Справа № 182/4058/17
Провадження № 1-кп/0182/115/2018
У Х В А Л А
16.04.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2017 за № 0002865 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Шолохове, Нікопольського району Дніпропетровської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України
за участю сторін судового провадження
перекладача ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
(в режимі відеоконференцзв`язку з ДУВП №4)
захисника ОСОБА_6 , суд -
в с т а н о в и в:
Прокурор Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_7 01.08.2017 надіслав до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 08.07.2017 за № 0002865 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Щодо обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 16.04.2018.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме тяжкість вчиненого ним злочину, ризик переховування від слідства і суду, продовження злочинної діяльності, ризик впливу на потерпілих і свідків, а також репутація обвинуваченого, який не має стійких соціальних зв`язків, родичів, які могли б його забезпечувати, постійного місця роботи та постійного місця проживання як у м. Нікополі, так і в Україні, а також те, що ОСОБА_3 вчинив новий злочин в той час, як у провадженні суду вже знаходилось кримінальне провадження по його обвинуваченню у вчиненні тяжкого злочину, по якому йому судом було змінено запобіжний захід на домашній арешт, умови якого ним були порушені.
Обвинувачений та захисник заперечували проти продовження строків тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього укладено договір найму, строк дії якого не скінчився, посилаючись на те, що ОСОБА_3 зобов`язується з`являтися до суду та не вчиняти нові злочини, наміру переховуватись від суду він також не має. Якщо йому змінять запобіжний захід, то він знайде законне джерело доходів.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011 року, „Осаковський проти України від 17.07.2014 року та ін).
Як встановлено в судовому засіданні, на думку суду продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, про що свідчить те, що він вчинив новий злочин вже через 16 днів після зміни запобіжного заходу на домашній арешт; впливати на потерпілих та свідків, які ще будуть допитуватись у судовому засіданні. Також суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, репутацію обвинуваченого, відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, роботи, що він не має постійного місця проживання як у м. Нікополі, так і в Україні, а також те, що ОСОБА_3 вчинив новий злочин в той час, як у провадженні суду вже знаходилось кримінальне провадження по його обвинуваченню у вчиненні тяжкого злочину, по якому йому судом було змінено запобіжний захід на домашній арешт, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.
Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_3 міри запобіжного заходу.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 16.04.2018, тому суд вважає за необхідне продовжити строки тримання під вартою щодо обвинуваченого. Тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, слідчий суддя зобов`язаний визначити обвинуваченому розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК.
Враховуючи всі обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає доцільним обрати йоу заставу у сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 88 100 грн.
Керуючись ст. 314-315 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити, в задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.
Продовжити щодо ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на шістдесят днів, тобто до 14 червня 2018 р.
Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави у сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 88 100 грн для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Суддя: ОСОБА_1