Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 28 листопада 2017 року касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 6 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000563.

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2016 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дружба, Олевського району, Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,
засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 6 березня 2017 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції ОСОБА_5 ,

У касаційній скарзі прокурор посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, просить ухвалуапеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Крім того зазначає, що призначене ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК України є несправедливим, а ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України

У запереченнях на касаційну скаргу прокурора потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять залишити її без задоволення, як безпідставну, а судові рішення без змін.

За вироком суду, ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він 10 квітня 2016 року близько 21 год. 15 хв., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Opel Combo», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Зарічній та рухаючись в напрямку не регульованого перехрестя з вулицею Лубчицькою в м.Новоград-Волинський, в порушення п/п б п. 2.3, п.10.1, п. 12.1Правил дорожнього руху України, був неуважним, під час вибору на перехресті безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати транспортним засобом, перед зміною напрямку руху не переконався що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого допустив виїзд керованого автомобіля на зустрічну смугу, а в подальшому за межі проїзної частини, де на лівому узбіччі, відносно напрямку руху автомобіля, вчинив наїзд на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , в результаті чого ОСОБА_7 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_9 було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який не підтримав касаційну скаргу прокурора, думку засудженого, який заперечував проти задоволення касаційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікація його дій в касаційній скарзі не оспорюються, а доводи касаційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд першої інстанції, ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_5 , ці вимоги закону виконав у повній мірі, з чим обґрунтовано погодився апеляційний суд.

Так, при призначенні ОСОБА_5 покарання були враховані характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, постраждалий внаслідок аварії на ЧАЕС ІІІ категорії, учасник бойових дій, стан здоров`я,.

Врахував суд й думку потерпілих про міру покарання, обставини, що пом`якшують покарання засудженого щире каяття, відшкодування завданої шкоди та обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, а також з урахуванням принципу індивідуалізації призначення покарання, з наведенням переконливих підстав такого рішення, апеляційний суд погодився із видом та розміром покарання, призначеного ОСОБА_5 судом першої інстанції із застосуванням ст.69 КК України, зазначивши при цьому, що усі наведені обставини у їх сукупності утворюють законні підстави для призначення покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, завдяки чому буде досягнута мета покарання.

Таке рішення, на думку колегії суддів, належним чином умотивоване, є справедливим, а покарання необхідним і достатнім.

Підстав для скасування оскаржуваного судового рішення у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, внаслідок м`якості і неправильного застосування ст. 69 КК України, як про це йдеться у касаційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд, умотивувавши свої висновки у відповідності до вимог ст. 419 КПК України, обґрунтовано залишив без зміни вирок суду першої інстанції, а доводи прокурора на спростування вищезазначених висновків не переконливі та недостатні.

Керуючись ст.ст. 433, 434, 436, 438 КПК України, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року колегія суддів

постановила:
Ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 6 березня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3