Справа № 308/9595/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород подання Ужгородського МРВ з питань пробації в особі інспектора ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2015 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
ВСТАНОВИВ:
Інспектор Ужгородського МРВ з питань пробації ОСОБА_3 звернувся до суду із поданням від 26.06.2017 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2015 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання інспектор зазначив, що засуджений ОСОБА_4 без поважних причин не виконував покладені на нього судом обов`язки - зник з місця проживання не повідомивши Ужгородський МРВ з питань пробації та не з`являвся для проведення реєстрації, а саме 4 рази - 09.06.2015, 14.07.2015, 11.08.2015, 08.09.2015, що й зумовило звернення до суду саме із таким клопотанням.
Вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що у задоволенні зазначеного подання слід відмовити з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2015 року у справі № 308/9595/14-к ОСОБА_4 , було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначене йому покарання:
- за ст. 185 ч.2 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.
- за ст. 185 ч.3 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2014 р. більш суворим остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 3 (три) року.
На підставі ч. 1 п. 2, п. 3, п. 4 ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Зазначений вирок набув законної сили 22.05.2015 року.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду від 23.04.2015 року відносно засудженого ОСОБА_4 в Ужгородський міськрайонний відділ кримінально-виконавчої інспекції в Закарпатській області надійшов та був прийнятий до виконання 28.05.2015 року.
Працівниками Ужгородського МРВ КВІ 28.05.2015 року надсилався виклик громадянину ОСОБА_4 на 03.06.2015 року у зв`язку з необхідністю постановки його на облік, вищевказаний громадянин з`явився 03.06.2015 року де працівниками Ужгородського МРВ кримінально-виконавчої інспекції був покладений на облік, його було ознайомлено з вироком Ужгородського міськрайонного суду від 23.04.2015 року, роз`яснено права та обов`язки, умови звільнення від відбування покарання та в результаті чого від нього була відібрана підписка, анкета (арк. 12, 13), винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію (арк. 16), згідно якої засуджений ОСОБА_4 зобов`язаний був з`являтися до Ужгородського МРВ КВІ 2-й вівторок кожного місяця, в якій він особисто розписався.
Проте громадянин ОСОБА_4 грубо порушував покладений на нього судом: обов`язок передбачений п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме систематично не з`являвся для проведення реєстрації, так з листка реєстрації випливає, що вищевказаний громадянин на протязі чотирьох місяців не з`являвся до Ужгородського МРВ кримінально-виконавчої інспекції.
05.08.2015 року у зв`язку з неявками засудженого ОСОБА_4 за викликами, працівниками Ужгородського міськрайонного відділу КВІ перевірявся по місцю проживання даний громадянин, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якої зі слів батька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 стало відомо, що за вищевказаною адресою засуджений ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживає вже близько двох місяців, місцезнаходження його по теперішній час невідоме.
У зв`язкуз вищевикладеними обставинами працівниками Ужгородського МРВ КВІ були розпочаті першочергові розшукові заходи, відносно ОСОБА_4 для з`ясування його місцезнаходження, а саме направлені запити:
в Закарпатську УВП № 9 ВДПтС України в Закарпатській області;
в Закарпатський обласний наркологічний диспансер;
в Закарпатський обласний клінічний онкологічний диспансер;
в Закарпатську ОКЛ;
у ВКЛ ст.Ужгород ДТГО „Львівська залізниця;
в ОКТМО Фтизіатрія;
в ITT Ужгородського MB УМВС України в Закарпатській області;
в Ужгородську ЦМКЛ;
у ВДРАЦС Ужгородського міськрайонного управління юстиції по Ужгородському районі;
в Ужгородську РЛ№ 1;
в Ужгородський MB ГУ ДМС України в Закарпатській області.
З відповідей вище вказаних установ громадянин ОСОБА_6 на обліку не перебуває, не утримується, актовий запис про смерть відсутній, місце знаходження та перебування його не встановлено.
07.09.2015 року було передано матеріали відносно ОСОБА_4 в Ужгородський РВ УМВС України в Закарпатській області для оголошення вищевказаного засудженого в розшук у зв`язку з тим, що місцезнаходження та перебування його не встановлено.
10.09.2015 року направлялись матеріали до Ужгородського міськрайонного суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_4 і направлення його для відбування призначеного судом покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 21.10.2015 року дане подання було задоволене.
