Справа № 405/753/18

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" березня 2018 р. м. Кропивницький
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Заявник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, вважає її не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки в даному кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії та винесено вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України ( ч. 1 ст. 26 КПК України).
Слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд справи за даної явки.
За наслідками проведеного досудового розслідування постановою старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 від 17.11.2017 року зазначене кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях слідчих з ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Дану скаргу подано належною особою, та у строки, передбачені КПК України.
При цьому, оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалков та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безструнним і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертів. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантії забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Разом з тим, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За змістом ч. 1 ст. 92 КПК України доказування обставин, передбачених ч. 1 ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

При дослідженні матеріалів кримінального провадження № 0002688 встановлено, що на момент закриття кримінального провадження слідчим не було допитано ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з приводу обставин викладених у їх заяві про вчинення кримінального правопорушення. В матеріалах справи наявний рапорт слідчого, про те, що ним неодноразово в телефонному режимі викликались ОСОБА_3 та ОСОБА_5 для надання показань, але на ці виклики останні не з`являлися.

Разом з тим, матеріали кримінального провадження № 0002688 не містять жодних доказів на підтвердження зазначених у рапорті слідчим обставин, зокрема належним чином оформлених викликів, які отримані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .
Крім того, як вбачається зі змісту заяви про злочин та відомостей внесених до ЄРДР досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводилось щодо можливого вчинення кримінального правопорушення окремими працівниками правоохоронних органів Кіровоградської області.
Разом з тим, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчий обмежився допитом в якості свідків слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_10 та слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_9 , а відтак слідчим не в повному обсязі перевірені обставини викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 05.11.2016 року.
Враховуючи, що слідчим, на думку слідчого судді при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова є такою, що винесена передчасно на підставі неповно проведеного досудового розслідування, про що заявляє заявник, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх даних, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 17.11.2017 року про закриття кримінального провадження № 0002688 від 19.08.2017 задовольнити.
Постанову старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 17.11.2017 року про закриття кримінального провадження № 0002688 від 19.08.2017 скасувати.
Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду м. Кіровограда ОСОБА_11 Загреба