АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2018 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_6
представник потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000142 від 24 березня 2016 року відносно:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И Л А:
На вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 січня 2018 року потерпілий ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу.

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 січня 2018 року:

- ОСОБА_6 - визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 70 (сімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн.

ЄУНСС №725/4641/17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Провадження №11-кп/794/144/18
Категорія ст.125 ч.2 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 2945 (дві тисячі дев`ятсот сорок п`ять) грн. матеріальної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_6 відмовлено.

Вирішено питання речових доказів.

Потерпілий ОСОБА_8 у своїй апеляції, вважає даний вирок суду незаконним та необґрунтованим, який підлягає скасуванню.

Не оспорюючи вину обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні злочину та кваліфікації його дій, зазначає, що вирок суду є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції у повній мірі не врахував грубий характер порушень останнім та наслідків, що настали після спричинення йому тілесних ушкоджень. До того ж, обвинувачений не намагався примиритися з ним та не відшкодував заподіяну шкоду.

Вказує, що незважаючи на наслідки, обвинувачений ОСОБА_6 , упродовж тривалого часу не вживав жодних заходів до відшкодування матеріальної і моральної шкоди, не надавав ніякої допомоги у лікуванні і реабілітації чи у інший спосіб не намагався загладити злочинні наслідки.

Просить скасувати вирок суду І інстанції щодо ОСОБА_6 і постановити новий вирок, яким призначити останньому покарання у вигляді 2-х років обмеження волі, а також стягнути з ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Судом І інстанції встановлено, що ОСОБА_6 . 01 вересня 2017 року приблизно о 06:00 год., перебуваючи на ринку «Верхній», який знаходиться по вул. Зеленій, 6 в м. Чернівці, на ґрунті неприязних відносин вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_8 , в ході якого умисно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю останнього, наніс йому чотири удари кулаком в область голови, два удари в область тулуба та один удар коліном у пах.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді чотирьох синців по передньо-внутрішній поверхні лівого плеча у верхній та середній третинах; саден по зовнішньо-передній поверхні шиї справа в нижній третині, по задній поверхні грудної клітки зліва; синців навколо лівого ока, в ділянці спинки носа та струс головного мозку, які згідно висновку експерта «1268 д» від 11 жовтня 2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні І інстанції свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши викладені в обвинуваченні обставини.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення, а саме потерпілого ОСОБА_8 , представник якого просив задовольнити апеляційну скаргу, міркування прокурора, який вважав, що апеляцію потерпілого слід залишити без задоволення, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив вирок суду І інстанції залишити без змін, а апеляцію потерпілого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та з`ясувавши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерплого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню.

Згідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегією суддів при перевірці вироку суду І інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи, дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ст. 125 ч.2 КК України і висновок про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину відповідає сукупності зібраних у справі і досліджених у судовому засіданні доказів, яким дано остаточну юридичну оцінку, яка ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив свої покази дані в суді І інстанції та вказав, що визнає себе винним повністю у вчиненому та щиро розкаюється. Щодо цивільного позову потерпілого зазначив, що визнає його частково та не заперечує щодо його задоволення в частині відшкодування витрат на лікування потерпілого, однак в частині відшкодування моральної шкоди, який просив потерпілий - просив відмовити.

Відносно міри покарання, то колегія суддів вважає, що вона обрана ОСОБА_6 згідно загальних принципів призначення покарання.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Так судом при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення те, що злочин, передбачений ч.2 ст. 125 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей. Крім того, судом вказані обставини визнано такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, що на думку колегії є обґрунтованим та відповідно до вимог ст. 66 КК України.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено судом відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є достатнім для попередження вчинення в подальшому будь яких кримінальних правопорушень.

Зі змісту ст. 370 КПК України вбачається, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до вимог ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди відноситься до обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм ЦПК України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При цьому, як слідує зі змісту ч.3 ст. 374 КПК України, суд в мотивувальній частині ухваленого вироку повинен навести докази на підтвердження доведеності обставин, визначених в ст. 91 КПК України, мотиви їх оцінки й зазначити підстави для задоволення цивільного позову.

При вирішенні цивільного позову в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 завданої ним моральної шкоди потерпілому ОСОБА_8 вказаних вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції не дотримався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції приймаючи рішення щодо розміру моральної шкоди, яка була завдана кримінальним правопорушенням, задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_8 в частині відшкодування моральної шкоди, дійшов висновку, що потерпілий має право на відшкодування лише 1500 грн. моральної шкоди, з чим колегія суддів погодитися не може, оскільки суд не в повній мірі взяв до уваги характер та обсяг душевних страждань потерпілого, а також перенесених ним переживань у зв`язку з вчиненням відносно нього злочину.

На думку колегії суддів, суд І-ї інстанції, хоч і врахував, що обвинуваченим ОСОБА_6 скоєно злочин, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, разом з тим не надав належної оцінки тілесним ушкодження, які були спричинені потерпілому ОСОБА_8 , а відтак і його моральному стану.

Згідно висновку експерта «1268 д» від 11 жовтня 2017 року, потерпілому ОСОБА_8 , нанесено тілесні ушкодження у вигляді чотирьох синців по передньо - внутрішній поверхні лівого плеча у верхній та середній третинах; саден по зовнішньо-передній поверхні шиї справа в нижній третині, по задній поверхні грудної клітки зліва; синців навколо лівого ока, в ділянці спинки носа та струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Крім того, беручи до уваги твердження апелянта, що ставлення обвинуваченого до нього, як до потерпілого не змінилося, обвинувачений ОСОБА_6 , упродовж тривалого часу не вживав жодних заходів до відшкодування матеріальної і моральної шкоди, не надавав ніякої допомоги у лікуванні і реабілітації та у інший спосіб не намагався загладити злочинні наслідки, то за таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення моральної шкоди.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 128, 370, 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419, 424, 426 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 31 січня 2018 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України змінити в частині цивільного позову.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

В іншій частині вирок - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суд протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3