03.12.2015 року адвокатом вищевказаного громадянина ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.10.1015 року у справі № 308/9595/14-к в зв`язку з чим було 11.12.2015 року відкрите апеляційне провадження в інтересах засудженого ОСОБА_4 та після внесення клопотання вищезазначеного адвоката ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 14.12.2015 року було прийняте рішення про зупинення виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 21.10.2015 року, якою скасовано випробувальний термін засудженому ОСОБА_4 з направленням його для відбування покарання, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду від 23.04.2015 року строком на п`ять років - до часу розгляду апеляційної скарги на вказану ухвалу.
05.01.2016 року Апеляційним судом Закарпатської області ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 21.10.2017 року відносно громадянина ОСОБА_4 було скасовано.
22.02.2016 року адвокатом засудженого було направлено до Ужгородського міськрайонного суду заперечення на подання Ужгородського МРВ кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 01.09.2016 року справу за поданням інспектора Ужгородського МРВ КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2015 року - повернуто до Ужгородського міськрайонного відділу з питань пробації для встановлення місця перебування засудженого.
09.03.2016 року адвокатом засудженого ОСОБА_4 була подана апеляційна скарга на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 01.09.2016 року у справі №308/9595/14-к. Апеляційним судом Закарпатської області
14.11.2016 року було залишено без задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2016 року та повернуто вищевказану ухвалу захиснику разом з усіма приєднаними матеріалами.
25.11.2016 року Ужгородським міськрайонним судом було повернуто особову справу відносно ОСОБА_4 для подальшого виконання та встановлення місця перебування засудженого до Ужгородського МРВ кримінально-виконавчої інспекції.
Згідно пояснень колишньої дружини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 не проживає з нею близько чотирьох років, місцезнаходження засудженого їй невідоме, зв`язку з ним не підтримує.
За адресою АДРЕСА_1 проживає бабуся громадянина ОСОБА_4 , яка відмовилася від надання пояснень, тільки повідомила, що її внук вже деякий час з нею не проживає.
Згідно довідки із Кам`яницької сільської ради громадянин ОСОБА_4 не проживає на території с. Кам`яниця.
Згідно довідки із Невицької сільської ради громадянин ОСОБА_4 не проживає на території с. Невицьке.
06.12.2016 року Ужгородським МРВ КВІ розпочато першочергові розшукові заходи відносно засудженого ОСОБА_4 , а саме були направлені запити в такі установи:
Закарпатську УВП № 9 ВДПтС України в Закарпатській області;
Закарпатський обласний наркологічний диспансер;
Закарпатський обласний клінічний онкологічний диспансер;
Закарпатську ОКЛ;
ВКЛ ст.Ужгород ДГГО „Львівська залізниця;
ОКТМО Фтизіатрія;
ITT Ужгородського ТЯВ УМВС України в Закарпатській області;
Ужгородську ЦМКЛ;
ВДРАЦС Ужгородського міськрайонного управління юстиції по Ужгородському районі;
Ужгородську РЛ№ 1;
Ужгородський MB ГУ ДМС України в Закарпатській області.
З відповідей вище вказаних установ громадянин ОСОБА_6 на обліку не перебуває, не утримується, актовий запис про смерть відсутній, місце знаходження та перебування його не встановлено.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.164 ч. 1 Кримінально - виконавчого кодексу України, п. 6.6 розділу IV наказу ДДУГЕВП та МВС України №270/1560 від 19.12.2003 року, матеріали початкового розшуку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 передано до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області для подальших розшуковик заходів.
Засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був оголошений в розшук ( ОРС №1200417 від 03.02.2017 року ).
23.06.2017 року працівниками Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області було розшукано та доставлено засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 до Ужгородського МРВ з питань пробації де у вищевказаного громадянина було відібрано пояснення з приводу його ухилення від покладених на нього судом виконання обов`язків.
Ураховуючи вищевикладене, а саме те, що засуджений ОСОБА_4 без поважних причин не виконував покладені на нього судом обов`язки - зник з місця проживання не повідомивши Ужгородський МРВ з питань пробації та не з`являвся для проведення реєстрації, а саме 4 рази - 09.06.2015, 14.07.2015, 11.08.2015, 08.09.2015, на підставі ч.2 ст.78 ч. 2 Кримінального кодексу України, ч.2 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 537, п. 3 ч. 2 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України, орган з питань пробації звернувся до суду із поданням щодо засудженого ОСОБА_4 до Ужгородського міськрайонного суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду від 23.04.2015 року - 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Як зазначено у п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Подання мотивовано тим, що засуджений, протягом трьох місяців не з`являвся до КВІ Ужгородського району, самовільно залишив місце проживання не повідомивши при цьому КВІ Ужгородського району.

