Номер провадження:1-кп/521/243/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2017 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку ст. 314 КПК України обвинувальний акт у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, -
До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт та додані до нього матеріали у відношенні ОСОБА_4 , який обвинувачується у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Прокурор під час підготовчого судового засідання висказав думку, щодо можливості призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом.
Захисник та обвинувачений висказали думку щодо призначення до судового розгляду обвинувального акту на розсуд суду.
Окрім того, під час підготовчого судового засідання захисник адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, оскільки ризики які були підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу сплинули на час розгляду кримінального провадження в суді. Окрім того, в теперішній час він обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Також захисник адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про скасування арешту з службового посвідчення НОМЕР_1 та спеціального жетона ЗС України М237819, оскільки правових підстав для арешту не було і в теперішній час не має. Додатково в підготовчому судовому засіданні адвокат просила скасувати арешт з ключів від квартири обвинуваченого та транспортного засобу.
Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.
Прокурор просив суд відмовити в задоволенні клопотання адвоката яке стосувалось зміни запобіжного заходу, оскільки ризики які були заявлені стороною обвинувачення станом на день розгляду кримінального провадження не сплинули. Щодо клопотання про скасування арешту майна, прокурор не заперечував в частині скасування арешту зі службового посвідчення НОМЕР_1 та спеціального жетону ЗС України М 237819. В частині скасування арешту майна з ключів заперечував. Вивчивши обвинувальний акт та приложені до нього матеріали, вислухавши клопотання захисника, думку прокурора та обвинуваченого, суд вважає, що можливо призначити судовий розгляд, а клопотання адвоката підлягають частковому задоволенні, з наступних підстав.
1.Питання призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт підсудний Малиновському районному суду м. Одеси, підстав для закриття кримінального провадження за обвинувальним актом не має, обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України. Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.
Під час підготовчого судового засідання судом з`ясовані питання передбачені ст. 315 КПК України.
2.Питання запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, яка відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Під час досудового розслідування ОСОБА_4 підозрювався у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 368 КК України та ч. 2 ст. 369-2 КК України. Відповідно запобіжний захід обирався останньому з урахуванням тяжкості вказаних злочинів, один з яких є тяжким.
Відповідно до рішень судів першої та апеляційної інстанції тримання під вартою з визначенням певного розміру застави визнано обґрунтованим запобіжним заходом.
Натомість в теперішній час, як зазначено вище в ухвалі суду, ОСОБА_4 змінено обвинувачення на кримінальне правопорушення середньої тяжкості.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1)щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Таким чином, спеціальне виключення із загального правила може бути застосовано лише до осіб, що підозрюються або обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, а тому доводи прокурора, що ризики не зменшились у відношенні обвинуваченого не можуть впливати на вимоги Закону, який імперативно встановив межі застосування застави залежно від ступеня тяжкості злочину.
Зміна правової кваліфікації, вимагає зміни застосованих заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки це суттєво обмежує права осіб підозрюваних чи обвинувачуваних у скоєнні кримінальних правопорушень.
Вказані обставини на думку суду свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу з тримання під вартою з визначеним альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави на більш м`який у вигляді застави.
Судом на даному етапі судового провадження встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України. На думку суду існують певні ризики передбачені ст. 177 КПК України, однак вказані ризики не дають суду достатніх підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.
Так прокурором в судовому засіданні не надано доказів того, що ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування та суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Затриманий був під час вчинення злочину. В теперішній час на протязі тривалого часу жодним чином не перешкоджає кримінальному провадженню, на першу вимогу з`являється до суду. Відомостей про незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні або можливість знищення речей чи документів які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення прокурором в судовому засіданні також не надано.
Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді застави з покладенням певних процесуальних обов`язків, який на думку суду буде достатній для належної поведінки обвинуваченого.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді застави є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, а також наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зміни місця мешкання без повідомлення прокурора чи суд.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, суд також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим (за вказане кримінальне правопорушення передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років), вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання обвинуваченого ОСОБА_4 (останній зареєстрований та постійно проживає в м. Одесі), майновий стан обвинуваченого, ту обставину, що він скоїв злочин працюючий у правоохоронному органі, а також що раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.
