саме у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор під час судового розгляду справи, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 337 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати зазначене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_4 просив суд угоду затвердити, як таку, що не суперечить вимогам закону.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК та КК України.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися і ухиленні військовозобов`язаного від навчальних зборів, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 337 КК України, за якою і належить призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд,

з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 січня 2018 року між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001095.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 337 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (п`ятсот десять гривень).
Речовий доказ по справі мобілізаційне розпорядження, видане 08.09.2017 року Миргородським ОМВК на ім`я ОСОБА_5 залишити у засудженого ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_6