Проте, як вбачається із матеріалів особової справи: 05.04.2015 року засуджений перебував вдома, що підтверджується рапортом дільничого інспектора (а.с. 23), 12.05.2015 року засуджений перебував вдома, що підтверджується рапортом дільничого інспектора (а.с. 24), 03.06.2015 року засуджений з`явився до КВІ, де його було ознайомлено з обов`язками з`являтися на реєстрацію кожного другого вівторка місяця (а.с. 12, 14, 16).

09.06.2015 року було першим днем (другий вівторок місяця), коли засуджений мав бути викликаний для реєстрації в інспекцію. 10.06.2015 року засуджений перебував вдома, що підтверджується рапортом дільничого інспектора (а.с. 25).

05.08.2015 року ОСОБА_5 надав письмові пояснення (а.с. 31) про те, що засуджений більше двох місяців не проживає за адресою АДРЕСА_1 , що суперечить рапорту від 10.06.2015 року, згідно якого 10.06.2015 року засуджений перебував вдома.

Дільничий інспектор відвідував засудженого в липні та у вересні 2015 року за адресою місця проживання засудженого в с. Кам`яниця, розмовляв з ним, однак не складав рапорти про це, що суперечить п.п. 3.5.3 Розділу IV Інструкції, відповідно до якого органи внутрішніх справи щомісяця перевіряють поведінку та спосіб життя засуджених осіб за місцем проживання, про що до кінця кожного кварталу надають письмову довідку до підрозділів інспекції щодо кожної засудженої особи окремо і обов`язково додають до неї матеріали перевірок (пояснення засудженої особи, рапорти тощо), які долучаються до особових справ засуджених осіб.

При цьому рапортів за липень та вересень 2015 року про те, що засуджений відсутній за своєю адресою, немає у справі.

07.09.2015 року інспектором КВІ складено подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових дій, матеріали щодо початкового розшуку передано до РВ УМВС України в Закарпатській області (а.с. 50-51).

Проведення початкових розшукових заходів щодо зазначених вище категорій засуджених осіб, які залишили постійне місце проживання з метою ухилення від здійснення контролю за їх поведінкою та виконання покладених на них судом обов`язків, здійснюється в порядку, передбаченому цією Інструкцією - п. 1.7 Розділу IV Інструкції.

Відповідно до п.п. 6.1.1. Розділу IV Інструкції працівник інспекції опитує родичів, сусідів та знайомих засудженої особи, установлює її можливе місцеперебування і зв`язки за межами місця проживання.

Натомість всупереч вказаному пункту інспектор КВІ обмежився опитуванням лише однієї особи, місце реєстрації проживання якої не було встановлено.

Відповідно до п. 6.9 Інструкції після затримання засудженої особи (установлення місцезнаходження) працівник інспекції з`ясовує всі обставини і причини залишення нею постійного місця проживання або неприбуття до обраного місця проживання і, впевнившись, що мало місце ухилення від відбування покарання, надсилає до суду подання та матеріали для вирішення питання про направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Якщо засуджена особа порушує вимоги, установлені для неї законодавством, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення, до суду надсилаються подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням (звільнення від відбування покарання) і направлення засудженої особи для відбування призначеного за вироком суду покарання та особова справа засудженої особи - 5.10 Розділу IV Інструкції.

