Справа № 587/3228/17

В И Р О К
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, працездатного, не працюючого, неодруженого, інваліда третьої групи, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин за наступних обставин.
Так, 19.09.2017 року приблизно о 12.00 годині ОСОБА_4 , прийшов до домоволодіння своїх батьків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 .
Перебуваючи у вітальній кімнаті згаданого домоволодіння, ОСОБА_4 почав розмову зі своєю матір`ю ОСОБА_5 з приводу того, що нібито вона не бере телефонну слухавку, коли він їй телефонує. У відповідь ОСОБА_5 сказала, що завжди бере слухавку, коли їй телефонують. Дана відповідь ОСОБА_4 не сподобалась і він продовжив словесно чіплятись до ОСОБА_5 . Коли ОСОБА_5 вирішила вийти з будинку по своїм справам, то ОСОБА_4 почав перегороджувати шлях їй до виходу з будинку. В їхню розмову втрутився ОСОБА_6 , 1937 року народження, внаслідок чого між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 вихопив в ОСОБА_6 палицю, за допомогою якої той пересувався, якою умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 п`ять ударів в область голови, один удар в обличчя, два удари по правій та лівій кінцівках рук, якими ОСОБА_6 прикривав голову та удар в область лівої ступні.
Потім ОСОБА_4 самостійно припинив побиття ОСОБА_6 , залишивши останнього на підлозі у будинку та покинув подвір`я вказаного домоволодіння.
Згідно висновку експерта № 1101 від 02.11.2017, в результаті дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 були спричинені наступні тілесні ушкодження: «ЗЧМТ. Забій головного мозку. Інтравентрикулярний крововилив. Пластинчата субдуральна гідрома справа. Множинні забійно-скальповані рани тканин голови, носа. Носова кровотеча. Забій м`яких тканин лівої ступні та правого передпліччя. Перелом нижньої стінки правої орбіти. Гемосинус правого максилярного синусу. Забійні рани обох передпліч та кистей. Гематома повік обох очей. Рвані рани повік правого ока». Тілесні ушкодження в ділянці голови не були небезпечними для життя, потягли за собою тривалий розлад здоров`я і за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Ушкодження обличчя кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Ушкодження верхніх кінцівок кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі і пояснив, що дійсно 19 вересня 2017 року в обідній час він прийшов до своїх батьків в АДРЕСА_2 . В будинку він почав чіплятися до матері ОСОБА_5 з претензіями, що вона не бере слухавку коли він телефонує. В їхню розмову втрутився батько - ОСОБА_6 і між ними виник конфлікт, в ході якого він вихопив у батька палицю, за допомогою якої той пересувався і наніс ОСОБА_6 п*ять ударів в область голови, один удар в обличчя, два удари по праві та лівій кінцівках рук, якими батько прикривав голову та удар в область лівої ступні. Визнав свою вину, після роз`яснення положень статті 349 КПК України вважав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, розкаявся у скоєному і просив застосувати до нього амністію, передбачену Законом України «Про амністію в 2016 році».
Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він на ґрунті особистих неприязливих стосунків умисно завдав ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому негативно характеризується, пом`якшуючі відповідальність обставини раніше не судимий, свою вину визнав в повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю злочину і встановленню істини по справі, матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.
Як обтяжуючу відповідальність обставину суд враховує вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства.
Обвинуваченим було заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
Прокурор не заперечував проти задоволення даного клопотання.
Згідно п. г) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, зокрема, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, на момент вчинення злочину був інвалідом третьої групи і є таким на даний час, він підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, що набрав чинності 07 вересня 2017 року, отже клопотання про застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році» є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Прокурором Сумської місцевої прокуратури заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на суму 19 201 гривня 38 копійок. Цивільний позов є обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню, оскільки вина обвинуваченого у завданні шкоди на зазначену суму встановлена в судовому засіданні, підтверджуються довідкою Сумської обласної клінічної лікарні і не оспорюється самим обвинуваченим.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності зі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, п. г) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, суд

П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі п. г) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання по амністії.
Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави в особі Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації (місцевий бюджет) 19 201 гривню 38 копійок витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину (код класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження»).
Речові докази: фрагмент з килиму з нашаруванням речовини чорного кольору, підодіяльник блакитного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, підодіяльник білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, зіскоб речовини бурого кольору зі стіни в житловій кімнаті будинку з контрольним зразком ( поміщено до паперового пакунку під № 5), зіскоб речовини бурого кольору зі стіни в житловій кімнаті будинку з контрольним зразком (поміщено до паперового пакунку під № 6), дерев`яну палицю довжиною 80,5 см. діаметром 3 см з слідами плям бурого кольору, зразки крові та слини ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які зберігаються в камері схову речових доказів Сумського РВП ГУНП в Сумській області, знищити.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя