УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/5712/18

Провадження № 1-кс/638/1584/18
27.04.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001706 від 27.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001706 від 27.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 26.04.2018 року до Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт співробітника патрульної поліції ОСОБА_5 згідно з яким, 26.04.2018, о 21 годині 52 хвилині біля буд. № 99А по вул. Клочківській м. Харкова за порушення ПДР було зупинено автомобіль «Мерседес Е220СDI», д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , 1982 р.н., який пред`явив посвідчення водія з ознаками підробки.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України відомості про кримінальне правопорушення внесено слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001706 від 27.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.

26.04.2018 року до Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт співробітника патрульної поліції ОСОБА_5 , згідно з яким 26.04.2018 року о 21 годині 52 хвилині під час патрулювання у складі екіпажу 0103 (лейтенант поліції ОСОБА_7 , лейтенант поліції ОСОБА_5 ) в районі будинку №99А по вул. Клочківській, м. Харкова було зупинено автомобіль «Mercedes-Benz Е220СDI», д/н НОМЕР_1 за порушення п.п. 8.7.3 ПДР України (проїзд на заборонений (червоний) сигнал світлофора).

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_6 , 1982 р.н. було виявлено ознаки підробки посвідчення водія. За даними баз «НАІС» та «Армор» серія та номер посвідчення водія, яке пред`явив ОСОБА_6 , належали іншій особі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (посвідчення водія НОМЕР_2 ). За фактом порушення п.п. 8.7.3 ПДР України водієм ОСОБА_6 , а також п.п. 2.1 ПДР України було складено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП (серія ВР №076771).

26.04.2018 року на місце події виїхала СОГ, слідчим якої в ході огляду місця події було вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 ні ім`я ОСОБА_6 .

27.04.2018 року зазначений предмет було оглянуто та визнано речовим доказом по даному кримінально провадженню.

Враховуючи вищевикладене, з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення злочину, та враховуючи, що саме вказане водійське посвідчення є предметом вчинення вказаного кримінального правопорушення злочину, має на собі сліди його вчинення, яке є доказом по кримінальному провадженню, а також, приймаючи до уваги, що є необхідним провести ряд судових експертиз, проведення яких буде мати істотне значення для досудового розслідування, орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність накладення арешту на водійське посвідчення НОМЕР_2 ні ім`я ОСОБА_6 , оскільки його незастосування може призвести до його зникнення та настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

В судове засідання прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 не з`явилися, надав до суду заяву з проханням розглянути клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі, наполягає на його задоволенні.
Суд, вивчивши клопотання та матеріали, додані в його обґрунтування, приходить до наступного висновку.
У розумінні положень статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку.
Завданням арешту майна у розумінні частини 2 статті 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до частини 6 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що незастосування арешту саме в такий спосіб, про який просить слідчий, може призвести до відчуження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення-злочину, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись 131, 132, 167, 168, 170, 172, 173 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001706 від 27.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України, задовольнити.
Накласти арешт на вилучене під час огляду місця події від 26.04.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 водійське посвідчення НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 .

Зберігання арештованого майна здійснювати згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року за №1104.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1