Викладені обставини, поведінка обвинуваченого у залі судового засідання, а також його особистість свідчать про можливість застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді застави. Застосування вказаного запобіжного заходу буде відповідати як вимогам Європейської Конвенції з прав людини (Практиці Європейського суду з прав людини) так і завданням кримінального провадження. Так, у своєму Рішенні у справі Ноймайстер проти Австрії ЄСПЛ зазначає, що обмеження строку запобіжного ув`язнення тісно пов`язане з презумпцією невинуватості таке позбавлення свободи не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.
Повернення частини застави особі, яка її внесла на розрахунковий рахунок, можливо вирішити лише після з`ясування порядку повернення застави та встановлення особи якій повинно бути вона повернута.
3.Питання скасування арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, серед іншого, є збереження речових доказів. Частина 3 статті 170 КПК України також передбачає, що у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Питання належності службового посвідчення НОМЕР_1 та спеціального жетону ЗС України М 237819 до речових доказів в даній стадії процесу, суд позбавлений можливості встановити, оскільки їх дослідження може бути в порядку ст. 357 КПК України лише під час судового розгляду. Оскільки судом не досліджувались жодні докази по провадженню, суд вважає, що вказані посвідчення і спеціальний жетон мають значення у вказаному провадженні речових доказів.
Скасування арешту з вказаних: речі і документа в теперішній час може бути сприйняте сторонами як порушення ст. 10 КПК України, яка встановлює засаду кримінального провадження - рівність перед законом і судом.
Суд вважає, що клопотання стороною захисту в частині скасування арешту з майна заявлено передчасно, що відповідно до ст. 350 КПК України не перешкоджає заявленню його повторно, під час судового розгляду.
Скасування арешту з ключів на думку суду захисником не мотивовано і тому також не підлягає задоволенню, в тому числі з урахуванням звернення з вказаним клопотанням передчасно.
4.Питання досудової доповіді.
Відповідно до ч. 5 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених КПК України, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про, що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.
Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України, досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тя жкості нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочину як службова особа, співробітник поліції, у вчиненні злочину у сфері службової діяльності, суд вважає, що складання досудової доповіді буде відповідати як інтересам суспільства так і правам людини.
Обмежень та заборон, які передбачені ч. 4 ст. 314-1 КПК України у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання не встановлено.
Таким чином, суд за власною ініціативою вважає за необхідне доручити відповідному органу з питань пробації складання досудової доповіді.
Встановити строк у 20 днів для складання досудової доповіді Малиновському сектору з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 314-1, 315, 316 КПК України, СУД, -
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України на 29.03.2017 року на 10 годину 30 хвилин у приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси (каб. № 303) у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, обвинуваченого його захисника.
Малиновському сектору з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції забезпечити складання досудової доповіді у кримінальному провадженні у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Строк підготовки досудової доповіді встановити 20 днів, тобто до 11.04.2017 року.
Клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.
Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою із застосованим альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави на заставу.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 22.03.2017 року 32 000 (тридцять дві тисячі) гривень.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1)прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;
2)не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає та перебуває, без дозволу прокурора або суду;
3)повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4)утримуватись від спілкування зі свідками по провадженню.
5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Роз`яснити заставодавцю що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України за яке передбачене покарання у вигляді штрафу від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років. Роз`яснити заставодавцю обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного /обвинуваченого/ та його явки за викликом, та наслідки невиконання вказаних вище обов`язків.
Питання про повернення частково суми застави вирішити окремим судовим рішенням, після відповідного клопотання особи, яка має право на звернення з клопотанням до суду.
В іншій частині клопотання адвоката, щодо запобіжного заходу відмовити.
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.
Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомити прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону, обвинуваченого та його захисника.
Строк дії ухвали суду щодо продовження процесуальних обов`язків становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 22.03.2017 року. Ухвала суду про продовження строку процесуальних обов`язків припиняє свою дію 21.05.2017 року.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.
С У Д Д Я: ОСОБА_1