Номер провадження 1-кс/643/2648/17
УХВАЛА

21.11.2017 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
До суду надійшло вищезазначене клопотання.
11.09.2017 року до ЧЧ Московського ВП надійшов рапорт від о/у Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про те, 25.07.2017 року, час не встановлено, знаходячись у приватного нотаріуса, гр. ОСОБА_6 шляхом довіри заволодів квартирою АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_7 , чим спричинив матеріальну шкоду.
Допитана у якості потерпілої ОСОБА_7 пояснила, що вона потрапила з інфарктом 25.08.2017 року в 27 лікарню. В подальшому з боку ОСОБА_8 під виглядом допомоги в переоформленні квартири на АДРЕСА_2 , після смерті її чоловіка, обманним шляхом зібрав документи для купівлі-продажу її квартири за адресою АДРЕСА_3 , пояснюючи їй, що це документи на квартиру по АДРЕСА_4 . У нотаріуса ОСОБА_9 ( АДРЕСА_5 , коли вони підписували документи, їй ніхто не пояснив що вона підписує купівлю-продаж, і вона не розуміла що це за документи. Нотаріус дала їй листок-бланк, сказала де вона повинна розписатися, а решту вона зробить сама. ОСОБА_8 неодноразово звертався до мене з проханням прописати його в квартирі. Зовсім випадково згадала про це, тому що вона страждає склерозом і втрачає пам`ять, і розповіла своєму синові про це. Син через нотаріуса дізнався що квартира на АДРЕСА_3 , була продана 25.07.2017, реєстровий номер 379, ОСОБА_10 . Грошей вона ніяких не отримувала, так само не було ні свідків, ні розписки з її боку. Підписувала документи не усвідомлюючи, думала що вони оформляють спадкові документи на квартиру по АДРЕСА_4 . У слідстві подій, що відбулися її здоров`я дуже сильно погіршився. Документів вона так і не отримала ніяких. А також немає документів на квартиру по АДРЕСА_2 , немає свідоцтва про смерть чоловіка, свідоцтва про шлюб і її ідентифікаційних коду, всі документи були в бузковому папці-конверті, припускаю що вони знаходяться у ОСОБА_8 . На її прохання віддати документи нічого не відповів. Точніше спочатку говорив, що взяв на зберігання, тому що вона все забуває, щоб вони не загубилися, потім, що сама йому їх віддала, а тепер каже, що він не знає де документи і він їх не брав ніколи.
Зважаючи на вищевказане, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах, з метою припинення вчинення подальших незаконних дій відносно вищевказаного майна у слідства виникла необхідність в накладенні арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
Згідно положень ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Слідчий зазначає, що з метою запобігання зазначеним ризикам орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно, а також є обґрунтовані підстави вважати, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування заборони розпорядження майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 , може призвести до її відчуження у будь-який спосіб.
Дослідивши клопотання,матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно доч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини 2 статті 170 цього Кодексу);
3.1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст. 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Згідно п.4 ч.5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Враховуючи вищевикладене, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна у виді заборони відчуження та розпорядження квартирою.
Враховуючи викладене, та керуючись ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на час звернення до суду із клопотанням належить на праві приватної власності ОСОБА_8 шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження та розпоряджатися квартирою.
У решті вимог відмовити.
Ухвалапідлягає негайному виконанню.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1