Номер провадження: 11-сс/785/422/18
Номер справи місцевого суду: 521/3204/18 , 1-кс/521/1154/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , подану в інтересах ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2018 року про арешт вилученого майна, в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000615 від 20 лютого 2018 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2018 року задоволено клопотання слідчого Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 та у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000615 накладений арешт на:

- автомобіль марки «FIAT SCUDO», білого кольору д/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключі до нього;
- 19 мішків із зерновими культурами пшениці;
- мобільний телефон марки «Самсунг Дуос», в корпусі білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 із сім картою оператора мобільного зв`язку, що належить ОСОБА_11 ;
- мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , із сім картою оператора мобільного зв`язку, який належить ОСОБА_10 ;
- два брезенти зеленого кольору, дві металеві труби, ломик та металевий предмет, які підозрювані пристосовували як знаряддя вчинення злочину.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а саме:

- обшук проводився з порушеннями вимог КПК України, а саме слідчим не застосовувалась відео фіксація обшуку, під час проведення обшуку слідчий не надав можливість ОСОБА_10 та ОСОБА_11 користуватись правовою допомогою адвоката, другий примірник протоколу обшуку, разом із доданими до нього описом вилучених документів та речей, не вручалися ОСОБА_10 ;

- автомобіль, на який накладено арешт, належить ОСОБА_8 , яка не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження, оскільки не є підозрюваною або обвинуваченою, або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого;

- майно, на яке накладено арешт, не розглядається в якості речового доказу у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України;

- слідчим суддею було розглянуто клопотання без виклику осіб, права та інтереси яких було обмежено, їх захисника чим порушено було порушено їх права на захист та доступ до правосуддя.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_9 та власницю майна ОСОБА_13 , які підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На теперішній час слідчим відділом Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000615 від 20 лютого 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КПК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 20 лютого 2018 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_11 , який займає посаду старшого стрільця стрілецької команди станції Одеса-Застава-1, прибули на територію парку прийому станції Одеса-Застава-1, що розташована за адресою: м.Одеса вул.3-тя Виноградна, де розташовані вантажні вагони із зерновими культурами пшениці, які належать ТОВ «Транс Груп», представником якого являється ОСОБА_14 .

Після чого, переслідуючи корисливий мотив незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, діючи умисно, за попередньою змовою, розподіливши між собою ролі, упевнившись, що їх злочині дії залишаться непомітними для інших осіб, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підійшли до вантажного вагону №95455424, який перебував на четвертій колії від перону, в якому перебували зернові культури пшениці, та за допомогою металевої «лопатки» віджали кришку розвантажувального люка зазначеного вагону. Надалі, із отвору, який утворився від віджима кришки розвантажувального люка, посипались зернові культури - пшениці, які ОСОБА_10 та ОСОБА_11 поміщали до мішків білого кольору. Після розвантаження вагону із зерновими культурами- пшениці, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почали завантажувати мішки в кількості 19 штук з пшеницею до автомобіля марки «FIAT SCUDO», білого кольору д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_10 .

Завантаживши вказані мішки з пшеницею, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зникли на автомобілі марки «FIAT SCUDO», білого кольору, д/н НОМЕР_1 , завдавши майнової шкоди ТОВ «Транс Груп» на загальну суму 4765 гривень.

В ході проведення першочергових слідчих-розшукових дій, співробітниками УКР ГУНП в Одеській області, був зупинений автомобіль марки «FIAT SCUDO», білого кольору д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , в якому також перебував ОСОБА_11 .

В результаті огляду автомобіля марки «FIAT SCUDO», білого кольору д/н НОМЕР_1 , в салоні автомобіля, було виявлено 19 мішків білого кольору із зерновими культурами- пшениці, два брезенти зеленого кольору, дві металеві труби, ломик та металевий предмет, які підозрювані пристосовували як знаряддя вчинення злочину.

Оцінюючи викладені обставини апеляційний суд дійшов висновку, що вилучені мішки з зерновими культурами- пшениці були безпосереднім об`єктом кримінального посягання та отримані протиправним шляхом внаслідок вчинення злочину.

Два брезенти зеленого кольору, дві металеві труби, ломик та металевий предмет могли бути використані підозрюваними як знаряддя вчинення злочину.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що арештоване майно відповідає критеріям майна, зазначеним у ст.98 КПК України, на яке у відповідності до положень ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений арешт.

20 лютого 2018 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було повідомлено про підозру в вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КПК України.

Мобільні телефони, які були виявлені та вилучені у підозрюваних під час затримання працівниками поліції також відповідають критеріям майна, на яке у відповідності до ч.3 ст.198 КПК України може бути накладений арешт, оскільки вони можуть містити інформацію, яка в подальшому буде використала як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

За таких обставин, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, зокрема для отримання відомостей, котрі є необхідними для встановленні істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення на вищевказане майно.

Разом з цим, в ході апеляційного розгляду було встановлено, що автомобіль марки «FIAT SCUDO», білого кольору д/н НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_8 .

Вказана особа не є ані підозрюваною, ані обвинуваченою у вказаному кримінальному провадженні, та взагалі не має до нього жодного відношення.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Абзацом 2 ч.4 ст.170 КПК України встановлено, що арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України, а саме:

1) одержане внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалося (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) було предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) було підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
В матеріалах провадження відсутні докази, які б вказували на те, що власниця автомобілю ОСОБА_15 знала, чи могла знати про те, що її майно буде використане як засіб для транспортування викрадених зернових культур.

Таким чином арештований автомобіль не може бути предметом спеціальної конфіскації.

Санкцією ч.3 ст.185 КК України не передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Крім того, ОСОБА_15 не несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що автомобіль FIAT SCUDO», білого кольору д/н НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_15 та ключі до нього не відповідають критеріям майна визначеним у ст.170 КПК України на яке у даному кримінальному провадженні є потреба у накладенні арешту.

Слідчий суддя на вказані обставини уваги не звернув, допустив неповноту судового розгляду, яка в свою чергу призвела до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Пункт 1 ч. 1 ст. 411 КПК України передбачає, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст.170-173, 309, 376, 405, 407, 409, 411, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 та у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000615 від 20 лютого 2018 року накладено арешт на майно скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого Малиновського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 .

Накласти арешт шляхом заборони володіння, використання та розпорядження на:

- 19 мішків із зерновими культурами пшениці;

- мобільний телефон марки «Самсунг Дуос», в корпусі білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 із сім картою оператора мобільного зв`язку, що належить ОСОБА_11 ;

- мобільний телефон марки «Самсунг» ІМЕІ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , із сім картою оператора мобільного зв`язку, який належить ОСОБА_10 ;

- два брезенти зеленого кольору, дві металеві труби, ломик та металевий предмет.

В решті клопотання слідчого відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4