Справа №345/2612/17
Провадження № 1-кп/345/261/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.11.2017 року м.Калуш Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньо спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, громадянина України, за ст. 185 ч. 2 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , із середньо спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, громадянина України, за ст. 185 ч. 2 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Буянів Жидачівського району Львівської області та жителя АДРЕСА_3 , із середньо спеціальною освітою, виховувався із обома батьками, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, громадянина України, за ст. 185 ч. 2 КК України;
з участю: прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
законного представника ОСОБА_9
що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, повторно.
Злочин вчинено при наступних обставинах:
Так, 07.02.2017 року ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у приміщенні ВПУ №7, що по вул. Б.Хмельницького 78 у м. Калуші, де попередньо домовились про таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_10 , які знаходились на рахунку його банківської картки № НОМЕР_1 .
Будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом та реалізовуючи свій спільний, злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом перерахунку грошових коштів з можливістю їх подальшого зняття з рахунку банківської картки ОСОБА_10 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, ОСОБА_5 попросив у ОСОБА_10 його мобільний телефон, на що той будучи помилково впевненим у добросовісності дій ОСОБА_5 передав йому свій мобільний телефон.
Далі, ОСОБА_5 діючи з єдиним, прямим, злочинним умислом, направленим на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , визначивши їх як об`єкт свого посягання, надав мобільний телефон останнього, ОСОБА_3 для входу у Інтернет-банкінг системи банку «Приват 24» ПАТ КБ «ПриватБанк» з можливістю віддалено здійснювати грошові операції по банківському рахунку, який у свою чергу з мобільного номера закріпленим за вказаним рахунком банківської картки, належній ОСОБА_10 , здійснив переказ грошових коштів у сумі 700 гривень на банківський рахунок, відритий у ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .
Того ж дня, близько 14 год., повернувши ОСОБА_10 мобільний телефон, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , за допомогою банківської карти належній ОСОБА_4 , в АДРЕСА_4 зняли грошові кошти, які були ними таємно викрадені у сумі 700 гривень та розділили їх між собою.
Злочинними діями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріальну шкоду на суму 700 гривень.
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_10 досягнуто та підписані угоди про примирення від 25.07.2017 року у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.
Зі змісту угод про примирення вбачається, що під час досудового розслідування підозрювані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 повністю визнали свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаялися, добровільно відшкодували потерпілому матеріальну шкоду в повному обсязі.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку в психіатра та нарколога не числяться, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, то сторони погодились на призначення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 покарання за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вину у вчиненому злочині визнали повністю та підтвердили, що вчинили його при вищенаведених обставинах. Просять затвердити угоди про примирення.
У судовому засіданні також встановлено, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому, обвинувачені розуміють права визначені ст. 474 ч. 4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні їм додатково роз`яснені, визнали свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, підтвердили обставини, викладені у пред`явленому їм обвинуваченні та надали згоду на призначення, узгодженого сторонами угоди про примирення, покарання.
У судовому засіданні потерпілий просить затвердити угоди про примирення.
Прокурор вважає за доцільне затвердити угоди про примирення, укладені між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 як такі, що відповідають вимогам закону.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угод про примирення між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України, міра покарання узгоджена сторонами угоди, із застосуванням ст. 69 КК України відповідає вимогам Закону, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про примирення із призначенням їм узгодженої міри покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу і ухвалення обвинувального вироку.
У судовому засіданні захисник заявив клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Обвинувачений ОСОБА_5 дає згоду на застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2016 році.
Враховуючи наведене, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слід застосувати зазначений Закон.
Відповідно до ст. 1 п. в Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, відповідно до ст. 12 КК України, і злочин вчинив, будучи неповнолітнім та, дає згоду на застосування відносно нього Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання за даним вироком.
Керуючись ст.ст. 314, 374, 475 КПК України, ст. ст. 65, 69 КК України, суд,
у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 25 липня 2017 року у кримінальному провадженні за № 345/2612/17, укладену між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винуватим за ст. 185 ч. 2 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
ОСОБА_4 визнати винуватим за ст. 185 ч. 2 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
ОСОБА_5 визнати винуватим за ст. 185 ч. 2 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання за даним вироком суду на підставі ст. 1 п. в Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області шляхом подання апеляції протягом 30 діб з часу проголошення.

Головуючий: