Справа № 761/1342/15-к
Провадження № 1-в/761/423/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про вирішення питання щодо повернення суми застави, внесеної під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001444 від 18.12.2012 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.4 ст. 190 КК України.

В С Т А Н О В И В:

На розгляд суду 25.09.2017 року надійшла заява захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про вирішення питання щодо повернення суми застави, внесеної під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001444 від 18.12.2012 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.4 ст. 190 КК України, у якій остання просить вирішити питання щодо повернення суми застави засудженому, оскільки вирок набрав законної сили.

Захисник засудженого підтримала заяву із викладених у ній підстав та просила про її задоволення.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви.

Представник потерпілого заперечував проти задоволення заяви, вказавши на те, що в рамках кримінального провадження було задоволено цивільний позов потерпілого, а ним в інтересах потерпілого було подано заяву про звернення стягнення за позовом на суму внесеної ОСОБА_6 застави

Вислухавши учасників судового провадження та думку прокурора, вивчивши заяву та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п.1 ч.4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку, окрім іншого, зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

При цьому, відповідно до п.14 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 12.11.2014 року відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 91 760 грн.

На виконання вищезазначеної ухвали ОСОБА_6 20.11.2014 ркоу було внесено суму застави у розмірі 91 760 грн.

Вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 08.02.2016 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України і призначено покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 3 (три) роки.

Також вказаним вироком запобіжний захід у виді застави, застосований відносно ОСОБА_6 , залишено застосованим до набрання вироком законної сили, а також задоволено цивільний позов потерпілого, на суму 1 577 890 грн.

У подальшому, вироком Апеляційного суду м.Києва від 15.08.2017 року вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 08.02.2016, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, скасовано в частині призначеного покарання та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_6 призначено за ч.4 ст.190 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. В іншій частині вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 08.02.2016 відносно ОСОБА_6 залишено без змін.
У своїй заяві захисник ОСОБА_3 просить вирішити питання щодо повернення суми застави засудженому, оскілки вирок суду першої інтанції набрав законної сили.

В той же час у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 вироком Апеляційного суду м.Києва призначено за ч.4 ст.190 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Таким чином, враховуючи те, що заставу на виконання ухвали слідчого судді від 12.11.2014 р. було внесено особисто ОСОБА_6 , то вказані кошти підлягають конфіскації за вироком суду.
Окрім іншого слід також враховувати, що представником потерпілого в рамках вказаного кримінального провадження було подано заяву про звернення стягнення за цивільним позовом на суму внесеної ОСОБА_6 застави, в той же час вказана заява підлягає вирішенню судом апеляційної інстанції як судом, який ухвалив вирок.

З наведеного вище вбачається, що насьогодні обгрунтовано існує ряд обставин, до вирішення яких, у порядку ст.ст. 537-539 КПК України, питання щодо повернення суми застави не може бути вирішене по суті, що є належною підставою для відмови у задоволенні заяви.

Виходячи з наведеного вище та керуючись ст.ст.374, 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про вирішення питання щодо повернення суми застави - відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1