Провадження № 1-кп/643/926/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.10.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження, яке внесено в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004631 від 26.072017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ, Харківської області, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 25.07.2017 року приблизно о 10 годині 00 хвилин перебував в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_5 , діючи умисно, за раптова виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав зі столу кімнати ноутбук ТМ «Acer Aspire 5742 series» вартістю, згідно висновку експерта-оцінювача № 230 від 09.08.2017 року - 4500 гривен, що належить ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись на власний розсуд викраденим майном, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму - 4500 гривен.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В процесі досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим була укладена угода про примирення, згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується повністю та беззастережно визнати свою вину у обсязі та за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті в ході судового провадження за кримінальним

провадженням № 0004631 від 26.072017 року.

Потерпіла ОСОБА_6 проти цього не заперечує матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.

Зважаючи, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення не є тяжким та чинне законодавство України передбачає можливість укладання угоди про примирення у такій категорії справ, сторони вважають за необхідне узгодити покарання, що необхідно призначити ОСОБА_4 в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

Угоду укладено 15.08.2017 року в місті Харкові. Сторони свідчать, що розуміють значення та наслідки своїх дій, діють добровільно та за власною волею.

Сторони також у відповідності до положень частин шостої та сьомої статті 474 КПК України свідчать, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Сторони свідчать, що умови угоди не порушують інтересів сторін або інших осіб, що вони дійшли повного та безумовного примирення щодо вчиненого злочину, здатні в повному обсязі виконати умови, викладені в цій угоді

Потерпілий також свідчить, що йому зрозумілі положення ч. 6-7 ст. 474 КПК України, угода укладається ним обізнано, добровільно та усвідомлено.

Обвинувачуваний також свідчить, що йому зрозумілі його права, передбачені положеннями частин п`ятої сьомої статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, угода укладається ним обізнано, добровільно та усвідомлено.

Сторонам також зрозуміло положення статті 476 КПК України щодо наслідків невиконання угоди про примирення, а саме, що потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода може бути подано протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Окрім того, сторони свідчать, що вони добре розуміють порядок укладення зазначеної угоди, передбачений главою 35 КПК України, значення та наслідки укладення ними зазначеної угоди, передбачені положеннями ст. 473 КПК України, а саме:

Потерпілий погоджується з обмеженням права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 Кримінального процесуального кодексу України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Потерпілий розуміє та погоджується, що у відповідності до ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього кодексу.

Потерпілий розуміє та погоджується, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені потерпілим, його представником, законним представником в касаційному порядку виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди представника потерпілого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; не роз`яснення представнику потерпілого наслідків укладення угоди.

Обвинувачений погоджується з обмеженням права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 Кримінального процесуального кодексу України та відмовляється від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Обвинувачуваний розуміє та погодився, що у відповідності до ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинувачуваним може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Потерпілий усвідомлює та добровільно відмовляється від прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, а саме: від права мовчати з тим, що факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; від права мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; від права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та Кримінального кодексу України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні просить затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить суд угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, вислухав доводи сторін кримінального провадження переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, з`ясував, що скарги обвинуваченим під час кримінального провадження не подавалися.

Суд, перевірив угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України є правильною. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України, не є тяжким злочином і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання, можливі для виконання.

За таких обставин, суд вбачає наявність фактичних підстав доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за яке передбачено покаранню, узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

Затвердити угоду про примирення від 15 серпня 2017 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 100 (сто ) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1