Справа№ 610/418/18
Провадження № 1-кп/610/122/2018
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Балаклія Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Челябінськ, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, який фактично мешкає в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , судимості не маючого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.410 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2014 року ОСОБА_5 на підставі Указу Президента України №303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №68а від 18 березня 2014 року старшого солдата запасу ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги 2 реактивної артилерійської батареї реактивного-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

У подальшому військову частину НОМЕР_1 перейменовано на військову частину польова пошта НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №1 від 01 травня 2014 року старшого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги радіотелефоніста реактивного артилерійського дивізіону військової частини?польова пошта НОМЕР_2 .

У вересні 2014 року старший солдат ОСОБА_5 в складі реактивного артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_2 перебував у зоні проведення антитерористичної операції, а саме в АДРЕСА_3 .

У подальшому, після тривалих обстрілів з боку незаконних збройних формувань, військова частина польова пошта НОМЕР_2 тимчасово передислокувалась до АДРЕСА_4 .

Перебуваючи у базовому таборі військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка тимчасово дислокувалась за адресою: АДРЕСА_4 , старший солдат ОСОБА_5 усним наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 був відправлений у короткочасну відпустку на реабілітацію строком на 16 діб, з 04 вересня 2014 року по 20 вересня 2014 року.

Після закінчення відпустки старший солдат ОСОБА_5 повинен був з`явитись до розташування базового табору військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка тимчасово дислокувалась за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Проте, старший солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення та виявив небажання проходити військову службу та тимчасово ухилитись від її проходження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, старший солдат ОСОБА_5 ,в порушення ст.ст. 2, 9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, розуміючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків з військової служби, 20 вересня 2014 року, вчасно без поважних причин не з`явився із відпустки до розташування базового табору військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка тимчасово дислокувалась за адресою: АДРЕСА_4 та до 08 лютого 2017 року до вищезазначеної військової частини старший солдат ОСОБА_5 не повертався, а вільний час, що з`явився у зв`язку із відсутністю на військовій службі, використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків по військовій службі.

У подальшому 08 лютого 2017 року старший солдат ОСОБА_5 самостійно повернувся до пункту постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

Незаконно перебуваючи поза місцем служби ОСОБА_5 , увесь час перебував за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №27-рс від 17 лютого 2017 року ОСОБА_5 звільнено з військової служби у запас.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, призваним під час мобілізації і перебуваючи на посаді номера обслуги радіотелефоніста реактивного артилерійського дивізіону військової частини?польова пошта НОМЕР_2 , в порушення ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби 20 вересня 2014 року, без дозволу командирів та начальників, вчасно без поважних причин не з`явився із відпустки до розташування базового табору військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка тимчасово дислокувалась за адресою: Харківська область м. Балаклія та продовжував ухилятися від військової служби до 08 лютого 2017 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, визнав у повному обсязі, не оспорював фактичні обставини справи, щиро розкаявся у скоєному.

Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і, як встановлено судом, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.3 ст.407КК України- нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби)

Вину ОСОБА_5 по даній кваліфікації суд вважає доведеною.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він судимості не має, на профілактичному обліку у лікаря-нарколога та у лікаря психіатра не знаходиться, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, не одружений, за місцем попередньої служби характеризується також позитивно.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання згідно зі ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого, конкретні обставини справи, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставини, що обтяжує покарання та приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування призначеного покарання, тому приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частиною другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 КК України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 КК України статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статті 9 цього Закону).

ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі ст.2 вищевказаного Закону, так як злочин, який він скоїв, відповідно до статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості, не є особою, яка зазначена в ч.4 ст. 86 КК України та на нього не розповсюджуються обмеження, передбачені статтею 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статті 9 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Відповідно до довідки військової частини польова пошта НОМЕР_2 солдат ОСОБА_5 в період з 02 липня 2014 року по 05 вересня 2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

ОСОБА_5 просить застосувати до нього акт амністії.

Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 1 жовтня 1996 року установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України «Про амністію в 2016 році», суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На підставі статті 2 Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року ОСОБА_5 звільнити від призначеного судом покарання.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту -скасувати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя