Справа № 464/6413/17
пр.№ 1-в/464/371/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2017 року
Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.01.2017 р. за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком від 23.01.2015 року, а також частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 06.12.2009 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць і 1 тиждень. Відбуває покарання у державній установі «Львівська виправна колонія (№48)».

Засуджений ОСОБА_4 звернувся в суд із заявою, в якій просить звільнити його від подальшого відбування покарання із застосуванням щодо нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши в судовому засіданні в режимі відеоконференції пояснення засудженого, який заяву підтримав, думку прокурора, який в задоволенні заяви просить відмовити, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню з місць позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Відповідно до п. «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
З матеріалів заяви та особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_4 був засуджений 23.01.2015 р. Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч.3 ст.185 та ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі; засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.01.2017 р. за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком від 23.01.2015 року, а також частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 06.12.2009 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць і 1 тиждень.

На підставі наведеного, суд приходяить до висновку, що до засудженого ОСОБА_4 не застосовується Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки останній має більше двох судимостей за тяжкі злочини.

На підставі ст.ст. 85, 86 КК України, ст.ст.1, 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016р. та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1