Отже, Інструкція надає право надіслати до суду відповідне подання лише після вчинення певних дій, а саме: затримання засудженої особи, з`ясування всіх обставин і причин завищення особою постійного місця проживання, встановлення ухилення від відбування покарання, встановлення умисного порушення вимог законодавства.

Інспектором не було повно та всебічно вивчено вищезазначені обставини та не зазначено їх у поданні.

Захисник засудженого пояснив, що засуджений працює неофіційно, довідку підтверджуючу його знаходження на роботі, йому не видають, він не може її надати з причин, які від нього не залежать, наміру ухилятися від виконання обов`язків, покладених судом не мав. Ці свідчення засудженого інспектором перевірені не були.

Засуджений утримував свою сім`ю, працюючи, так як на утриманні у нього перебуває його дружина, двоє дітей, батько та хвора бабуся, кошти на ліки для якої заробляв саме засуджений. Згідно пояснень дружини засудженого, відібраних захисником 04.01.2016 року, у зв`язку з потребою матеріального забезпечення спільних дітей та лікування бабусі ОСОБА_4 постійно працював у приватних осіб у 2015 році, а зароблені гроші частково віддавав дружині на витрати по утриманню дітей, на їх навчання, харчування, одяг, дозвілля, плавання, уроки англійської мови, а частково на лікування бабусі. Скрип ОСОБА_9 забезпечував будинок, де проживають їх спільні діти паливом (дровами). Без матеріальної підтримки ОСОБА_10 та діти опинилися б у скрутному матеріальному становищі.

Засуджений має сім`ю: дружину та двох дітей 2003 року та 2012 року народження (малолітні), що вбачається з паспорту засудженого (а.с. 15).

З пояснень рідного брата засудженого - ОСОБА_11 , відібраних захисником 04.01.2016 року вбачається, що засуджений постійно проживав у 2015 році за адресою реєстрації місця проживання, відлучаючись на нетривалий час для заробітків.

З листа Ужгородського міськрайонного відділу КВІ відділу ДПС України в Закарпатській області № 1219 від 18.12.2016 року вбачається, що 09.02.2016 року засуджений був на реєстрації у КВІ при тому, що за відсутності журналу реєстрації в "КВІ (журнал знаходиться в суді), у засудженого не було обов`язку з`являтися до КВІ.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що незважаючи на той факт, що засуджений систематично вчинював правопорушення, ці правопорушення стосується лише порушення правил адміністративного нагляду які виражаються нез`явленні його на реєстрацію та у відсутності його за місцем проживання, проте як вбачається із письмових пояснень адвоката ОСОБА_7 та наданих суду доказів засуджений ОСОБА_5 під час зазначених перевірок перебував вдома, інспектор органу з питань пробації всупереч вимогам п. 6.1.1 Розділу IV Інструкції обмежився опитуванням лише однієї особи, місце реєстрації проживання якого не було встановлено, що викликає сумніви у достовірності цих фактів, засуджений не змінював свого місця проживання, суду також не доведено належними та допустимими доказами, що засуджений мав на меті ухилитися від здійснення контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом обов`язків, засуджений працював неофіційно на його утриманні перебувала бабуся, дружина та двоє дітей, на цей час відсутні відомості щодо продовження ним протиправної поведінки, відтак суд дійшов висновку, що ці порушення не можна кваліфікувати як свідоме небажання стати на шлях виправлення, навпаки така поведінка свідчить про бажання засудженого ре соціалізуватися у повсякденному житті, повернутися до нормального життя, мати самостійний заробіток чесним шляхом, самостійно утримувати себе та членів своєї сім`ї, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання.

На підставі викладеного і керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні подання Ужгородського МРВ з питань пробації в особі інспектора ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.04.2015 року відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання ухвалою законної сили повернути до Ужгородського МРВ з питань пробації.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1