ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/24/18
провадження № 1-кс/753/251/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" січня 2018 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження № 0000160, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, та скаргу захисника ОСОБА_4 на затримання та позбавлення підозрюваного свободи,

В С Т А Н О В И В:

09.01.2018 слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 (далі по тексту ОСОБА_5 , підозрюваний).

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що групою слідчих слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0000160 по підозрі ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, скоєному за таких обставин.

06.01.2018 приблизно о 20-30 год. поблизу будинку № 82 по вул. Російській у м. Києві ОСОБА_5 з метою викрадення чужого майна розбив скло багажного відділення автомобіля Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 , та проник до салону, звідки таємно викрав майно ОСОБА_7 , а саме: навігатор вартістю 150 грн., відеореєстратор вартістю 600 грн. та три зарядні пристрої загальною вартістю 120 грн. В той момент, коли ОСОБА_5 відкрив капот автомобіля, його злочинні дії були помічені потерпілим, проте підозрюваний, усвідомлюючи своє викриття, від злочинного умислу не відмовився, і, утримуючи при собі викрадене майно, утік з місця вчинення злочину.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілого, та недостатністю менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Цього ж числа захисник підозрюваного ОСОБА_4 подав слідчому судді скаргу в порядку ст. 206 КПК України, яка була об`єднана в одне провадження з клопотанням слідчого.

Посилаючись на відсутність передбачених законом підстав для затримання підозрюваного без ухвали слідчого судді, недоставлення його до суду протягом 60 годин з моменту затримання та невідповідність протоколу затримання вимогам ст. 208, 209 КПК України, захисник просив визнати затримання ОСОБА_5 незаконним та негайно звільнити його з під-варти.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу, скаргу захисника вважав необґрунтованою вказуючи, що затримання підозрюваного відбулося з дотриманням вимог ч. 2 ст. 208 КПК України, а відсутність у протоколі вказівки на місце затримання та описка у даті не є підставою для визнання затримання незаконним і звільнення підозрюваного з-під варти.

Захисник підтримав свою скаргу, а клопотання слідчого просив відхилити пославшись на те, що покладені в обґрунтування підозри докази зібрані з порушенням процесуального закону, що полягає у проведенні допитів свідків неповноважними особами.

Підозрюваний підтримав захисника та заявив про невизнання провини в інкримінованому йому злочині пояснивши, що був затриманий з незрозумілих причин в той момент, коли повертався додому з тубдиспансеру.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, суд встановив такі обставини.

06.01.2018 о 22-00 год. ОСОБА_5 затримано без ухвали слідчого судді на підставі ст. 208 КПК України.

У протоколі затримання, складеному 07.01.2018 о 01-30 год., зазначено, що ОСОБА_5 фактично затримано 06.11.2017 як особу, яку застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, при цьому відомостей про місце затримання у протоколі немає.

Водночас з інших матеріалів досудового розслідування, а саме: рапорту поліцейського, який затримав підозрюваного за повідомленими потерпілим прикметами, показань потерпілого та свідків, протоколу огляду місця події, вбачається, що події, які є предметом дослідження у вказаному кримінальному провадженні, відбувалися 06.01.2018, і саме в цей день ОСОБА_5 був затриманий на вул. Ташкентській, а відтак є очевидним, що зазначена у протоколі дата фактичного затримання є опискою.

Сам ОСОБА_5 також не оспорює, що його було затримано 06.01.2018.

Оскільки підозрюваного затримано після вчинення злочину, процесуальною підставою затримання є положення п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що орган досудового розслідування мав підстави для затримання ОСОБА_5 без ухвали слідчого судді.

Системний аналіз ст. 211 КПК України в сукупності з положеннями ст. 186, 206 цього Кодексу, вказує на те, що підставою для поставлення слідчим суддею рішення про звільнення позбавленої свободи особи, доставленої до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, може бути лише очевидна незаконність затримання, перевищення граничного строку затримання та невиправдане зволікання у доставленні особи до суду.

З огляду на те, що затримання ОСОБА_5 відбулося у суботу, а наступні два дні 7 та 8 січня 2018 р., були неробочими (святковими), невиправданого зволікання у доставленні підозрюваного до суду допущено не було, і на час проведення судового засідання з розгляду цього клопотання строк його затримання не перевищує 72 години, а отже підстави для негайного звільнення ОСОБА_5 з під-варти відсутні.

Водночас допущена при складанні протоколу затримання описка у даті затримання, неправильність зазначення процесуальних підстав затримання та відсутність вказівки на місце затримання свідчать про невідповідність протоколу вимогам ч. 5 ст. 208 КПК України.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_5 підтверджуються достатніми для цього етапу розслідування доказами.

Такі докази містяться: у протоколі прийняття заяви прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; у детальних показаннях потерпілого ОСОБА_7 про обставини скоєного щодо його майна злочину; у протоколі огляду місця події; у показаннях поліцейських патрульної поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які затримали ОСОБА_5 за орієнтуванням; у протоколі, яким зафіксовано добровільну видачу ОСОБА_5 викраденого у потерпілого майна.

Всупереч доводам захисника підстави для визнання будь-яких з наведених доказів недопустимими на цій стадії досудового розслідування відсутні.

У разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, останній раз вироком Дарницького районного суду м. Києва від 09.06.2015 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі і звільнився з місць позбавлення волі 29.08.2017, у нього відсутні міцні соціальні і сімейні зв`язки та законне джерело доходу.

Більш того наразі слідчими слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві розслідуються ще два кримінальні провадження, у яких ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні крадіжок з автомобілів.

У попередніх кримінальних провадженнях ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 20 і до 28.01.2018, відповідно, а отже він порушив покладені на нього процесуальні обов`язки.

Вищевказані негативні дані про особу підозрюваного, недотримання умов раніше застосованих запобіжних заходів та суворість можливого покарання вказують на існування ризиків переховування від органу досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, ступінь яких є надзвичайно високим.

Посилання ж слідчого на ризик незаконного впливу на потерпілого не ґрунтуються на матеріалах досудового розслідування і є безпідставним.

Незважаючи на наявність у ОСОБА_5 тяжкого захворювання (туберкульозу), що і стало підставою для звільнення його з місць позбавлення волі, суд з урахуванням сукупності встановлених обставин дійшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на майновий стан підозрюваного в якості альтернативи тримання під вартою суд встановлює йому заставу в мінімальному розмірі, визначеному процесуальним законом для тяжких злочинів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 22-00 год. 6 січня 2018 р.

Дія ухвали закінчується 6 березня 2018 р.

У разі внесення застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 35 240 гривень, на спеціальний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України таких обов`язків: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокуратури та суду; не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури № 2.

Скаргу захисника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати протокол затримання ОСОБА_5 таким, що не відповідає вимогам частини 5 статті 208 КПК України.

В решті скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: